Справа № 280/2213/25
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 280/2213/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Петро-Михайлівської сільської ради

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року (головуючий суддя Калашник Ю.В.)

в адміністративній справі №280/2213/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Петро-Михайлівської сільської ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 26.03.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача Петро-Михайлівської сільської ради, в якій просив:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №21 від 20.02.2025 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) орієнтовною площею 50,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Тарасівка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №22 від 20 лютого 2025 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) орієнтовною площею 10,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Орлівське для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №№ 23 та 24 від 20.02.2025 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) орієнтовними площами 40,0 га, та 45,0 га, відповідно на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку;

зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) орієнтовною площею 50,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Тарасівка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку;

зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) орієнтовною площею 10,0 га, на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Орлівське для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку;

зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) орієнтовними площами 40,0 га, та 45,0 га, на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, оскаржуваними рішеннями відповідач протиправно відмовив позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв). Відповідачем порушено приписи ст. 123 Земельного кодексу України. Вказує, що підставою для прийняття спірних рішень те, що відповідач вважав за необхідне зобов`язати позивача долучити письмові документи із обґрунтуванням необхідності відведення земельних ділянок.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасувати рішення Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 20.02.2025 №21 «Про розгляд заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 50 га, яка знаходиться за межами с.Тарасівка».

Визнано протиправними та скасувати рішення Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 20.02.2025 №22 «Про розгляд заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 10 га, яка знаходиться за межами с.Орлівське».

Визнано протиправними та скасувати рішення Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 20.02.2025 №23 «Про розгляд заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 40 га».

Визнано протиправними та скасувати рішення Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 20.02.2025 №24 «Про розгляд заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтовною площею 45 га».

Зобов`язано Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв), орієнтовною площею 50,0 га, яка знаходиться за межами с.Тарасівка на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Зобов`язано Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв), орієнтовною площею 10,0 га, яка знаходиться за межами с.Орлівське на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Зобов`язано Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв), орієнтовною площею 40,0 га, яка знаходиться на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Зобов`язано Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв), орієнтовною площею 45,0 га, яка знаходиться на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 123 ЗК України. В той же час, відповідачем відмовлено у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою відведення земельних ділянок із підстав ненадання позивачем обґрунтування необхідності відведення земельної ділянки. Саме зобов`язання ради надати дозвіл є найбільш ефективним способом захисту порушеного права.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказує, що запитувані земельні ділянки знаходяться в межах природніх коридорів екологічної системи, що в свою чергу свідчить про невідповідність місця розташування земельних ділянок Місцевій схемі .

Зазначає, що отримав новий доказ, а саме Місцеву схему, яка свідчить про невідповідність місця розташування земельних ділянок, дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок зобов`язав надати Запорізький окружний адміністративний суд прийнявши оскаржуване Рішення від 30 травня 2025 року.

Вказаний доказ долучено до матеріалів справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.01.2025 позивач звернувся до відповідача із заявами про:

надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 50 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв);

надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 10 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв).

04.02.2025 позивач звернувся до відповідача із заявами про:

надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 40 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв);

надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 45 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв).

20.02.2025 відповідачем прийняті рішення:

№21, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 50,0 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки, яка знаходиться за межами с.Тарасівка на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Зазначено про перенесення розгляду даної заяви на наступну чергову сесію та зобов`язано позивача долучити до наданих документів обґрунтування необхідності відведення земельної ділянки у письмовому вигляді;

№22, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 10,0 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки, яка знаходиться за межами с.Орлівське на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Зазначено про перенесення розгляду даної заяви на наступну чергову сесію та зобов`язано позивача долучити до наданих документів обґрунтування необхідності відведення земельної ділянки у письмовому вигляді;

№23, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 40,0 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки, яка знаходиться на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Зазначено про перенесення розгляду даної заяви на наступну чергову сесію та зобов`язано позивача долучити до наданих документів обґрунтування необхідності відведення земельної ділянки у письмовому вигляді;

№24, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 45,0 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки, яка знаходиться на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Зазначено про перенесення розгляду даної заяви на наступну чергову сесію та зобов`язано позивача долучити до наданих документів обґрунтування необхідності відведення земельної ділянки у письмовому вигляді.

Згідно змісту пояснювальних записок до проектів рішень №№21, 22, 23, 24 загальною підставою для відмови є те, що до заяви ОСОБА_1 не надав обґрунтування мети використання земельних ділянок, відповідно до ст. 151 ЗК України.

Позивач вважає протиправними вищевказані рішення відповідача.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.93 Земельного кодексу України, земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Частиною 3 статті 93 Земельного кодексу України визначено, що не підлягають передачі в оренду земельні ділянки, штучно створені у межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, розташованих у прибережній захисній смузі водних об`єктів, крім випадків, передбачених законом.

Строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років (ч.4 ст.93 ЗК України).

Згідно ч.1 ст.122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.1 ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Частиною 2 статті 123 ЗК України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Аналіз вищезазначених положень дає підстави для висновку, що вказані норми не містять посилання на необхідність надання особою, яка звертається із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, обґрунтування необхідності викупу та/або відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч.3 ст.123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Отже, ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 123 ЗК України.

В той же час, відповідачем відмовлено у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою відведення земельних ділянок із підстав ненадання позивачем обґрунтування необхідності відведення земельної ділянки.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції така відмова не ґрунтується на приписах чинного законодавства України.

Як наслідок, посилання відповідача на необхідність надання позивачем обґрунтування необхідності викупу та/або відведення земельної ділянки є протиправним.

Приписи ЗК України вимагають надання обґрунтування необхідності викупу та/або відведення земельної ділянки щодо земельних ділянок для суспільних потреб або з мотивів суспільної необхідності (ст. 151 ЗК України).

Так, відповідно до ч.ч.5, 6 ст. 151 ЗК України, юридичні особи, зацікавлені у викупі земельних ділянок, звертаються з заявою про погодження місця розташування об`єкта до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації.

Заява щодо погодження місця розташування об`єкта за рахунок земель, викуп яких провадиться Кабінетом Міністрів України та Верховною Радою Автономної Республіки Крим, подається відповідно до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

До заяви додаються, зокрема, обґрунтування необхідності викупу та/або відведення земельної ділянки.

Відтак, приписи ст. 151 ЗК України не поширюються на позивача.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє.

У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі.

Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У даній справі повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивовано відмови у його наданні, регламентовано статтею 123 ЗК України.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл.

Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити).

За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Застосовуючи вказані підходи до справи, що розглядається, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у спірних правовідносинах відсутні дискреційні повноваження у відповідача.

З огляду на це, саме зобов`язання сільської ради надати дозвіл є найбільш ефективним способом захисту порушеного права.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.06.2021 по справі №810/2245/18.

Підстав для повторного зобов`язання відповідача розглянути клопотання позивача суд першої інстанції не вбачає, оскільки таке не є ефективним способом відновлення порушеного права, з огляду на те, що за результатами повторного розгляду позивачу може бути знову відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що призведе до необхідності повторного звернення до суду (з чим погоджується суд першої інстанції).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Петро-Михайлівської сільської ради залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 07.11.2025 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова