Справа № 473/4459/25
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 р. № 473/4459/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,

третя особаМіністерство оборони України, просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03168,

провизнання протиправним та скасування наказу №176 від 14.06.2025 в частині, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю у справі третьої особи Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу №176 від 14.06.2025 в частині призову на військову службу по мобілізації; звільнення позивача від проходження військової служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його 13 червня 2025 року працівниками національної поліції, було примусово затримано та відвезено за адресою АДРЕСА_3 "Міської лікарні №3 Миколаївської міської ради". Після перебування позивача у лікарні було направлено до учбової військової частини. При цьому позивача не було ознайомлено з наказом про призов на військову службу та з висновком проведення ВЛК. Також, позивач посилався на те, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для взяття на військовий облік, але позивач до територіального центру комплектування та соціальної підтримки не викликався. З таких підстав, просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 25.09.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що правових підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу немає. На виконання вимог п.81 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. № 560 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 направлено для проходження медичного огляду військовозобов`язаного для визначення придатності до військової служби. За результатами вказаного медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 видано довідку № 2025-0613-1538-2026-3 від 13.06.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби. Із заявою про наявність підстав для одержання відстрочки в порядку та за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5 згідно процедури надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення (постанова КМУ від 16.05.2024 р. № 560) на ім`я голови комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 , не звертався.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2025 року працівниками національної поліції, затримано позивача та доставлено за адресою АДРЕСА_3 "Міської лікарні №3 Миколаївської міської ради".

Посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено позивача для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

За результатами вказаного медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 видано довідку № 2025-0613-1538-2026-3 від 13.06.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби.

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було видано наказ від 13.06.2025 р. № 125 про призов старшого солдата запасу ОСОБА_1 на військову службу за призовом під час мобілізації.

Позивач стверджує, що з відповідним наказом він не був ознайомлений. У зв`язку з чим, 23.06.2025 було надіслано адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо надання інформації. Відповіддю від 30.06 2025 року №2768 повідомлено, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 з 13.06.2025 року.

Вважаючи наказ про призов на військову службу протиправним, позивач звернувся з позовом до суду.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (зі змінами) (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третя статті 1 Закону № 2232-ХІІ).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань організовують проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» від 23.02.2022 №154.

Згідно з ч.9 статті 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави,- резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560 (далі - Порядок №560).

Відповідно до III Розділу п. 49 перевірка військово-облікових документів під час мобілізації Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Згідно з п.2 Порядку №560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).

Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 р. № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).

Відповідно до розділу І гл. 1 п. 1.2. Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з розділом І гл. 2 п. 2.1. Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Судом встановлено, що призов позивача на військову службу під час мобілізації, зокрема, здійснювалося проходженням медичного огляду військово-лікарською комісією, як військовозобов`язаного, складено довідку ВЛК про придатність до військової служби.

В свою чергу, відповідач отримавши довідку військово-лікарської комісії з висновком про придатність позивача до військової служби, не міг діяти в інший спосіб окрім винести наказ №176 від 14.06.2025 про призив та направлення позивача для проходження військової служби.

Також, суд звертає зауважує, що позивач не наводить існування в нього законних підстав для відстрочки від призову.

Водночас оскаржуваний наказ є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування, станом на час вирішення справи такий вичерпав свою дію внаслідок мобілізації позивача та направлення його в розпорядження начальника Військової частини НОМЕР_1 . Після відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки виникли нові правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України №1153/2008, якими визначені підстави звільнення з військової служби під час воєнного стану військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Серед таких підстав відсутнє скасування наказу про призов особи на військову службу.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23 зазначив, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.

Отже, визнання протиправним рішення відповідача, яке стосується мобілізації позивача, не відновлять його порушених прав, оскільки наслідком такого способу захисту прав позивача не може бути звільнення з військової служби.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог. Отже, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено повністю, повернення судових витрат не передбачено.

Керуючись статтями 2, 8-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю у справі третьої особи Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність та скасування наказу та зобовязання звільни від проходження військової служби зі служби - відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар