Справа № 200/6617/25
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 року Справа№200/6617/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, до третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, до третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі третя особа) та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка була призначена йому в червні 2025 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.12.2024 по справі №200/6233/24, яке набуло законної сили 20.03.2025, відповідно до якого позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області від 11.07.2024 року № 00 про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії, перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058 від 02.07.2024, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1, постановою №202 періодів роботи: з 21.04.2003 по 20.02.2005, з 11.02.2013 по 02.11.2020 та з урахуванням висновків суду в цій справі. Позивач зауважив, що відповідно до розпорядження про призначення пенсії від 09.07.2025 його страховий стаж (повний) складає 41 рік 09 місяців 18 днів; страховий стаж до 01.01.2004 5 років 4 місяці 14 днів; страховий стаж після 20 років 4 місяці 29 днів; додаткові роки за список 1 - 16 років 0 місяців 0 днів; в тому числі: робота за списком №1 16 років 3 місяці 2 дні; коефіцієнт стажу без урахування кратності 0,41750; коефіцієнт стажу з урахуванням кратності (43087,39 * 0,41750). Розмір пенсії позивача склав за віком (ст.27) (43087.39 * 0.41750) 17988.99 грн; доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 6 років) 111.24 грн; загальний розмір пенсії 18100.23 грн; цільова допомога учасникам бойових дій Пост. №1603 п.1 40.00 грн; підвищення учасникам бойових дій (1 кат) (25% від 2361 грн.) 590.25 грн; місяць підвищення розміру пенсії 01.03.2025. Розмір пенсії з надбавками склав 18730.48 грн. Позивач зауважив, що 23.07.2025 він звернувся до відповідача з заявою, в якій просив провести обчислення нарахованої пенсії за рішенням суду відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та на яку отримав відповідь від 31.07.2025, яка надана третьою особою, в якій зазначено, що за даними електронної пенсійної справи в червні 2025 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.12.2024 по справі №200/6233/24, яке набуло законної сили 20.03.2025, відповідач повторно розглянув заяву позивача про перерахунок пенсії з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 з 02.07.2024, без урахування ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345-VI від 02.09.2008 року, оскільки відсутні відповідні зобов`язання суду. Позивач вважає, що дії відповідача щодо розрахунку розміру його пенсії відбулись з порушенням абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та відповідач зобов`язаний здійснити йому перерахунок та виплату пенсії з 02.07.2024 відповідно до вимог абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач) надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону № 345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день. Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах № 383, під повним робочим днем розуміють виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше як 80% робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, професій чи посад, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних із виконанням певних трудових обов`язків. Враховуючи відсутність пільгового стажу за Списком №1 по Постанові № 202 (шахтарі) відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача повністю.

Третьою особою яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області були надані письмові пояснення, в яких було зазначено, що позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 08.09.2021 по 01.07.2024 як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV та з 02.07.2024 як отримувач пенсії за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.12.2024 по справі №200/6233/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії, перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 02.07.2024, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1, постановою 202 періодів роботи: з 21.04.2003 по 20.02.2005, з 11.02.2013 по 02.11.2020 та з урахуванням висновків суду в цій справі. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2025 по справі №200/6233/24 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 р. у справі №200/6233/24 залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня у справі №200/6233/24 залишено без змін. Третя особа зазначила, що згідно даних електронної пенсійної справи позивача на виконання рішення суду від 10.12.2024 по справі №200/6233/24, відповідачем повторно розглянуто заяву позивача від 02.07.2024 №5144, зараховано до пільгового стажу відповідно до постанови 202 періоди роботи з 21.04.2003 по 20.02.2005, з 11.02.2013 по 02.11.2020 та переведено на пенсію за віком відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058. Зобов`язань, щодо обчислення розміру пенсії з урахуванням вимог абз.3 ч.1 статті 28 Закону №1058 та статті 8 Закону №345 Донецьким окружним адміністративним судом від 10.12.2024 по справі №200/6233/24 не покладено. Крім того, позивач з питання розрахунку пенсії з урахуванням положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» до Головного управління не звертався, рішення про відмову у здійснені такого перерахунку не виносилось.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Про відкриття провадження у справі, сторони були належним чином повідомлені, відповідно до наявності у представника позивача адвоката Малькевич Н.В., відповідача та третьої особи - реєстрації кабінету електронного суду, про що свідчить відповідна відмітка, де в графі «доставлено» зазначена дата 03.09.2025, тобто сторони належним чином отримали копію ухвали про відкриття провадження по справі №200/6617/25.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вже раніше було встановлено Донецьким окружним адміністративним судом та зазначено у його рішенні по справі №200/6233/24 від 10.12.2024 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією ID-паспорта № НОМЕР_1 , виданого 12.05.2017 органом 1444 та витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання.

Позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією №365812 від 09.09.2021 та отримує пенсію по інвалідності, що не є спірним між сторонами.

ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 02.10.2018.

Згідно із записами військового квитка НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 23.08.2017 по 22.08.2020 та з 21.09.2021 проходить військову службу за контрактом.

02.07.2024 позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії, а саме перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для розгляду заяви позивача.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №00 від 11.07.2024 відмовлено у перерахунку пенсії.

Згідно з вказаним рішенням, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники після досягнення 50 років і за наявністю страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. При цьому, згідно з поданими документами, стаж позивача за постановою №202 становить 7 років 6 місяців 29 днів, що є недостатнім для здійснення переходу на пенсію за списком №1.

Також зазначено, що до пільгового стажу роботи не зараховано періоди згідно довідок від 01.12.2020 № 26/539, виданих відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 «Новогродівська», оскільки надані довідки не відповідають Додатку № 5, затвердженому ПКМУ від 12.08.1993 № 637 не вказано підсумки пільгового стажу та невірно зазначені посилання на затверджені постанови Кабінету Міністрів на час роботи заявника.

Згідно з додатковими поясненнями відповідача від 25.11.2024 та відповідно до форми РС-право (розрахунок проведено на дату звернення від 03.11.2021) до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 зараховано періоди роботи, що складає 7 років 6 місяців 29 днів: з 05.02.2001 по 13.04.2003, з 28.02.2005 по 17.07.2006, з 28.08.2006 по 30.11.2006, з 01.12.2006 по 25.03.2007, з 07.07.2008 по 27.09.2010, з 08.10.2012 по 15.10.2012, з 16.10.2012 по 29.01.2013, з 04.11.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.03.2021, з 01.04.2021 по 30.06.2021, з 01.07.2021 по 29.09.2021 - до пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано періоди роботи згідно з довідками від 01.12.2020 № 26/539, виданими відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 Новогродівська», з 23.11.1995 по 01.12.1995, з 02.12.1995 по 22.12.1995, 23.12.1995 по 09.01.1996, з 10.01.1996 по 15.07.1996, з 21.04.2003 по 17.05.2003, з 18.05.2003 по 01.06.2003, з 02.06.2003 по 01.11.2003, 02.11.2003 по 20.02.2005, 11.02.2013 по 23.08.2017, з 24.08.2017 по 26.08.2020, з 27.08.2020 по 02.11.2020.

Вважаючи протиправним рішення відповідача про відмову в переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах, звернувся до суду з даним позовом.

Суд розглядає справу в межах позовних вимог, зокрема щодо правомірності не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 21.04.2003 по 20.02.2005, з 11.02.2013 по 02.11.2020.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/6233/24 від 10.12.2024 року було вирішено: адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області від 11.07.2024 року № 00 про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 02.07.2024 , зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1, постановою №202 періодів роботи: з 21.04.2003 по 20.02.2005, з 11.02.2013 по 02.11.2020 та з урахуванням висновків суду в цій справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/6233/24 від 20.03.2025 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 р. у справі №200/6233/24 - залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 р. у справі №200/6233/24 - залишено без змін.

Таким чином, рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/6233/24 від 10.12.2024 року набрало законної сили 20.03.2025 року відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду.

З наявних в матеріалах справи копії перерахунку пенсії дата-час розрахунку: 10.06.2025 року судом встановлено, що позивачу на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/6233/24 від 10.12.2024 року з 02.07.2024 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV та розраховано її розмір наступним чином з 02.07.2024: розмір пенсії за віком (ст.27) (42118.65 * 0.41750) 17584.54 грн; доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 6 років) 111.24 грн; загальний розмір пенсії 17695.78 грн; цільова допомога учасникам бойових дій Пост. №1603 п.1 - 40.00 грн; підвищення учасникам бойових дій (1 кат)(25% від 2361 грн.) 590.25 грн; місяць підвищення розміру пенсії 01.07.2024; розмір пенсії з надбавками 18 326,03 грн.

Судом встановлено, відповідно до наявних в матеріалах справи копій: довідки форми РС-право, перерахунку його пенсії складених по позивачу під час призначення пенсії, пенсія йому була призначена на умовах: п.1 ч.2 ст.114 Закону України №1058-ІV; пільговий стаж позивача складає: робота за Списком №1 16 років 03 місяці 02 дні; додаткові роки за Список №1 16; роботи підземні, професії за постановою №202 (25) 11 років 09 місяців 03 дні; робота за списком №1 8 днів; роботи підземні, провідні професії (20) 4 роки 02 місяці 07 днів.

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві: - «23.07.2025 позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив провести обчислення нарахованої пенсії за рішенням суду відповідно до статті 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» та на яку отримав відповідь від 31.07.2025…».

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було надано відповідь від 31.07.2025 року, наступного змісту: - «Ви перебуваєте на обліку в Головному управлінні та отримуєте пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон №1058). Відповідно до частини 2 статті 14, статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання на всій території України. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань. За даними електронної пенсійної справи в червні 2025 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.12.2024 по справі №200/6233/24, яке набуло законної сили 20.03.2025, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянуло Вашу заяву про перерахунок пенсії з пенсії по інвалідності на пенсію за віком Списком №1 з 02.07.2024, без урахування ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345-VI від 02.09.2008р., оскільки відсутні відповідні зобов`язання суду. Розмір пенсії з 19.01.2022 склав 18326.03 грн, з 01.03.2025 - 18730.48 грн. Враховуючи зазначене, рішення суду Головним управлінням виконано в повному обсязі відповідно до покладених зобов`язань.».

Позивач не погоджуючись з даною відповіддю, а також відсутністю перерахунку, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо розрахунку розміру пенсії позивачу з порушенням абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 02.07.2024 відповідно до вимог абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», в розмірі 80 відсотків її заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач у своєму відзиві зазначив: - «Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день. Відповідно до п. 2 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах № 383, під повним робочим днем розуміють виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше як 80% робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, професій чи посад, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних із виконанням певних трудових обов`язків. Враховуючи відсутність пільгового стажу за Списком №1 по Постанові № 202 (шахтарі) відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.».

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з приводу спірних питань у своїх поясненнях зазначив: - «Згідно даних електронної пенсійної справи ОСОБА_1 , на виконання рішення суду від 10.12.2024 по справі №200/6233/24, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 02.07.2024 №5144, зараховано до пільгового стажу відповідно до постанови 202 періоди роботи з 21.04.2003 по 20.02.2005, з 11.02.2013 по 02.11.2020 та переведено на пенсію за віком відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058. Зобов`язань, щодо обчислення розміру пенсії з урахуванням вимог абз.3 ч.1 статті 28 Закону №1058 та статті 8 Закону №345 Донецьким окружним адміністративним судом від 10.12.2024 по справі №200/6233/24 не покладено. Крім того, Головне управління зазначає, що позивач з питання розрахунку пенсії з урахуванням положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» до Головного управління не звертався, рішення про відмову у здійснені такого перерахунку не виносилось.».

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що в даному випадку, спірним питанням є відсутність зі сторони відповідача розрахунку розміру пенсії позивача відповідно до приписів ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та ст.28 Закону України №1058-ІV враховуючи наявність пільгового стажу за Списком №1.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно із частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За змістом абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За змістом частини п`ятої статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац дев`ятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).

Абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац третій частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Згідно із преамбулою Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-VI (далі - Закон № 345-VI) цей Закон спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Статтею 1 Закону № 345-VI передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно із абзацом 3 частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення шахтарів, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком, в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день. Тобто, державою встановлено додаткову соціальну гарантію отримання пенсійної виплати особам, на яких поширюється дія Закону № 345-VI, і застосовується такий механізм безпосередньо під час розрахунку розміру пенсії.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 200/591/19-а (провадження № К/9901/19494/19), який підлягає врахуванню судом відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

У постанові Верховного Суду від 26 травня 2020 року по справі №205/8712/16-а зазначено: - «43. Колегія суддів зауважує, що статтею 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці» передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.

44. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 345/763/17.».

Слід зазначити, що матеріалами справи підтверджується наявність у позивача з часу призначення відповідачем йому пенсії з 02.07.2024 року, пільгового стажу за роботою за Списком №1 16 років 03 місяці 02 дні, що відповідно надає йому в свою чергу право на обрахунок та обчислення розміру його пенсії при призначенні з урахуванням абзацу 3 ч.1 ст.28 Закону України №1058-ІV та приписів ст.8 Закону України «Про престижність шахтарської праці».

В той же час, як встановлено було судом, підставою відсутності розрахунку пенсії позивача з урахуванням абзацу 3 ч.1 ст.28 Закону України №1058-ІV та приписів ст.8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» слугувало лише те, що зобов`язань щодо обчислення розміру пенсії позивача з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацу третього частини першої статті 28 Закону № 1058 в рішенні суду по справі №200/6233/24 не було та те, що начебто у позивача відсутній пільговий стаж за Списком №1 по Постанові № 202 (шахтарі).

Суд не погоджується з вищезазначеним, оскільки відсутність у судовому рішенні визначення обов`язку відповідача обчислити розмір пенсії з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацу 3 ч.1 ст.28 Закону України №1058-ІV не перешкоджає відповідачу діяти відповідно до вимог законодавства України.

Крім того, суд наголошує, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Таким чином, посилання відповідача на виконання рішення суду в повному обсязі та на відсутність інших зобов`язань щодо виконання рішення суду є безпідставними, оскільки при призначенні пенсії пенсійний орган зобов`язаний самостійно визначати право позивача на призначення пенсії з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та приписів абзацу 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В даному випадку, з урахуванням вищенаведеного законодавства України чинного на час призначення позивачу пенсії та відповідно до висновків викладених у вищеперелічених постановах Верховного Суду, суд дійшов до висновку, що оскільки необхідною умовою для обрахунку розміру пенсії позивача відповідно до приписів ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є належність позивача до працівників, зазначених у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день та виплата такої пенсії відповідно до даної статті передбачає та встановлює лише сам факт відношення до Списку №1.

Судом встановлено, що також підтверджується наданою як позивачем так і відповідачем копією перерахунку його пенсії та довідкою РС-право, що позивачу пенсія призначена відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.114 Закону України №1058-ІV, та позивачем виконувались роботи які визначені та відносяться до Списку №1 у загальній кількості 16 років.

Пункт 2 частина 1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV передбачає, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

В свою чергу, приписами статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до приписів ч. І постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1992 року «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років», підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: Усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Приписами статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» встановлено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають зокрема вугілля, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

На переконання суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при призначенні позивачу пенсії з 02.07.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду №200/6233/24 від 10.12.2024 року, яке набрало законної сили 20.03.2025 року, безпідставно не розраховувало розмір пенсії позивача з урахуванням приписів абзацу 3 ч.1 ст.28 Закону України №1058-ІV та положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно із ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

Засіб правового захисту, що передбачений зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Суд зауважує, що ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Відповідно до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі вищевикладеного, для відновлення порушеного права суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо обрахунку з 02.07.2024 року пенсії позивача без врахування положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), та як похідна вимога, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 02.07.2024 року перерахунок та виплату позивачу призначеної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, у відповідності до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 80% заробітної плати з урахуванням раніше вже виплачених сум.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 28.08.2025, позивач за подання адміністративного позову сплатив 968,96 грн. судового збору.

Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у розмірі 968,96 грн.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 32, 139, 243 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (адреса: 69005, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.158-Б, ), до третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд.3, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () щодо обрахунку з 02.07.2024 року пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) без врахування положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () здійснити з 02.07.2024 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) призначеної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, у відповідності до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у розмірі 80% заробітної плати з урахуванням раніше вже виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (адреса: 69005, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.158-Б, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 14 листопада 2025 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець