Справа № 240/2115/24
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2115/24

Головуючий у 1-й інстанції: Горовенко Анна Василівна

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

17 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними дій Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу служби позивача в органах Державної служби України з надзвичайних ситуацій за період з 31.01.2012 по 11.03.2022.

Зобов"язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейській надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стаж служби в органах Державної служби України з надзвичайних ситуацій за період з 31.01.2012 по 11.03.2022 та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 08.02.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в період з 31.01.2012 по 11.03.2022 проходила службу у Державній службі Україні з надзвичайних ситуацій.

Згідно із витягом з наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області №129 від 11 березня 2022 року, відповідно до п.176 п.п.6 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 , начальника юридичної групи аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області звільнено з 11.03.2022.

Визначено вислугу років на день звільнення в календарному обчисленні 10 років 01 місяць 10 днів.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області №59 о/с від 07.02.2023 ОСОБА_1 прийнято на службу в органах Національної поліції.

Згідно з відомостями послужного списку ОСОБА_1 наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області №66 о/с від 13.02.2023 встановлено стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки - 0 років 0 місяців 01 день.

20.12.2023 позивач звернулася з рапортом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про зарахування до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу служби в Державній службі України з надзвичайних ситуацій за період з 31.01.2012 по 11.03.2022.

Листом №4129/105/05/12-2023 від 28.12.2023 Головне управління Національної поліції в Житомирській області повідомило позивачу про відсутність підстав для зарахування до стажу служби в поліції періодів проходження служби в Державній службі України з надзвичайних ситуацій.

Не погодившись із відмовою відповідача в зарахуванні до вислуги років у поліції періоду служби в Державній службі України з надзвичайних ситуацій, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII.

Відповідно до норм частини 1 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Так, частиною 2 статті 78 Закону №580-VIII передбачено, що до стажу служби в поліції зокрема зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 78 Закону №580-VIII передбачено, що до стажу служби в поліції зокрема зараховуються військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту.

Позивач звернувшись до суду з даним позовом виходив з того, що служба в Державній службі України з надзвичайних ситуацій за період з 31.01.2012 по 11.03.2022 підпадає під дію п. 2 ч. 2 ст. 78 Закону №580-VIII та до стажу служби в поліції зараховується служба в органах цивільного захисту.

Даючи правову оцінку доводам позивача, колегія суддів виходить з наступного.

Правові та організаційні засади у сфері цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та військового характеру, повноваження органів виконавчої влади та інших органів управління, порядок створення і застосування сил, їх комплектування, проходження служби, а також гарантії соціального і правового захисту особового складу органів та підрозділів цивільного захисту, станом на час набуття позивачем спірного стажу було визначено Законом України "Про правові засади цивільного захисту" від 24.06.2004, № 1859-IV.

Згідно з ч.1 ст.42 Закону № 1859-IV порядок проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту визначається цим Законом та Положенням про проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту ( 629-2005-п ), яке затверджується Кабінетом Міністрів України.

При цьому, в силу ч.4 ст.42 Закону № 1859-IV час проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту зараховується до загального стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Також, відносини, пов`язані з проходженням служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) за період служби позивача в органах МНС України, органах та підрозділах цивільного захисту з 06.09.2005 по 30.05.2012 були врегульовані Положенням про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 629.

Статтею 1 Закону України «Про війська цивільної оборони України» (чинного на час набуття позивачем спірного стажу в МНС, в органах та підрозділах цивільного захисту) від 03.02.1993, № 2974-XII визначено, що війська Цивільної оборони України - це спеціалізовані військові формування, які підпорядковуються керівнику центрального органу виконавчої влади з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи і призначені для захисту населення і територій у разі виникнення надзвичайних ситуацій, спричинених аварією, катастрофою, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, великою пожежею, застосуванням засобів ураження, що призвели або можуть призвести до людських і матеріальних втрат, ліквідації їх наслідків та виконання інших передбачених законом завдань.

Відповідно до статті 6 Закону № 2974-XII до складу військ Цивільної оборони України входять військові з`єднання, частини і підрозділи, навчальні військові частини і підрозділи, органи управління військами, відповідні кафедри військової підготовки вищих навчальних закладів.

Приписами статті 14 Закону № 2974-XII встановлювалось, що умови, порядок і строки проходження служби військовослужбовцями військ Цивільної оборони України, їх статус, права і обов`язки, порядок переміщення по службі, присвоєння військових звань, атестації та звільнення із служби визначаються законами з питань проходження військової служби та іншими виданими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що війська цивільної оборони хоча і були підпорядковані Міністерству надзвичайних ситуацій, проте не мали єдиного правового статусу з органами та підрозділами цивільного захисту, оскільки цивільна оборона є військовим формуванням на відміну від формувань цивільного захисту.

При цьому в преамбулах Положення № 629 та Закону № 1859-IV не вказано, що органи та підрозділи цивільного захисту є військовим формуванням, чи стаж служби в органах та підрозділах цивільного захисту прирівняно до військової служби, що дає підстави стверджувати, що служба в органах Міністерства надзвичайних ситуацій та в подальшому в органах та підрозділах цивільного захисту населення не має аналогічного правового статусу військової служби.

Слід також відмітити, що положення п.56 Положення №629 розмежовують (виокремлюють) органи МНС, військові формування та правоохоронні органи, що також спростовує посилання позивача.

Вищевикладена правова позиція також зазначена Верховним Судом у постанові від 31 березня 2020 року у справі №520/2067/19, при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки слід застосовувати приписи частини другої статті 78 Закону України "Про Національну поліцію", якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції. При цьому делегування частиною четвертою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" Кабінету Міністрів України повноважень щодо встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає останньому права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені частиною другою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію".

Отже, Постанова №393 встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону №2262-XII.

Таким чином, положення Постанови №393 не може бути застосовано при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в порядку ст. 78 Закону №580, оскільки Постанова №393 прийнята на виконання Закону №2262 та може бути застосована виключно для визначення вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ у випадку призначення пенсії за вислугу років. У свою чергу, при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, слід застосовувати приписи ч. 2 ст. 78 Закону №580, якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції.

Колегія суддів звертає увагу, що у вказаному переліку посад (видів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, відсутня служба в Міністерстві надзвичайних ситуацій України, органах та підрозділах цивільного захисту.

З огляду на те, що перелік посад (видів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, визначений частиною другої статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" є вичерпним, не зазначення в ньому служби в Міністерстві надзвичайних ситуацій України, органах та підрозділах цивільного захисту є підставою для не зарахування періоду такої служби до стажу служби в поліції.

Як зазначалось делегування ч. 4 ст. 78 Закону №580 Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає Уряду права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені ч. 2 ст. 78 Закону №580.

Аналогічні правові позиції відображені Верховним Судом в постановах від 19.11.2019 у справі №520/903/19, від 31.03.2020 у справі №520/2067/19, від 22.07.2020 у справі №520/5960/19, від 13.08.2020 у справі № 820/6656/16, від 15.12.2021 у справі № 520/11545/19, від 09 вересня 2021 року справа №520/5021/19.

Апеляційним судом встановлено, що станом на день звернення позивача до відповідача він продовжував перебувати на службі, звільнений не був.

За таких обставин, відсутні підстави для зобов`язання ГУ Національної поліції зарахувати до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, період перебування на службі в Державній службі України з надзвичайних ситуацій.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки у спірних правовідносинах відповідач діяв правомірно, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області задовольнити.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Матохнюк Д.Б.