Справа № 136/1561/25
Суддя: Шпортун С. В.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1561/25
провадження № 2-а/136/37/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2025 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шпортун С.В.

за участю секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із зазначеним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), обґрунтовуючи підставність позову тим, що 19.11.2024 постановою №3261 у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, за порушення правил військового обліку, а саме: неуточнення протягом 60 днів з дня набрання Указом Президента України своїх персональних даних.

Позивач вважає зазначене рішення посадової особи суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки з часу постановки його на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 він не змінював своїх персональних даних, тоді як у протоколі про адміністративне правопорушення від 11.11.2024 відсутні посилання на будь-які документи, на підставі яких можливо б було зробити висновок про наявність або відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП; у оскаржуваній постанові не зазначено та до неї не долучено жодних доказів, які б підтверджували факт невиконання правил військового обліку, зокрема не наведено відомостей щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації про позивача як такого, що не перебуває на обліку у відповідному ТЦК та не виконання правила військового обліку, що передбачено приміткою до ст.210 КУпАП, а так само не зазначено, які ж саме персональні дані було змінено і коли, що потягло притягнення його до відповідальності. При цьому, він являвся студентом та усі дані надавались навчальним закладом, а також самостійно оновлював дані у застосунку «Резерв Плюс».

Окрім цього, позивач просив суд поновити строк звернення до суду із даним позовом, вказуючи на поважність причин несвоєчасного звернення до суду із даним позовом, мотивуючи тим, що Постанова була винесена посадовою особою суб`єкта владних повноважень 19.11.2024, розгляд справи відбувався у його відсутність, копію постанови йому не було направлено, а про її існування стало відомо у Відділі ДВС на виконанні якого перебувало оскаржуване рішення, та яку він отримав 12.08.2025, тому вказані причини вважає об`єктивними та поважними.

Наведене стало підставою звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 19.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, відповідачу визначено строк для подання відзиву та витребувано матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210 КУпАП (постанова №3261 від 19.11.2024, протокол, тощо). Зазначеним рішенням встановлено відповідачу строк п`ять днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі, для подання обґрунтованих письмових заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або письмового відзиву разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, які повинні відповідати положенням ст. 162 КАС України. Роз`яснено, що копія відзиву та доданих до нього документів має бути направлена іншим учасникам одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Судом встановлено, що копію ухвали від 19.08.2025 відповідачем було отримано 21.08.2025 в підтвердження чому є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, при цьому в адресу відповідача неодноразово спрямовувались судом листи щодо невиконання ухвали суду від 19.08.2025 щодо надання витребовуваних доказів, які адресатом отримувались 15.09.2025, 02.10.2025.

10.11.2025 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, тобто по збігу більш як два місяці, у якому ініційовано питання про продовження строку для подання відзиву та матеріалів витребовуваних судом, мотивуючи значною завантаженістю головного спеціаліста командування щодо виконання поставлених завдань, наявністю у провадженні суддів великої кількості справ, а також перебування його у черговій відпустці та на лікарняному.

Згідно з частиною другою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Аналізуючи додані до відзиву докази, судом встановлено, що на підтвердження обставин зазначених відповідачем у відзиві щодо поважності причин пропущення строку на подачу відзиву не надано жодних доказів, не надано доказів направлення відзиву позивачеві.

При цьому особливості подання відзиву на позовну заяву чи його несвоєчасного подання врегульовано статтею 162 КАС України.

З огляду на викладене, не підтвердження відповідачем поважності причин несвоєчасного подання відзиву, суд здійснює розгляд справи за наявними у ній матеріалами, при цьому долучивши до справи надані відповідачем докази з метою з`ясування усіх обставин справи та прийняття законного і обґрунтованого судового рішення у справі.

04.11.2025 ухвалою суду було витребувано у ОСОБА_1 належним чином засвідчені документи на які він посилався у позові щодо навчання у Вінницькому торгівельно-економічному університеті та витягу із додатку «Резерв+».

На виконання вимог ухвали суду позивачем своєчасно направлено докази до суду та спрямовані в адресу відповідача, відтак суд їх приймає до розгляду.

У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в підтвердження чому є паспортні документи (а.с.4).

11.11.2024 в м. Липовець старшим офіцером ІНФОРМАЦІЯ_5 майором ОСОБА_3 було складено Протокол за №7800 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.6), відповідно до якого було встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 6 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз. 4 підпункту 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022, а саме ОСОБА_1 не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України, свої персональні дані через центр адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у районному (міському) територіальну центрі комплектування та соціальної підтримки. Ураховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період то гр. ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Розгляд справи призначено о 10:00 годині 19.11.2024, другий примірник вручено ОСОБА_1 , який просив проводити розгляд за його відсутності.

19.11.2024 за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено Постанова за №3261 про накладення адміністративного стягнення (а.с.9), відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Відмітки про направлення відповідачем постанови в адресу ОСОБА_1 оскаржувана постанова не містить.

Позивач, не погодившись із рішенням посадової особи суб`єкта владних повноважень, вважаючи його незаконним та протиправним звернувся до суду із даним позовом 15.08.2025 про оскарження індивідуального акту.

Судом встановлено, що 08.08.2025 начальником Липовецького відділу ДВС у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження з виконання постанови №3261 від 19.11.2024 про стягнення із ОСОБА_1 штрафу в розмірі 34000,00 грн. ВП №78802277 (а.с.10,11).

Зазначена постанова державного виконавця із додатками була вручена позивачеві 12.08.2025 в підтвердження чому слугує штамп від 12.08.2025 за №3176/22.3-32.

На виконання вимог ухвали суду від 19.08.2025 відповідачем було надано докази, з яких встановлено наступне.

11.11.2024 ОСОБА_1 прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_7 оформити відстрочку, у зв`язку із навчанням, на що вказують його письмові пояснення від 11.11.2025, зазначив, що оновив дані через застосунок «Резерв +», який є дійсним, утім можливо через технічні недоліки вони не відобразились.

11.11.2024 у ОСОБА_1 було відібрано згоду на обробку його персональних даних.

З відомостей наданих відповідачем з електронної системи встановлено, що в його розпорядженні наявні персональні дані на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 встановлено ідентифікатор 0, наявні засоби зв`язку, тощо.

На підтвердження обставин зазначених позивач надав довідку Вінницького торговельно-економічного інституту Державного торговельно-економічного університету від 27.02.2024, №67, в якій вказується, що ОСОБА_1 2020 р.н. у 2023 році вступив до Вінницького торговельно-економічного інституту ДТЕУ, ІІІ-ІV рівня акредитації і навчається на 1 курсі денного відділення. Термін закінчення навчального закладу 30.12.2024, довідка видана для подання до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Зі змісту довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_9 від 12.04.2024, №1304 встановлено, що на підставі протоколу засідання комісії з перевірки наявності прав громадян на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 №15 від 11.04.2024, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до абз.2 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Термін дії довідки: до 01.09.2024.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_10 від 17.09.2024, №2/4639, ОСОБА_1 2002 р.н., має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як здобувач вищої освіти до 09.11.2024.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_10 від 22.11.2024, №6794, ОСОБА_1 2002 р.н., має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як здобувач вищої освіти, на строк до 20.12.2024.

Відповідно до Договору за №1114 ПРд(м) про навчання у закладі вищої освіти від 01.09.2023 укладеного між Держаним торговельно-економним університетом державної форми власності в особі директора Вінницького торговельно-економічного інституту Замкової Наталії Леонідівни, що діє на підставі Положення про ВТЕІ ДТЕУ та довіреності № 14/28 від 31.01.2023 з однієї сторони, та вступником ОСОБА_1 , останній зарахований на 1 курсу денної форми навчання, правознавство, здобуття вищої освіти магістра, строком до 01.07.2026.

Відповідно до Договору №1114 ПРд(м) про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 01.09.2023 укладеного між Держаним торговельно-економним університетом державної форми власності та ОСОБА_1 сторонами узгоджено розмір плати за навчання протягом усього періоду навчання з 01.09.2023 до 01.07.2026.

Згідно відомостей із Додатку «Резерв +» дата уточнення даних 09.09.2024.

Згідно даних в системі Дія, що надані ОСОБА_1 встановлено наявність диплому магістра на його ім`я Серії НОМЕР_1 , дата видачі 20.12.2024 Вінницький торгівельно-економічний інститут Державного торгівельно-економічного університету.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень. Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства належна правова поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, встановлення факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі N 524/5536/17, від 30.05.2018 року у справі N 337/3389/16, від 17.07.2019 року у справі N 295/3099/17 та від 05.03.2020 року по справі N 607/7987/17.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 210 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

За ч. 3 вказаної статті настає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Отож диспозиція ч. 3 ст. 210 КУпАП є бланкетною, і передбачає вказівку про порушення вимог інших нормативно-правових актів.

Відповідно до Примітки до вказаної статті, положення статей 210, 2101 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Позивачеві інкримінується порушення вимоги абз. 2 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз. 4 підпункту 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 р.

Відповідно до абз. 6 ч. 10 ст. 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, а саме: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

Відповідно до Закону України №2232-ХІІ, строк для здійснення такого уточнення становить 60 днів і тривав з 19.05.2024 року по 16.07.2024 року включно.

Згідно абз. 4 підпункту 101 п.1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, від 30.12.2022 № 1487, у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану зобов`язані, зокрема уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 8 цього Положення визначено завдання територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема, виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Згідно з ст. 251 КУпАП визначено поняття доказів.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку ІНФОРМАЦІЯ_11 , персональні дані його як призовника, наявні в інформаційно-комунікаційних системах відповідача.

Окрім цього, відповідачем та його структурним підрозділом надавались довідки щоквартально про наявність у ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як здобувача вищої освіти включно до 20.12.2024, отож у період визначений законодавцем для оновлення даних (з 19.05.2024 року по 16.07.2024 року включно) відповідач оперував інформацією, що позивач є студентом денної форми навчання та продовжує навчання, інші дані позивача, які б потребували уточнення залишились незмінні.

Процедура складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), передбачено Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 №3 (далі Інструкція).

Згідно з п. 3 розділу 2 Інструкції визначено вимоги до протоколу, у якому мають бути зазначені відомості, необхідні для вирішення справи.

Пунктом 6 цього ж розділу Інструкції визначено, що до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Аналіз норм діючого законодавства вказує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 11.11.2024 за №7800, та оскаржуваної постанови від 19.11.2025 за №3261 неможливо встановити які саме персональні дані позивач не оновив, які з цих даних містяться в державних реєстрах, а також до яких даних державний орган в особі відповідача не має доступу (не є держателем). З постанови не вбачається і не вказано, які саме відомості (персональні дані) не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії також як і не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей останнього в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

При цьому Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути самостійним беззаперечним доказом, що підтверджує вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення, він є лише джерелом доказів, і обставини, зазначені в ньому, повинні бути перевірені та підтверджені іншими доказами.

Як зазначив позивач він оновив дані, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив навчання в вищому навчальному закладі з 01.09.2023 по 20.12.2024 та мав відстрочку у зв`язку з навчанням, в підтвердження чого надано довідки від ІНФОРМАЦІЯ_1 ЗСУ, вказані обставини відповідачем не спростовано жодними доказами, оскільки маючи доступ шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами відповідач спроможний був отримати дані, у тому числі щодо вчинених позивачем дій для оновлення застосунку, однак їх не вчинив та не перевірив.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого ним рішення стосовно притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає оскаржуване позивачем рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення слід закрити, у зв`язку із недоведеністю висунутого ОСОБА_1 обвинувачення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Вирішуючи питання про поновлення строку на оскарження рішення посадової особи суб`єкта владних повноважень, що ініційовано позивачем, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За сукупністю обставин, судом встановлено, що пропущений позивачем строк звернення до суду із позовом підлягає поновленню, оскільки як було встановлено під час розгляду справи позивач не був присутній при розгляді справи, оскаржуване рішення позивачем отримано 12.08.29025 року, тоді як позов подано до суду 15.08.2025, об`єктивність поважних причин та докази на їх підтвердження додані до позову.

При цьому доводи відповідача щодо обізнаності відповідача про день та час розгляду справи, можливість своєчасного отримання постанови позивачем, не спростовують обов`язку відповідача направити копію постанови протягом трьох днів з дня її винесення особі, щодо якої її винесено, що не було дотримано відповідачем у даному випадку, а судом іншого не встановлено.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач, звертаючись до суду із зазначеним позовом, сплатив судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп., які підлягають з стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 5, 9, 72-77, 139, 241, 242, 246, 255, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 3261 від 19.11.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., а провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом 10-ти днів із дня його проголошення (ч. 4 ст. 286 КАС України) безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасники процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 );

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_12 ( АДРЕСА_2 );

Суддя Світлана ШПОРТУН