Справа № 160/30548/25
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Серьогіної О.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанов, -
22.10.2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Коляда Оксана Олександрівна звернулася через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Соколова Олега Олексійовича від 22 жовтня 2025 року про поновлення виконавчого провадження №79276276;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Соколова Олега Олексійовича від 22 жовтня 2025 року про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню №79276276.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 17.11.2025 року. Також вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також вказаною ухвалою витребувано від відповідача належним чином завірені копії виконавчого провадження №79276276, зокрема постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження №79276276 від 21.10.2025 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 року заяву представника ОСОБА_1 - адвокат Коляди Оксани Олександрівни про збільшення позовних вимог у даній справі повернуто заявнику без розгляду.
17.11.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшли письмові пояснення щодо позовних вимог, в яких зазначено наступне. Постанова № 37 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 по притягненню до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 була винесена 18.08.2025 року. Будь-якої письмової заяви про неоспорення допущеного правопорушення та надання згоди на притягнення до відповідальності за його відсутності особисто ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 ні до 18.08.2025 року, ні після вказаної дати не подавалось і в матеріалах справи така заява відсутня. Постанова № 37 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.08.2025 року не містить посилань на: її розгляд в порядку ст. 279-9 КУпАП; відомості про дату, спосіб надходження та зміст заяви від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення та відомості про те, що постанова вважатиметься виконаною у разі сплати протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу. З урахуванням положень ч. 1 ст. 120 КАСУ постанова № 37 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 по притягненню до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 набрала чинності 28.08.2025 року. Але матеріалами справи підтверджується той факт, що сплата частини штрафу боржником відбулась 26.08.2025 року, тобто до набрання чинності постановою № 37 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що суперечить вимогам ч. 1 ст. 300-3 КУпАП та виключає можливість застосування в цьому випадку положень ст. 279-9 КУпАП. Також зазначає, що оскільки постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 № 37 від 18.08.2025 року на даний час юридичної сили не втратила, належним чином не виконана дії державного виконавця по поновленню виконавчого провадження №79276276 правомірні та відповідають вимогам законодавства.
Згідно з ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
10.10.2025 року позивачем було отримано постанову відповідача від 10.10.2025 року про відкриття виконавчого провадження №79276276 від 10.10.2025 року на підставі постанови №37 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 18.08.2025 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку із тим, що згідно ст.ст.300-3 та 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, вважається виконаною у разі сплати протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу, позивач звернувся 13.10.2025 року до відповідача з заявою про закриття виконавчого провадження №79276276.
Однак, постановою начальника відділу ДВС Астапенкової К.М. від 21.10.2025 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №79276276 було визнано неправомірними дії державного виконавця Соколова О.О. та скасовано постанову від 14.10.2025 року про закінчення виконавчого провадження №79276276; зобов`язано державного виконавця Соколова О.О. вжити заходів щодо приведення 79276276 у відповідність до вимог чинного законодавства України, шляхом відновлення ВП №79276276 у строк до 22.10.2025 року.
На виконання постанови начальника відділу ДВС Астапенкової К.М. від 21.10.2025 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №79276276, 22.10.2025 року державним виконавцем Соколовим О.О. було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.
Також, постановою державного виконавця від 22.10.2025 року було накладено арешт на грошові кошти боржника.
Вважаючи постанови державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про поновлення виконавчого провадження та накладення арешту на грошові кошти боржника протиправними, позивач суд звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Відповідно до ст. 2 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження здійснюється з дотриманням, в тому числі засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями та забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до положень ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Згідно ч.9 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Правовий механізм притягнення осіб до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 КУпАП, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності, встановлено Законом України № 4316-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення механізмів притягнення осіб до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 13.03.2025 року, що набрав чинності 17.04.2025 року (далі - Законом № 4316-IX).
Вказаним Законом внесено зміни та доповнення до КУпАП пов`язані з запровадженням процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням громадянами, в т.ч. уповноваженими посадовими особами підприємств (Ткаченко Д.О. за постановою № 37 було притягнуто до відповідальності як керівника підприємства), установ та організацій, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву.
Статтею 300-3 КУпАП прямо встановлено, що у разі якщо постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, винесена в порядку, передбаченому статтею 279-9 цього Кодексу, та особа протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили сплатила не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення, така постанова вважається виконаною.
У разі несплати штрафу особою, яка вчинила правопорушення передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення така постанова підлягає примусовому виконанню.
У зв`язку із тим, що згідно ст.ст.300-3 та 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, вважається виконаною у разі сплати протягом десяти календарних днів з дня набрання такою постановою законної сили не менше ніж 50 відсотків розміру штрафу, позивач звернувся 13.10.2025 року до відповідача з заявою про закриття виконавчого провадження №79276276.
Однак, постановою начальника відділу ДВС Астапенкової К.М. від 21.10.2025 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №79276276 було визнано неправомірними дії державного виконавця Соколова О.О. та скасовано постанову від 14.10.2025 року про закінчення виконавчого провадження №79276276; зобов`язано державного виконавця Соколова О.О. вжити заходів щодо приведення 79276276 у відповідність до вимог чинного законодавства України, шляхом відновлення ВП №79276276 у строк до 22.10.2025 року.
Постанова начальника відділу ДВС Астапенкової К.М. від 21.10.2025 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №79276276 мотивована тим, що виконавче провадження було закінчено передчасно, оскільки надана боржником квитанція про сплату коштів не може бути підставою для закриття виконавчого провадження, так як в реквізитах платіжного документа не зазначено номер постанови, за якою проводилась сплата. У разі відсутності номера постанови, сплата не може бути однозначно ідентифікована як така, що відноситься до конкретного виконавчого провадження.

Отже, фактично підставою для винесення відповідачем оскаржуваної постанови про відновлення виконавчого провадження №79276276 та, як наслідок, постанови про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню стала постанова начальника відділу ДВС Астапенкової К.М. від 21.10.2025 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №79276276.

Саме на виконання постанова начальника відділу ДВС Астапенкової К.М. від 21.10.2025 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №79276276, якою зобов`язано державного виконавця Соколова О.О. вжити заходів щодо приведення 79276276 у відповідність до вимог чинного законодавства України, шляхом відновлення ВП №79276276 у строк до 22.10.2025 року, відповідачем і було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження від 22.10.2025 року.

За змістом позовних вимог убачається, що позивач просить суд скасувати постанову державного виконавця про відновлення виконавчого провадження від 22.10.2025 року та постанову про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню №79276276 від 22.10.2025 року.

Однак, оскільки виконавче провадження №79276276 було відновлено на виконання постанови начальника відділу ДВС Астапенкової К.М. від 21.10.2025 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №79276276, яка на сьогоднішній день є чинною та відомості про її оскарження в матеріалах даної справи відсутні, то скасування в судовому порядку постанови державного виконавця про відновлення виконавчого провадження від 22.10.2025 року, не призведе до відновлення прав позивача, так як державний виконавець буде зобов`язаний знову відновити виконавче провадження.

Таким чином, станом на теперішній час, враховуючи, що постанова начальника відділу ДВС Астапенкової К.М. від 21.10.2025 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №79276276 є чинною, дії державного виконавця щодо відновлення виконавчого провадження №79276276 були вчинені у відповідності до вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що державний виконавець при винесенні спірних постанов діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Згідно з ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 77, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанов відмовити.

Рішення суду набирає законної сили набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Серьогіна