Справа № 200/6107/25
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового рішення

17 листопада 2025 року Справа №200/6107/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі відповідач), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.11.2025 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

10 листопада 2025 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій представник просить стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень.

Також, у заяві представник позивача зазначив, що в позовній заяві було повідомлено, що сторона позивача планує заявити до компенсації судові витрати впродовж п`яти днів з дня проголошення рішення суду, відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України. У зв`язку із підготовкою позову та розглядом цієї справи позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Витрати підтверджуються договором про надання правничої допомоги № 108 від 21.07.2025, актом про надані послуги від 11.08.2025, платіжною інструкцією № 8396-5773-8887-8272 від 09.11.2025. Позивач бажає компенсувати ці витрати за рахунок відповідача.

Під час вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення судом враховано, що відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 132 КАС України такі витрати належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За вимогами ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до вимог ч. ч. 6-7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За положеннями абз. 1 ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом враховано, що в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача подав суду договір про надання правничої допомоги № 108 від 21.07.2025, акт про надані послуги від 11.08.2025, платіжну інструкцію № 8396-5773-8887-8272 від 09.11.2025.

Для розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення судом також враховані висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22 листопада 2024 року у справі № 420/15183/23.

У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що …за загальними правилами частини першої статті 143 КАС України, питання щодо судових витрат суд вирішує у рішенні, постанові або ухвалі.

Як виключення з цього правила, частиною 3 цієї статті передбачено можливість вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Однак, така можливість допускається лише за наявності поважних причин неможливості надати до закінчення судового розгляду докази понесених судових витрат.

Визначення частиною 7 статті 139 КАС України судових витрат не лише таких що сплачені, а й таких, що мають бути сплачені, не відміняє положень статті 143 КАС України, якою передбачено загальні підходи до порядку вирішення розподілу судових витрат саме під час постановлення рішення, постанови, ухвали.

Застосування положень статей 139 та 143 КАС України передбачає обов`язкове системне тлумачення цих норм, яке передбачає, що учаснику справи недостатньо лише задекларувати понесення в майбутньому судових витрат, а тим паче витрат на правову допомогу, а необхідно також довести неможливість з поважних причин оплатити її до прийняття рішення (постанови, ухвали) і на підтвердження таких причин надати відповідні докази.

Інакший підхід до розуміння природи судових витрат (зокрема витрат на правову допомогу) та порядку їх відшкодування, певною мірою узалежнить їх розмір від результатів розгляду справи і ускладнить можливість ревізії судом їх розміру на предмет розумності та співмірності відповідно до вимог частини 5 статті 134 та частини 9 статті 139 КАС України.

Крім того, визначені пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України підстави для ухвалення додаткового рішення передбачають, що на момент ухвалення рішення у суду була можливість вирішити питання про судові витрати, однак таке питання не було вирішене. При цьому, невирішення цього питання відбулось з вини суду, а не учасника процесу.

Відтак, відсутність на момент ухвалення рішення у суду доказів понесених судових витрат (в т.ч. на правову допомогу), виключає можливість ухвалення додаткового рішення з підставі передбачених пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України.

Схожі висновки Верховний Суд виклав у постанові від 16 червня 2025 року у справі № 160/8292/23, у постанові від 26 травня 2025 року у справі № 320/4042/22.

Однак, у справі № 200/6107/25 докази понесення витрат на правову допомогу представник позивача надав разом з позовною заявою, в якій просив суд стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 гривень.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.11.2025 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

В позовній заяві позивачем не було повідомлено, що сторона позивача планує заявити до компенсації судові витрати впродовж п`яти днів з дня проголошення рішення суду, відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, як наразі заявляє представник позивача.

За таких обставин суд вважає, що передбачені частиною 3 статті 143 КАС України підстави для вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог у цій справі відсутні, оскільки рішенням суду від 07.11.2025 року вже вирішено стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн, у зв`язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 132, 134, 140, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/6107/25 - відмовити.

Ухвала складена та підписана 17 листопада 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Чучко