Справа № 280/8020/25
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 листопада 2025 року Справа № 280/8020/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання наказів протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2025 року на адресу Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач- 1), Військової частини НОМЕР_3 (далі відповідач -2), у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 "Про призов військовозобов`язаних сержантського та солдатського складу до Збройних Сил України за загальною мобілізацією" в частині, що стосується ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_3 (но стройовій частині) в частині, що стосується зарахування на військову службу за призовом у воєнний час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 виключити зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 та звільнити з військової служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Одночасно із позовом представником позивача до суду подано заяву про забезпечення позову, у задоволенні якої відмолено ухвалою судді від 15 вересня 2025 року.

В обґрунтування заявлених вимог указано про безпідставне прийняття відповідачами незаконних наказів про призов позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та про зарахування його до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , оскільки до винесення таких наказів останній реалізував своє право на подання заяви про відстрочку на підставі пункту 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». А відтак до розгляду такої заяви та прийняття відповідного рішення за результатами її розгляду відповідачі були позбавлені права вчиняти дії щодо мобілізації та зарахування до особового складу військової частини. Позовну заяву просить задовольнити.

Ухвалою судді від 16 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, а також витребувано від відповідачів докази.

Відповідач 2 правом на подання відзиву на позов у строки, встановлені ухвалою суді від 16 вересня 2025 року, яка одержана ним в особистому кабінеті в підсистемі «Електронний суд» 16 вересня 2025 року, не скористався.

13 листопада 2025 року представником Військової частини НОМЕР_3 до суду через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» із пропуском строку, встановленого ухвалою судді від 16 вересня 2025 року, подано відзив на позов, який містить заперечення проти задоволення позову.

На виконання вимог ухвали судді від 16 вересня 2025 року від відповідачів на адресу суду надійшли витребувані докази.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

25 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із з заявою про надання відстрочки, на підставі пункту 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку з роботою викладачем у закладі професійно-технічної освіти «Запорізький професійний коледж готельно-ресторанного бізнесу» на посаді майстер виробничого навчання. До заяви позивачем додані засвідчені копії наступних документів: довідку з місця навчання №117 від 19 серпня 2025 року, військово обліковий документ, паспорту громадянина України, РНОКПП.

Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 26 серпня 2025 року №1575 Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до Військової частини НОМЕР_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 26 серпня 2025 року № 248 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 .

29 серпня 2025 року представник позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із адвокатським запитом про надання інформації щодо результатів розгляду заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки на підставі пункту 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Також, 29 серпня 2025 року представник позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із адвокатським запитом, у якому просив надати інформацію стосовно найменування ТЦК та СП, яким здійснено мобілізацію позивача, а також найменування військової частини, до якої позивача направлено для проходження військової служби.

З повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 29 серпня 2025 року за № 11490 позивачу стало відомо про те, що за результатами розгляду його заяви про надання відстрочки від 25 серпня 2025 року комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 протоколом від 29 серпня 2025 року за № 40 відмовила останньому у наданні відстрочки, оскільки відповідно до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервісті АІТС «Оберіг» заявник не перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Також, ІНФОРМАЦІЯ_8 у відповідь на адвокатський запит представника позивача повідомлено про те, що позивач призваний ІНФОРМАЦІЯ_9 на військову службу по мобілізації на особливий період з 26 серпня 2025 року до Військової частини НОМЕР_3 .

Не погоджуючись з названими індивідуальними актами, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, в обґрунтування якого, передусім, указував про подання ним 15 серпня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяви про надання та оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Проте таку заяву станом на дату винесення наказів розглянуто не було, що і призвело до прийняття незаконного наказу про призов позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а в подальшому наказу про зарахування його до списків особового складу військової частини.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На момент виникнення спірних у цій справі відносин, як станом і на час розгляду цієї адміністративної справи, строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі Указ №65/2022). Згідно пункту 4 Указу №65/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ (далі Закон №3543-ХІІ у редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 23 Закону №3543-XII передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Зокрема, згідно з пунктом 2 частини 3 статті 23 Закону №3543-ХІІ призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають, зокрема, наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів фахової передвищої освіти, професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

Саме на положення указаної норми та на обставину прийняття позивача на посаду майстра виробничого навчання за 11 тарифним розрядом у закладі професійної (професійно-технічної) освіти «Запорізький професійний коледж готельно-ресторанного бізнесу», стверджуючи про наявність у нього права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, питання щодо якої не було вирішено ІНФОРМАЦІЯ_7 за відповідною заявою позивача станом на дату прийняття оскаржуваних наказів посилається представник позивача у позові.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560 у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Згідно приписів пунктів 56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Абзацом першим пункту 58 Порядку №560 визначено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Відповідно до абзаців першого-восьмого пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.

Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.

Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.

Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.

Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Отже, наведеними нормами визначено, що військовозобов`язаний має право на особисте подання на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяви за встановленою формою з доданими до неї документами, які підтверджують право на відстрочку, перелік яких наведений в Додатку 5 до Порядку №560, а комісії, утворені при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період зобов`язані, зокрема, вивчити отриману заяву та додані до неї документи, оцінити законність підстав для надання відстрочки, і фактично розглянути такі документи протягом строку, встановленого пунктом 60 Порядку №560. Така комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, що оформляються протоколом. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за встановленою формою.

Суд зауважує, що територіальний центр комплектування та соціальної підтримки в особі уповноваженої комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, зобов`язаний вивчити зміст заяви військовозобов`язаного та доданих до неї документів, якими він обґрунтовує наявність у нього права на відстрочку, оцінити законність підстав для надання відстрочки такому військовозобов`язаному, за необхідності вчинити інші дії, визначені пунктом 60 Порядку №560 (надання запитів до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використання інформації з публічних електронних реєстрів).

При цьому згідно з абзацом 9 пункту 60 Порядку №560 до ухвалення комісією рішення (в контексті змісту пункту 60 Порядку №560 мається на увазі рішення про надання або відмову у наданні відстрочки) військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Також положення абзаців 1 та 2 пункту 63 Порядку №560 передбачають, що військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіональних органів СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, крім тих, що були раніше визнані обмежено придатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк від шести до 12 місяців відповідно до висновку військово-лікарської комісії, у разі закінчення строку дії довідки (постанови) військово-лікарської комісії, за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю.

Як свідчить зміст абзацу 2 пункту 63 Порядку №560, направлення військовозобов`язаного на медичний огляд для визначення придатності до військової служби відбувається у разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки.

Разом із позовом представником позивача подано до суду повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 29 серпня 2025 року за № 11490, яким ОСОБА_1 повідомлено про те, що за результатами розгляду його заяви про надання відстрочки від 25 серпня 2025 року, протоколом від 29 серпня 2025 року за № 40 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оскільки згідно Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервісті АІТС «Оберіг» ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Таким чином, посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на дату прийняття оскаржуваного наказу від 26 серпня 2025 року №1575 Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не перевірили наявність підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у громадянина ОСОБА_1 , та останнього призвано на військову службу під час мобілізації, чим порушили процедуру призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації та допустили протиправну бездіяльність у відношенні позивача. Оскаржуваний наказ відповідача 2, яким позивача зараховано до особового складу Військової частини НОМЕР_3 , винесений внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваного наказу від 26 серпня 2025 року №1575 Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

В той же час, така протиправна бездіяльність з боку відповідача 1, з урахуванням обставин даної справи, не може бути підставою для скасування оскаржуваних наказів та звільнення позивача від проходження військової служби, оскільки 29 серпня 2025 року позивача повідомлено про те, що за результатами розгляду його заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» прийнято рішення про відмову у наданні відстрочки, яке оформлене протоколом від 29 серпня 2025 року № 40.

Тобто заява позивача про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розглянута ІНФОРМАЦІЯ_7 із прийняттям відповідного рішення за результатами її розгляду до звернення позивача до суду із позовом по справі № 280/8020/25 та строки, встановлені Порядком № 560.

Рішення позивачем у судовому порядку не оскаржене, станом на дату розгляду адміністративної справи № 280/8020/25 у позивача відсутня відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Суд зазначає, що за приписами статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 75 -76 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що такі підтверджують доводи позову про подання ОСОБА_1 25 серпня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяви про надання та оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

При цьому, як вбачається з обставин цієї справи, комісією, утвореною при ІНФОРМАЦІЯ_7 , для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, 29 серпня 2025 року, тобто у строки, встановлені Порядком № 560, прийнято рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки, яке оформлене протоколом від 29 серпня 2025 року № 40. Окрім того, позивача у строки, встановлені Порядком № 560 повідомлено письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7 Порядку №560.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У ході судового розгляду справи представник позивача не довів наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Отже, заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З урахуванням положень статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 17 листопада 2025 року.

Суддя Д.В. Татаринов