Справа № 520/10310/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 р.Справа № 520/10310/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., повний текст складено 11.09.25 року по справі № 520/10310/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган), в якому просив суд:

визнати неправомірною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області про відмову у проведенні перерахунку судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області від 15.03.2024 № 04-49/206 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2024;

зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області від 15.03.2024 № 04-49/206 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2024;

допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць;

стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 3 000.00 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 по справі № 520/10310/24 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .

Визнано неправомірною бездіяльність ГУ ПФУ Харківській області про відмову у проведенні перерахунку судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, на підставі довідки Територіального управляння Державної судової адміністрації України у Харківській області від 15.03.202 № 04-49/206 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2024.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управляння Державної судової адміністрації України у Харківській області від 15.03.2024 № 04-49/206 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2024.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500.00 грн.

В іншій частині позовної заяви відмовлено.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 по справі № 520/10310/24 доповнено рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 по справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області негайно виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500.00 грн.

В іншій частині заяви відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2024 по справі № 520/10310/24 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 по справі № 520/10310/24 залишено без змін. Апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 залишено без задоволення. Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 по справі № 520/10310/24 залишено без змін.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 по справі № 520/10310/24 набрало законної сили : 13.11.2024.

15.04.2025 позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за рішенням у справі № 520/10310/24, в якій просив суд:

- заяву про встановлення судового контролю задовольнити; витребувати з ГУ ПФУ в Харківській області звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 № 520/10310/24;

- витребувати з ГУ ПФУ в Харківській області персональні дані відносно особи, яка дала вказівку припинити виконувати рішення адміністративного суду від 01.07.2024 № 520/10310/24;

- притягнути до відповідальності згідно зі ст. 383 КАС України у вигляді штрафу у максимальних розмірах винну особу, ОСОБА_2 , яка зареєстрована селище Докучаєвське Роганської громади Харківської області, є керівником ГУ ПФУ в Харківській області, яка прийняла незаконне рішення про припинення виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 № 520/10310/24;

- провести негайне виконання невиплачених сум довічного утримання за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 № 520/10310/24;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 3 000.00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області.

В обґрунтування вимог вказаної заяви стверджував, що відповідачем при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 по справі № 520/10310/24 безпідставно зменшено розмір довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці, зокрема, з належних йому за рішенням у справі № 520/10310/24 138 000.00 грн (виходячи із прожиткового мінімуму 2920 грн), до 104 000.00 грн, що є порушенням статті 14 КАС України в частині обов`язковості до виконання судових рішень, які набрали законної сили, а тому наявні підстави для задоволення вимог заяви про встановлення судового контролю. Також вважав, що накладення штрафу на керівника ГУ ПФУ в Харківській області є найбільш дієвим заходом для виконання судового рішення. Повідомив про понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 по справі № 520/10310/24 у задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 382 КАС України відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2025 задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 по справі № 520/10310/24 скасовано. Справу № 520/10310/24 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

23.07.2025 ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду подано додаткову заяву в порядку ст.382 КАС України, в якій просить суд:

- заяву про встановленні судового контролю задовольнити та витребувати з пенсійного фонду Харківської області звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 (№ 520/10310/2024);

- притягнути до відповідальності згідно ст. 383 КАС України у вигляді штрафу у максимальних розмірах винну особу, ОСОБА_2 яка є керівником ГУ ПФУ в Харківській області, яка прийняла незаконне рішення про припинення виконувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 (№ 520/10310/2024);

- провести негайне виконання невиплачених сум довічного утримання за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 (№ 520/10310/2024) за 6 місяців;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 3 000.00 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області. Всі належні документи на сплату послу адвоката знаходяться у справі № 520/20923/24

- відповідно до ст. 249 КАС України винести окрему ухвалу і направити Голові правління Пенсійного фонду України та в Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності для вирішення питання відповідає чи ні - ОСОБА_2 займаній посаді.

Також, ОСОБА_1 в заяві від 23.07.2025 просив вимоги за ст. 383 КАС України зараз не розглядати, вони будуть пред`явлені пізніше і вони будуть розглядатися в іншому провадженні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 задоволено частково заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі № 520/10310/24.

Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 по справі № 520/10310/24.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Харківській області протягом 90 днів з дня постановляння цієї ухвали подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 по справі № 520/10310/24.

В іншій частині вимог заяви відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати частково ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 в частині відмови у повернені витрат на послуги адвоката і в негайному виконанні рішення з 01.04.2025 по справі № 520/10310/2024 про перерахування довічного утримання з 01.01.2024. Провести негайне виконання невиплачених сум довічного утримання за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 (№ 520/10310/2024) з 01.04.2025 по теперішній час, тобто за шість останніх місяців. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 3 000.00 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області. Рішення про відсутність вини з боку керівництва Пенсійного фонду а Харківській області, а також відмови про винесення окремої ухвали за ст. 249 КАС України відмінити так як ці вимоги повинні розглядатися у порядку ст. 383 КАС України в іншому провадженні.

В обґрунтування вимог вказаної заяви зазначив, що не погоджується з термінами встановленими судом для подання звіту, а саме 90 днів, вважає вони занадто завищенні. Посилається на те, що рішення по справі не виконується тривалий час, тому достатнім часом для подання звіту є 10 днів. Зазначає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у стягненні різниці недоплаченого грошового утримання з 01.04.2025 до моменту винесення ухвали по справі, тобто за шість останніх місяців. Вказує, що пенсійний фонд повинен був у листопаді і грудні вже виплачувати довічне утримання у підвищеному розмірі згідно рішення окружного суду від 01.07.2024 і відповідно ст.ст. 45 та 46 Закону України «Про обов`язкове пенсійне страхування» і цього не зробив, хоча виконавчі документи вже знаходились в пенсійному фонді на виконанні, однак керівництво фонду їх ігнорувало. Також у квітні та травні 2025 року фонд навмисно перестав виконувати постанову суду зменшив виплати на 34 000.00 грн кожного місяця, тому позивач наполягає на негайному виконанні рішенні суду, що найменше за сім місяців починаючи з квітня 2025. Також зазначає, що суд першої інстанції відмовив у повернені витрат на послуги адвоката, проте до заяви позивач долучив документи підтверджуючі понесені затрати на послуги адвоката.

Також від ОСОБА_1 до суду надійшли додаткові апеляційні скарги в яких просить скасувати частково ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 скоротивши строк виконання ухвали до 10 днів і звіт по виконанню рішення надати до 15.10.2025 та винести окрему ухвалу по відношенню до судді Кухар М.Д., яку направити до Вищої ради правосуддя для притягнення до відповідальності.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву позивача подану в порядку ст. 382 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав рішення суду, а тому наявні підстави для встановлення судового контролю, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Щодо вимоги притягнути до відповідальності згідно ст. 383 КАС України у вигляді штрафу у максимальних розмірах винну особу, ОСОБА_2 , яка прийняла незаконне рішення про припинення виконувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 та клопотання про винесення окремої ухвали і направлення її Голові правління Пенсійного фонду України та в Кабінет Міністрів України для вирішення питання відповідає чи ні ОСОБА_2 займаній посаді, суд зазначив, що враховуючи той факт, що судом задоволена заява ОСОБА_1 в частині зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, вказані вимоги є передчасними і в їх задоволенні суд відмовляє. Щодо вимоги провести негайне виконання невиплачених сум довічного утримання за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 та допустити негайне виконання рішення суду у межах усієї суми стягнення, суд зазначив, що в межах розгляду даної справи судом не ухвалено рішення про стягнення певних сум з відповідача, тому відсутні підстави для звернення рішення суду до негайного виконання. Щодо вимоги стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 3 000.00 грн, суд зазначив, що вказана заява подана в межах справи № 520/10310/24, а тому посилання позивача на наявність документів, які підтверджують надання правової допомоги , у справі № 520/20923/24, є не доцільним і відмовив в задоволенні заяви в цій частині.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо вимог позивача в частині скорочення строку виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 до 10 днів і зобов`язання подати звіт по виконанню рішення до 15.10.2025, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 1 ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 2 ст. 382-1 КАС України).

Частиною 3 статті 382-1 КАС України передбачено, що встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Частиною шостою ст. 382-1 КАС України передбачено, що ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Частиною першою статті 382-3 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Перелік ухвал на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду передбачений ст. 294 КАС України.

Законом України № 4094-IX від 21.11.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» частину першу статті 294 КАС України доповнено пунктами 29, 30 відповідно до яких окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та прийняття або відмови у прийнятті звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення.

Ухвала про задоволення заяви про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, в переліку передбаченому статтею 294 КАС України відсутня, тоді як передбачена можливість оскарження в апеляційному порядку, зокрема ухвали про прийняття або відмови у прийнятті звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення.

З огляду на викладене вище наявні правові підстави для закриття апеляційного провадження в частині вимог щодо скорочення строку виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 до 10 днів і зобов`язання подати звіт по виконанню рішення до 15.10.2025, оскільки апеляційну скаргу в цій частині подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Щодо вимоги позивача провести негайне виконання невиплачених сум довічного утримання за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 з 01.04.2025 по теперішній час, тобто за шість останніх місяців, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) включення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції, виключення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій з такого переліку та надання доступу до активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням. Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283, пунктами 1 і 2 частини першої статті 289 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 371 КАС України, суд який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні суду звернути до негайного виконання рішення: у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 по справі № 520/10310/24 доповнено рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 по справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області негайно виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 у межах суми стягнення за один місяць.

Колегія суддів зазначає, що приписами КАС України передбачено негайне виконання рішення суду, яким присуджено виплату пенсії у межах суми стягнення.

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що зазначене рішення може бути звернуто до негайного виконання у разі стягнення всієї суми боргу, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 371 КАС України.

Проте, у цій справі судом не вирішувалися вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача сум пенсії та не визначався розмір такого стягнення (розмір боргу).

Оскільки встановленим в рішенні від 01.07.2024 у справі № 520/10310/24 способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , а не стягнення грошових сум, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність правових підстав, передбачених ст. 371 КАС України для негайне виконання невиплачених сум довічного утримання за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 з 01.04.2025 по теперішній час, тобто за шість останніх місяців.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 19.02.2021 у справі № 812/80/18 щодо аналогічних правовідносин.

Щодо рішення суду в частині відмови в задоволенні заяви позивача щодо притягнення до відповідальності згідно ст. 383 КАС України у вигляді штрафу у максимальних розмірах винну особу, ОСОБА_2 , яка прийняла незаконне рішення про припинення виконувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 та винесення окремої ухвали і направлення її Голові правління Пенсійного фонду України та в Кабінет Міністрів України для вирішення питання відповідає чи ні ОСОБА_2 займаній посаді, колегія суддів зазначає наступне.

Приписами КАС України визначено загальні та спеціальні способи судового контролю.

Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст.ст. 287 та 382 КАС України, а спеціальний - закріплений у статті 383 цього Кодексу.

Статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 6 ст. 383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 зазначив, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі, зокрема подання звіту, з якого слідує, що рішення суду виконано не в повному обсязі.

В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням статті 129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист, отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Колегія суддів звертає увагу, що норми ст.ст.382, 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

При цьому, аналіз приписів ст.ст.382, 383 КАС України дозволяє стверджувати, що питання щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду та про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, а також постановлення ухвали в порядку, передбаченому ст. 249 КАС України, мають вирішуватись за різними заявами, поданими або в порядку ст. 382 КАС України або статті 383 КАС України, а не викладатися в сукупності в одній заяві.

З урахуванням вищенаведеного, заяви, подані в порядку ст.ст.382, 383 КАС України, не можуть розглядатися та вирішуватися судом першої інстанції сумісно, оскільки такі види судового контролю мають розглядатися та вирішуватися останнім окремо, з ухваленням окремих судових рішень за наслідками розгляду таких заяв, що не було враховано судом першої інстанції в даній справі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що в додатковій заяві від 27.07.2025 ОСОБА_1 просив : «Вимоги за ст. 383 КАС України зараз не розглядати, їх буде пред`явлено пізніше і вони будуть розглядатись в іншому провадженні».

Проте, згідно оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції розглянуто вимоги заяви позивача щодо притягнення до відповідальності у вигляді штрафу у максимальних розмірах та постановлення окремої ухвали згідно положень ст. 249 КАС України та відмовлено в задоволенні заяви в цій частині з посиланням на те, що вказані вимоги є передчасними.

Враховуючи вищенаведене, прохання ОСОБА_1 вимоги за ст. 383 КАС України не розглядати, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України щодо притягнення до відповідальності згідно ст. 383 КАС України у вигляді штрафу у максимальних розмірах винну особу, ОСОБА_2 , яка прийняла незаконне рішення про припинення виконувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 та винесення окремої ухвали і направлення її Голові правління Пенсійного фонду України та в Кабінет Міністрів України для вирішення питання відповідає чи ні ОСОБА_2 займаній посаді та ухвалення в цій частині нового рішення, яким заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення витрат.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі Хорнсбі проти Греції зазначено що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожній особі розгляд судом спорів про її цивільні права і обов`язки. У такий спосіб реалізується право на суд, найважливішим аспектом якого є право доступу до правосуддя, тобто право звертатись до суду в цивільних справах. Однак це право стало б ілюзією, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне обов`язкове судове рішення залишалось не діючим на шкоду однієї із сторін. Важко уявити, що стаття 6 Конвенції, докладно описуючи надані сторонам процесуальні гарантії - справедливий, публічний, швидкий розгляд, залишила реалізацію судових рішень без захисту. Якщо вважати що стаття 6 Конвенції говорить тільки про доступ до правосуддя і судового процесу, то це, імовірно, привело б до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що договірні держави зобов`язались дотримуватись, коли вони ратифікували Конвенцію. Виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, повинно розглядатись як невід`ємна частина суду в розумінні статті 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, за правовою позицією Європейського суду з прав людини, розгляд справи завершується повним виконанням судового рішення.

Якщо суб`єкт владних повноважень не виконує судове рішення, то всі витрати позивача, понесені на те, щоб домогтись виконання судового рішення, є витратами пов`язаними з розглядом справи, та підлягають відшкодуванню.

Верховний Суд в постанові від 20.10.2020 у справі № 520/928/19 зазначив, що розподіл судових витрат має компенсаційний характер і певною відповідальністю за вчинення дій під час розгляду справи. Адміністративний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно при ухваленні судового рішення по суті спору, а й може бути вирішено при здійсненні судового контролю.

Колегія суддів зазначає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є окремою процесуальною стадією.

Згідно положень частини 1 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Отже, завершальною стадією здійснення судового контролю є прийняття звіту та відповідно вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу має бути проведено саме на цій стадії.

Крім того, колегія суддів зазначає, що вирішення питання про судові витрати за наслідками прийняття звіту забезпечує можливість для позивача надати додаткові докази понесених витрат, що могли виникнути протягом усього періоду здійснення судового контролю.

Таким чином, вимога про розподіл судових витрат на правничу допомогу на стадії зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання рішення є передчасною.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково надав оцінку наявності чи відсутності доказів понесених витрат на правничу допомогу, зазначивши про знаходження цих доказів в іншій справі № 520/20923/24 та відмовив в задоволенні заяви про розподілу судових витрат з цих підстав.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що наявні підстави для зміни рішення суду першої інстанції щодо підстав та мотивів його прийняття в частині вирішення заяви щодо розподілу судових витрат.

Щодо клопотання, ОСОБА_1 винести окрему ухвалу по відношенню до судді Кухар М.Д., яку направити до Вищої ради правосуддя для притягнення до відповідальності, колегія суддів зазначає наступне.

Так, частиною 8 статті 249 КАС України визначено, що суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Колегія суддів зауважує, що вищевказаною статтею передбачено, що винесення окремої ухвали це право, а не обов`язок суду.

Аналізуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що сукупність обставин та доводи позивача не дають підстави для винесення окремої ухвали, так як по суті винесеної ухвали судом першої інстанції позивачу в цілому було забезпечено доступ до правосуддя.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного, враховуючи порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України та ухвалення в цій частині нового рішення, яким заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду. Також ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 по справі № 250/10310/24 в частині розгляду вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає зміні з підстав та мотивів прийняття.

Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Закрити апеляційне провадження в частині вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо скорочення строку виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 по справі № 250/10310/24 до 10 днів і зобов`язання подати звіт по виконанню рішення до 15.10.2025.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 по справі № 520/10310/24 скасувати в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 згідно ст. 383 КАС України та ухвалити в цій частині нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 по справі № 250/10310/24 в частині розгляду вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу змінити з підстав та мотивів прийняття.

В іншій частині ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 по справі № 250/10310/24 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко І.С. Чалий