Справа № 420/2348/25
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/2348/25

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Єщенка О.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження питання про витребування доказів у справі за апеляційною скаргою Державної установи Одеська виправна колонія (№14) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи Одеська виправна колонія (№14) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2025 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила визнати протиправними дії Державної установи "Одеська виправна колонія (№ 14)" щодо обчислення ОСОБА_1 у заниженому розмірі з 29.01.2020 р. по 11.03.2023 р. включно грошового забезпечення (основні, щомісячні додаткові та одноразові додаткові види грошового забезпечення, премія), компенсації за невикористані дні відпустки за 2020, 2022 та 2023 роки, без урахування посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", "Про Державний бюджет України на 2021 рік", "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на відповідний тарифний коефіцієнт;

- зобов`язати Державну установу "Одеська виправна колонія (№ 14)" здійснити з 29.01.2020 по 11.03.2023 включно ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (основні, щомісячні додаткові та одноразові додаткові види грошового забезпечення, премія), компенсації за невикористані дні відпустки за 2020, 2022 та 2023 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", "Про Державний бюджет України на 2021 рік", "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на відповідний тарифний коефіцієнт та згідно з Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 р. № 925/5, а також провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року позовну заяву задоволено. Визнано протиправними дії Державної установи "Одеська виправна колонія (№ 14)" щодо обчислення ОСОБА_1 у заниженому розмірі з 29.01.2020 р. по 11.03.2023 р. включно грошового забезпечення (основні, щомісячні додаткові та одноразові додаткові види грошового забезпечення, премія), компенсації за невикористані дні відпустки за 2020, 2022 та 2023 роки, без урахування посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", "Про Державний бюджет України на 2021 рік", "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на відповідний тарифний коефіцієнт. Зобов`язано Державну установу "Одеська виправна колонія (№ 14)" здійснити з 29.01.2020 р. по 11.03.2023 р. включно ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (основні, щомісячні додаткові та одноразові додаткові види грошового забезпечення, премія), компенсації за невикористані дні відпустки за 2020, 2022 та 2023 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", "Про Державний бюджет України на 2021 рік", "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на відповідний тарифний коефіцієнт та згідно з Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 р. № 925/5, а також провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для правильного вирішення даної справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить повністю скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою адміністративний позов залишити без розгляду.

В апеляційній скарзі, мотивуючи свою позицію про порушення судом першої інстанції норм процесуального права апелянт зазначає, що суд помилково не застосував наслідки пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав, передбачені статтею 123 КАС України.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що позов поданий із пропуском тримісячного строку звернення до суду, встановленого частиною 2 статті 233 КЗпП і поважних причин такого пропуску, на переконання апелянта, позивач не зазначив.

Так, частина 1 статті 122 КАС України передбачає, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частин 2 статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладені в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною 2 цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Відповідно до статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивачка дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

При цьому, варто зазначити, що позивачці недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду особа має довести той факт, що вона не могла дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернулася за його захистом до суду у визначений законом строк.

Таким чином, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивачка дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів, а також зазначити поважні причини його пропуску.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звільнена 11.03.2023 р., а до суду першої інстанції із цим позовом звернулася у січні 2025 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що 29.01.2025 року відповідач звернувся до суду з клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. В своєму клопотанні відповідач зауважував, що до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Однак після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права.

Відповідач вказує, що ОСОБА_1 була звільнена 11.03.2023 року, при цьому з позовом про виплату спірних їй сум звернулась 24.01.2025 року, тобто через 1 рік і 1 місяць. Відповідач звертав увагу, що заяви про поновлення строку позивачкою не подано, а тому клопотав про залишення позовної заяви без розгляду з підстав ч. 3 ст. 122 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у задоволенні клопотання відповідача було відмовлено.

Суд першої інстанції вважав, що про порушення своїх прав позивач дізналась з листа відповідача від 17.01.2025 року а тому строк звернення до суду не пропустила.

Враховуючи вказані вище доводи апеляційної скарги, та обставини справи а також правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 20.06.2023 у справі №240/5534/22, колегія суддів дійшла висновку про необхідність постановлення ухвали про витребування доказів.

Колегія суддів зауважує, що у наведеній вище постанові суду касаційної інстанції вказано про дотримання правил процесуального закону, щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку, або вказати інші причини поважності пропущеного строку, а відтак суд апеляційної інстанції повинен вжити всіх заходів щодо надання можливості позивачу звернутися із відповідною заявою про поновлення пропущеного строку.

Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд в постанові від 23.09.2020 у справі № 640/5645/19 щодо застосування положень частин третьої та четвертої статті 123 КАС України дійшов висновку про те, що правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі.

Колегія суддів звертає увагу, на те, що після звільнення до моменту звернення до суду пройшло більше одного року, у зв`язку з чим позивач має подати заяву про поновлення строку звернення до суду, з обґрунтуванням причин пропуску строку. Адже після звільнення та отримання наказу, позивач повинна була дізнатись про виплачені їй суми та види грошового забезпечення, які підлягають виплаті при звільненні, та як наслідок невиплати індексації. А у випадку, якщо такі суми були невідомі, то позивач мала почати вчиняти дії, для з`ясування розміру виплачених сум. Однак, з листом про нараховані їй суми позивачка, через свого представника -адвоката, звернулась лише 13.01.2025 року, тобто через рік після звільнення. Таке зволікання позивачки призвело до порушення строків звернення до суду, які визначені законом.

Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частина 5 статті 5 КАС України визначає, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно по положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 4 вказаної статті закріплює обов`язок суду щодо вжиття визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частина 3 статті 80 КАС України встановлює, що про витребування доказів, за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів, суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що з метою дотримання прав та гарантій позивачки на всебічний та об`єктивний розгляд справи, необхідно запропонувати ОСОБА_1 подати заяву про поновлення строку звернення до суду, а також обґрунтування та докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Керуючись статтями 72, 77, 80, 122, 123, 205, 248, 321, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Запропонувати ОСОБА_1 надати до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку звернення до суду, а також надати обґрунтування та докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Витребувані судом докази надіслати у десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду або через систему «Електронний суд».

Зобов`язати ОСОБА_1 направити копію зазначеної заяви Державній установі Одеська виправна колонія (№14).

Копію ухвали направити особам, що беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко