Справа № 640/16021/21
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.В. ІНВЕСТ» про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.В. ІНВЕСТ», в якому просить суд:

- припинити право на початок виконання будівельних робіт, набуте відповідачем на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CC1): «Будівництво медичного діагностичного реабілітаційного центру з паркінгом зі знесенням існуючого нежилого будинку» на вул. Патріарха Мстислава Скрипника, 46 (літ. В) у Солом`янському районі м. Києва від 07.10.2020 №КВ 52.

В обґрунтування позовних вимог з посиланням на положення частини другої статті 39-1 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» позивач зазначає, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання замовником будівництва недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети без належно розробленого та затвердженого проекту, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю звертається до суду із позовом, зокрема про припинення права на початок виконання підготовчих робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

Департамент прийшов висновку, що відповідачем наведено недостовірні дані у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 07.10.2020 №КВ 52 в частині належно розробленої та затвердженої проєктної документації на вказаний вище об`єкт будівництва, а також наведення недостовірних даних в частині основних показників об`єкта будівництва (замість 6 поверхів зазначено паркінг + 5 поверхів), чим порушено частину восьму статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подав апеляційну скаргу, в якій останній просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції не враховано, що повідомлення від 07.10.2020 №КВ52 та декларація від 03.07.2023 №КВ38 за своєю правовою природою не може трактуватись як акт одноразового застосування (індивідуальної дії (рішення) суб`єкта владних повноважень), оскільки воно не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2025 та від 15.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), призначено розгляд справи в порядку письмового провадження.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.В. ІНВЕСТ» до суду 25.08.2025 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник зазначає, що право на виконання будівельних робіт, яке в судовому порядку просить припинити Департамент, вже реалізовано та припинено у зв`язку із завершенням будівництва та введення об`єкта в експлуатацію. Стверджує, що декларація про готовність об`єкта до експлуатації також вичерпала свою дію, на її підставі зареєстровано право власності на об`єкт будівництва.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до фактичних обставин справи, 02.10.2020 ТОВ «Н.В. ІНВЕСТ» подано до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомлення про початок підготовчих робіт щодо об`єкта будівництва «Будівництво медичного діагностичного реабілітаційного центру з паркінгом зі знесенням існуючого нежилого будинку» на вул. Патріарха Мстислава Скрипника, 46 (літ. В) у Солом`янському районі м. Києва.

Депутат Київської міської ради К. Кириченко 15.03.2021 звернулася до Департаменту із депутатським зверненням №08/279/09/201-043, яким просила позивача перевірити дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності ТОВ «Н.В. ІНВЕСТ» при здійсненні забудови земельної ділянки на вул. Патріарха Мстислава Скрипника, 46 (літ. В).

Відповідно до Законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, Положення про Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.10.2015 №978 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.12.2020 №2110), на підставі депутатського звернення депутата Київської міської ради К. Кириченко від 15.03.2021 №08/279/09/201-043 Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано наказ №389 від 22.03.2021 про проведення позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.В. ІНВЕСТ» на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил на об`єкті: «Будівництво медичного діагностичного реабілітаційного центру з паркінгом зі знесенням існуючого нежилого будинку» на вул. Патріарха Мстислава Скрипника, 46 (літ. В) у Солом`янському районі м. Києва.

За результатом проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності посадовими особами позивача складено акт б/н від 05.04.2021, згідно якого встановлено наступні порушення вимог законодавства:

1) ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність», абз. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: ФОП ОСОБА_1 передано замовникові будівництва проектну документацію, розроблено з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема: запроектовано висоту приміщень 2,7 м, чим порушено п. 3.17 ДБН В.2.2-10:2001 «Будинки і споруди. Заклади охорони здоров`я» (висота приміщень будинків закладів охорони здоров`я від підлоги до стелі необхідно приймати не менше 3 м); відстань від житлового будинку №44 на вул. Патріарха Мстислава Скрипника до корпусу закладу охорони здоров`я запроектовано 7,4 м, чим порушено абз. ж; п. 2.12 ДБН В.2.2-10:2001 «Будинки і споруди. Заклади охорони здоров`я» (не менше 15 м); передбачено обладнання лише одним ліфтом, чим порушено п. 6.1 ДБН В.2.2-10:2001 «Будинки і споруди. Заклади охорони здоров`я» (заклади охорони здоров`я .мають бути обладнані пасажирськими, вантажними ліфтами і ліфтами для лікувально-профілактичних закладів (лікарняними); передбачено майданчик для стоянки автотранспорту на відстані від корпусу менше ніж 15 м, чим порушено абз. ж;, п. 2.15 ДБН В.2.2-10:2001 «Будинки і споруди. Заклади охорони здоров`я»; у розділі техніко-економічні показники об`єкта не враховано у загальну поверховість громадського будинку 1 поверх на якому розташовано паркінг, чим порушено п. Б.8 Додатку Б ДБН В.2.2-9:2018 «Будинки і споруди. Громадські будинки і споруди. Основні положення» (при визначенні поверховості будинку до числа поверхів включаються всі надземні поверхі);

2) ст. 23 Закону України «Про архітектурну діяльність», а саме: замовником будівництва затверджено проектну документацію «Будівництво медичного діагностичного реабілітаційного центру з паркінгом зі знесенням існуючого нежилого будинку на вул. Патріарха Мстислава Скрипника, 46 (літ. В) у Солом`янському районі м. Києва», яка розроблена з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил;

3) ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: замовником будівництва наведено недостовірні дані у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 07.10.2020 №КВ52 в частині належно розробленої та затвердженої проектної документації на об`єкті будівництва та в частині основних показників об`єкт будівництва (замість 6 поверхів зазначено паркінг + 5 поверхів).

У зв`язку з виявленням факту подання відповідачем недостовірних даних у повідомленні про початок підготовчих робіт, виконання будівельних робіт без дозволу на проведення таких робіт, керуючись ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Департамент звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-ІV).

Відповідно до статті 10 Закону № 3038-VI, для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За приписами статті 41 Закону № 3038-ІV, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно ч.ч. 1-3 статті 6 Закону № 3038-ІV, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність».

До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

У відповідності до п. 4 Положення про Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.10.2015 № 978, Департамент зокрема:

1) надає, отримує, реєструє, повертає документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт з підстав, визначених законом;

2) приймає в експлуатацію закінчені будівництво об`єкти (видає та відмовляє у видачі сертифікатів, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації та повертає такі декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків);

3) у разі виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстровані декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень Департамент звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, на підставі поданого повідомлення;

4) здійснює державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням:

- вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;

- порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;

- інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єктів будівництва.

Департамент здійснює повноваження щодо державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві та дозвільно-реєстраційних функцій стосовно об`єктів незначного (СС1) та середнього (СС2) класу наслідків (відповідальності) на території міста Києва з 12.10.2016.

Положеннями статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 № 687-XIV (далі - Закон № 687-XIV) визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом № 3038-VІ.

За визначенням статті 1 Закону № 3038-VІ замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Згідно статті 4 Закону № 3038-VІ, об`єктом будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Суб`єктами містобудування є, поміж іншого, фізичні та юридичні особи.

Частиною першою статті 34 Закону № 3038-VІ передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Положеннями частини другої статті 34 Закону № 3038-VІ передбачено, що зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Частиною 1 ст. 36 Закону № 3038-VІ визначено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

В силу вимог частини першої статті 39 Закону № 3038-VІ, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Отже, реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації можлива виключно після завершення його будівництва.

Приписами частини сьомої статті 36 Закону № 3038-VІ передбачено, що право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про припинення права, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт; 2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; 3) на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

Згідно частини восьмої статті 36 Закону № 3038-VІ, замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

За приписами ч.ч. 8-10 статті 39 Закону № 3038-VІ, експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Відповідно до частини другої статті 39-1 Закону № 3038-VI, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

Відомості про набрання законної сили судовим рішенням про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, вносяться до Реєстру будівельної діяльності.

З огляду на викладене, скасування права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт та реєстрації декларації може бути у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту наведення у ній недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 15 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 (далі - Порядок № 466) визначено, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні, які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово в паперовій або електронній формі через електронний кабінет повідомляє замовникові протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

У разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягає скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, за рішенням суду, що набрало законної сили.

Таким чином, виключною підставою для скасування права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі відповідного повідомлення та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, є встановлений факт здійснення самочинного будівництва, зокрема, якщо:

1) будівництво здійснюється на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети;

2) будівництво здійснюється за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи;

3) будівництво здійснюється за відсутності затвердженого проекту або будівельного паспорту;

4) скасовано містобудівні умови та обмеження. При цьому, виявлені недостовірні дані, зазначені у деклараціях про початок виконання будівельних робіт або про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, повинні відповідати одній із зазначених умов, які дають підстави вважити об`єкт самочинним будівництвом.

Наявність даних, які не свідчать про самочинне будівництво, не є підставою для скасування права на виконання будівельних, набуте на підставі відповідного повідомлення, та для скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, однак, може бути підставою для притягнення винних осіб до відповідальності іншого характеру.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 814/1914/16, від 26 червня 2018 року у справі № 826/20445/16, від 18 жовтня 2018 року у справі № 695/3442/17, від 23 жовтня 2018 року у справі № 826/9275/17, від 13 грудня 2018 року у справі № 522/6212/17, від 22 січня 2019 року у справі № 826/17907/17, від 04 серпня 2021 року у справі № 640/20369/18, від 09 лютого 2022 року у справі № 521/16298/18, від 08 березня 2023 року у справі № 826/9387/18.

Також колегія суддів відзначає, що право на виконання будівельних робіт виникає, зокрема, з моменту реєстрації органом державного архітектурно - будівельного контролю відповідного повідомлення, яке є чинним до завершення будівництва.

При цьому після завершення будівництва, особа зобов`язана ввести його в експлуатацію у встановленому законом порядку (шляхом реєстрації відповідної декларації органом архітектурно - будівельного контролю).

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що замовником будівництва ТОВ «Н.В. ІНВЕСТ» наведено недостовірні дані у повідомленні про початок виконання будівельних робіт від 07.10.2020 №КВ52 в частині належно розробленої та затвердженої проєктної документації на вказаний вище об`єкт будівництва, а також наведено недостовірні дані в частині основних показників об`єкта будівництва (замість 6 поверхів зазначено паркунг+5 поверхів), чим порушено частину восьму статті 36 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності».

Наведене, на переконання позивача, є підставою для припинення права на початок будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

З даного приводу, колегія суддів зазначає, що за змістом частини п`ятої статті 26 Закону № 3038-VI, завершальним етапом будівництва об`єкта містобудування є реєстрація права власності на такий об`єкт.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, 03.07.2023 Департамент зареєстрував декларацію (реєстраційний номер в ЄДЕССБ КВ38) про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на об`єкт будівництва «Коригування «Будівництво медичного діагностичного реабілітаційного центру з паркінгом зі знесенням існуючого нежилого будинку» на вул. Патріарха Мстислава Скрипника, 46 (літ. В) у Солом`янському районі м. Києва» та присвоєно унікальний реєстраційний номер № KB38.

Апеляційний суд звертає увагу, що зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для оформлення права власності на нього.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який потягнув за собою настання певних правових наслідків, а саме - вчинення замовником дій щодо реалізації наданого їй цією декларацією права на проведення будівельних робіт.

Після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від від 13.05.2025 у справі № 420/21467/23.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно інформації з Державного реєстру речових прав, сформованого 09.08.2023 №342204889, за ТОВ «Н.В. ІНВЕСТ» 03.08.2023 зареєстровано право власності (т.2, а.с.113).

Отже, спірні повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів з незначними наслідками (СС1) та декларація про готовність до експлуатації об`єкту, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) - вичерпали свою дію фактом їх виконання.

Суд зазначає, що припинення права відповідача на виконання будівельних робіт, набутого на підставі відповідного повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо спірного об`єкта є неможливим, оскільки такі роботи були завершені, а вказане повідомлення вичерпало свою дію шляхом виконання.

Щодо доводів апелянта про те, що орган державного архітектурно-будівельного контролю не наділений повноваженнями заповнювати, складати, підписувати та подавати повідомлення та декларацію, в інтересах замовника будівництва, будь-яка норма матеріального права, яка регулює спірні правовідносини, не передбачає прийняття органом державного архітектурно-будівельного контролю рішення, яке матиме характер акту індивідуальної дії та буде пов`язане з набуттям замовником будівництва права на виконання будівельних робіт, колегія суддів зазначає таке

Реєструючи декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 03.07.2023 Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в силу покладених на нього законом обов`язків мав перевірити як сам об`єкт нерухомого майна, який вводився в експлуатацію, так і підстави такого введення, а також відомості зазначені в самій декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

З урахуванням вищенаведеного вбачається, що позивачем зауважень до поданої відповідачем декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 03.07.2023 не висловлювалося, з огляду на подальшу реєстрацію такої декларації.

Разом з тим, апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ефективним способом, захисту за обставин реєстрації права власності на підставі декларацій, є знесення самочинного будівництва за рішенням суду у разі, якщо компетентним органом буде доведено, що об`єкт має ознаки самочинного будівництва.

З даного приводу апелянт вказує, що питання скасування документів, які надають право виконувати будівельні роботи та засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, врегульовано частиною другою статті 39-1 Закону № 3038-ІV.

Колегія суддів приймає до уваги вищевказані доводи апелянта, разом з тим, зазначає, що вони зроблені без врахування тієї обставини, що на збудовані об`єкти нерухомості вже зареєстровано право власності.

Так, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 13 травня 2025 року у справі № 420/21467/23 наголосив, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 13 травня 2025 року у справі № 420/21467/23 вказав, що після реєстрації права власності на об`єкт будівництва, у разі виявлення визначених законом ознак, які дають підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом, орган державного архітектурно - будівельного контролю зобов`язаний вчинити дії, спрямовані на усунення відповідних порушень у сфері містобудівної діяльності та наслідків самочинного будівництва аж до звернення з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта (об`єктів) у порядку, встановленому законом.

Вчинення саме таких дій у разі виявлення ознак самочинного будівництва об`єкта, будівельні роботи на якому вже завершено і стосовно якого зареєстровано декларацію про його готовність до експлуатації, зареєстровано право власності на нього, і буде належним виконанням органом державного архітектурно - будівельного контролю своїх повноважень, ефективним способом судового захисту.

Щодо посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду, висловлену, зокрема, у постанові від 25.11.2024 у справі №640/26165/21, колегія суддів зазначає, що, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах зазначених вище в даній постанові.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

На переконання суду апеляційної інстанції, Волинський окружний адміністративний суд мотивував свою позицію та надав оцінку основним аргументам сторін, що спростовує твердження апелянта про ухвалення судом неправомірного рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року у справі №640/16021/21- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді Т.Р.Вівдиченко

Є.І.Мєзєнцев