Справа № 440/6245/25
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 р.Справа № 440/6245/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської обласної військової адміністрації на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 (суддя: Л.М. Петрова, м. Полтава) по справі № 440/6245/25

за позовом Керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Державної екологічної інспекції Центрального округу

до Полтавської обласної військової адміністрації

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Державна екологічна інспекція Центрального округу (далі по тексту позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської обласної військової адміністрації (далі по тексту відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Полтавської обласної військової адміністрації щодо незабезпечення ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища загальною площею 1,2188 га, розташованого за межами населеного пункту поблизу с. Матяшівка Миргородського району Полтавської області на території Гоголівської селищної ради;

- зобов`язати Полтавську обласну військову адміністрацію забезпечити ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища загальною площею 1,2188 га, розташованого за межами населеного пункту поблизу с. Матяшівка Миргородського району Полтавської області на території Гоголівської селищної ради з геолокацією 49.8768875, 33.8719533, яка відповідно до даних Державного земельного кадастру є несформованою.

В обґрунтування вимог адміністративного позову зазначає про порушення інтересів держави бездіяльністю відповідача, яка полягає у незабезпеченні ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища загальною площею 1,2188 га, розташованого за межами населеного пункту поблизу с. Матяшівка Миргородського району Полтавської області на території Гоголівської селищної ради з геолокацією 49.8768875, 33.8719533.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 по справі № 440/6245/25 адміністративний позов керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області (вул. Усика Якова, 9, м. Миргород, Полтавська область, 37600, Полтавська обласна прокуратура) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Державної екологічної інспекції Центрального округу (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, 36039, ), до Полтавської обласної військової адміністрації (вул. Соборності, 45, м. Полтава, 36014, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Полтавської обласної військової адміністрації щодо незабезпечення ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища загальною площею 1,2188 га, розташованого за межами населеного пункту поблизу с. Матяшівка Миргородського району Полтавської області на території Гоголівської селищної ради;

Зобов`язано Полтавську обласну військову адміністрацію забезпечити ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища загальною площею 1,2188 га, розташованого за межами населеного пункту поблизу с. Матяшівка Миргородського району Полтавської області на території Гоголівської селищної ради з геолокацією 49.8768875, 33.8719533, яка відповідно до даних Державного земельного кадастру є несформованою.

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 по справі № 440/6245/25 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, з викладених підстав, вказує, що в даному спорі відсутня бездіяльність Полтавської обласної військової адміністрації. Як встановлено з матеріалів справи, до позовної заяви прокурором долучено докази, які жодним чином не стосуються Полтавської обласної військової адміністрації. Вказані докази лише доводять факт існування несанкціонованого сміттєзвалища на вказаній земельній ділянці, однак не доводять, що власником відходів є саме Полтавська обласна військова адміністрація.

Вказує, що питання щодо необхідності ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ на території області розглядалося на засіданні постійно діючої Комісії обласної державної адміністрації з питань охорони довкілля, раціонального використання та відтворення природних ресурсів за участі голів територіальних громад. За результатами проведеного засідання Комісії підготовлені та скеровані до виконання доручення територіальним громадам Полтавської області та Державній екологічній інспекції Центрального округу для вжиття вичерпних заходів.

Зазначає, що несанкціоновані сміттєзвалища є наслідками порушень вимог Закону України «Про управління відходами» і саме винні у таких порушеннях особи зобов`язані усунути вказані наслідки, тобто ліквідувати несанкціоновані сміттєзвалища.

Аналізуючи положення чинного законодавства у сфері управління відходами (поняття несанкціонованого сміттєзвалища нормативно не закріплено), вказує, що несанкціонованим сміттєзвалищем є поєднання конкретної земельної ділянки, яка не визначена за цільовим призначенням для поводження з відходами, з незаконно (в порушення встановленого порядку) розміщеними на ній побутовими відходами.

У позові прокурором не наведено фактичних даних, згідно яким виявлені під час огляду місця події побутові відходи на зазначених земельних ділянках можна вважати несанкціонованими сміттєзвалищами. Не вказано, згідно якого рішення та якого органу описані побутові відходи набули статусу несанкціонованих сміттєзвалищ (чому прокурор вважає, що оглянуті ділянки місцевості є несанкціонованими сміттєзвалищами).

У зв`язку з тим, що у чинному законодавстві, яке регулює відносини у сфері управління відходами відсутнє нормативно закріплене поняття «несанкціонованого сміттєзвалища», і при цьому, згідно з п.7 ч.1 ст.25 Закону, до повноважень обласних державних адміністрації належить облік несанкціонованих сміттєзвалищ, то непризначена для цілей поводження з відходами земельна ділянка, на якій незаконно (в порушення встановленого порядку) розміщено побутові відходи, може набути статусу несанкціонованого сміттєзвалища лише після взяття його на облік обласною державною адміністрацією саме як несанкціоноване сміттєзвалище.

Зазначені у позові прокурора ділянки місцевості з розміщеними на них змішаними відходами, розташовані на території Кобеляцької територіальної громади Полтавського району, на обліку в Полтавській обласній державній (військовій) адміністрації як несанкціоновані сміттєзвалища не перебувають.

Згідно з позовом прокурора, земельні ділянки, на яких розміщуються несанкціоновані сміттєзвалища, перебувають у комунальній власності Кобеляцької територіальної громади, тобто власником є територіальна громада в особі Кобеляцької міської ради.

Повноваження щодо визначення у встановленому порядку суб`єктів господарювання, які здійснюють збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів надано виконавчим органам сільських, селищних, міських рад (п.3 ч.2 ст.26 ЗУ «Про управління відходами»). Такими суб`єктами господарювання є комунальні підприємства, у т.ч. які надають житлово-комунальні послуги та які мають дозвіл на обробленні відходів.

Обласна державна адміністрація не має у своєму підпорядкуванні комунальних підприємств, які б могли здійснити операції з управління відходами

Таким чином, організація Полтавською обласною державною адміністрацією збирання, перевезення, оброблення відходів, власник яких не встановлений, може полягати лише у наданні рекомендацій органам місцевого самоврядування щодо необхідності проведення відповідних операцій з управління відходами.

Окрім того, виявленим відходам статусу таких, власник яких не встановлений (безхазяйних) у передбаченому законодавством порядку (постанова КМУ від 03.08.1998 №1217) не надано, що не дозволяє ОДА взяти їх на відповідний облік та розпочати організацію операцій з ними.

Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що Миргородською окружною прокуратурою Полтавської області у кримінальному провадженні №0000075 від 21.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 Кримінального кодексу України (далі КК України), за фактом розміщення несанкціонованих та стихійних сміттєзвалищ на території Миргородського району, що призвело до забруднення та псування земель відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення соціальних правил, здійснюється процесуальне керівництво, в якому встановлені обставини за оглядом земельної ділянки, що знаходиться поблизу с. Матяшівка Миргородського району Полтавської області на території Гоголівської селищної ради з геолокацією 49.8768875, 33.8719533 із залученням спеціалістів Державної екологічної інспекції Центрального округу, виявлене стихійне сміттєзвалище площею понад 1,2188 га на земельній ділянці, яка перебуває у розпорядженні Гоголівської територіальної громади.

Згідно з протоколом огляду від 14.02.2024, площа засміченої земельної ділянки становить 12188,2 кв.м.. Вказане сміттєзвалище знаходиться на землях запасу комунальної власності та є несформованою, відповідно до даних Публічної кадастрової карти України.

Згідно зі змістом довідки Державної екологічної інспекції Центрального округу, надісланої листом від 08.05.2024 №02.2-l1/2224, щодо шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, внаслідок засмічення земельної ділянки за межами с. Матяшівка Миргородського району Полтавської області, розрахована площа засмічення земельної ділянки, об`єм відходів, розмір шкоди.

Миргородською окружною прокуратурою Полтавської області надісланий лист №54-9295 вих24 від 03.12.2024 до Полтавської обласної військової адміністрації про виявлені порушення та запропоновано поінформувати прокуратуру чи перебуває несанкціоноване сміттєзвалище на обліку та про вжиті заходи реагування.

Листом Полтавської обласної військової адміністрації №4004/03.3-15 від 13.12.2024 повідомлені відомості, що вказане сміттєзвалище не обліковується в адміністрації. За інформацією відповідача, обов`язок щодо необхідності ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища визначений на органі місцевого самоврядування, як власника земельної ділянки.

Прокурором встановлені обставини, що протягом тривалого часу відповідачем не вжито заходів щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища за межами с. Матяшівка Миргородського району Полтавської області. У свою чергу, забруднення земель шляхом несанкціонованого розміщення відходів завдає шкоди інтересам держави у формі забезпечення суспільства на безпечне довкілля, недопущення погіршення екологічної ситуації, що реалізується через цільовий характер використання земельних ділянок.

У зв`язку з викладеним, прокурор звернувся з позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості останнього.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII (далі по тексту - Закон №1697-VII), на прокуратуру покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України.

Питання представництва прокурором інтересів громадянина або держави врегульоване ст. 23 зазначеного Закону.

Зокрема, таке представництво полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст.23 Закону №1697-VII, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії (ч.4ст.23 Закону №1697-VII).

У ч. 6 ст. 23 Закону №1697-VII зазначено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження:

1) звертатися до суду з позовом (заявою, поданням);

2) вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження;

3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи;

4) брати участь у розгляді справи;

5) подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом;

6) брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді;

7) з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження.

Право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (ч.1 ст.24 Закону №1697-VII).

На підставі частини 4 статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII (далі Закон №389-VIII), у районі, області військові адміністрації утворюються у разі нескликання сесії відповідно районної, обласної ради у встановлені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" строки або припинення їх повноважень згідно із законом, або для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку. У разі прийняття рішення про утворення районних, обласних військових адміністрацій їх статусу набувають відповідно районні, обласні державні адміністрації, а голови районних, обласних державних адміністрацій набувають статусу начальників відповідних військових адміністрацій. Військові адміністрації населених пунктів, районні, обласні військові адміністрації здійснюють свої повноваження протягом дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування (частина 8 ст. 4 Закону №389-VIII).

Згідно з Указом Президента України «Про утворення військових адміністрацій» 24 лютого 2022 року № 68/2022, утворена Полтавська обласна військова адміністрація, до якої перейшли повноваження Полтавської обласної державної адміністрації.

Правові, економічні та соціальні основи охорони земель з метою забезпечення їх раціонального використання, відтворення та підвищення родючості ґрунтів, інших корисних властивостей землі, збереження екологічних функцій ґрунтового покриву та охорони довкілля визначає Закон України "Про охорону земель" від 19 червня 2003 року №962-IV (далі Закон №962-IV).

Згідно зі статтею 35 Закону України «Про охорону земель», власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо; дотримуватися нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування відомості про застосування пестицидів та агрохімікатів; сприяти систематичному проведенню вишукувальних, обстежувальних, розвідувальних робіт за станом земель, динамікою родючості ґрунтів; своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок; забезпечувати додержання встановленого законодавством України режиму використання земель, що підлягають особливій охороні; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про охорону земель», господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені граничнодопустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

У разі виявлення фактів забруднення ґрунтів небезпечними речовинами спеціально уповноважені органи виконавчої влади у галузі охорони земель вживають заходів до обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, незалежно від форм власності, притягнення винних до відповідальності згідно із законом і проведення в установленому порядку робіт з дезактивації, відновлення забруднених земель, консервації угідь і визначення режимів їх подальшого використання (ч. 2 статті 45 Закону №962-IV).

Згідно з частиною 3 статті 46 Закону України "Про охорону земель", забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на землях природно-заповідного та іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, у межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України «Про управління відходами» від 20 червня 2022 року № 2320-IX (далі Закон № 2320-IX), до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері управління відходами належить, зокрема, облік несанкціонованих сміттєзвалищ та відходів, власник яких не встановлений; ліквідація несанкціонованих сміттєзвалищ.

Відповідно до статті 55 Закону № 2320-IX, фінансування заходів у сфері управління відходами здійснюється за рахунок коштів утворювачів та власників відходів. Для фінансування заходів у сфері управління відходами можуть залучатися кошти державного та місцевих бюджетів, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільні внески підприємств, установ, організацій, громадян України та їх об`єднань, а також інші джерела, не заборонені законом

З огляду на викладене, Полтавська обласна військова адміністрація є органом державної влади, до компетенції якого віднесені повноваження щодо ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ, виявлених за межами населених пунктів.

Згідно з частиною 5 статті 12 Закону № 2320-IX, збирання, перевезення та/або оброблення відходів, власник яких не встановлений організовують:

1) виявлених за межами населених пунктів - Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації; 2) виявлених у межах населених пунктів - органи місцевого самоврядування.

Збирання, перевезення та/або оброблення таких відходів здійснюють суб`єкти господарювання у сфері управління відходами.

Судовим розглядом встановлено, що несанкціоноване сміттєзвалище розташоване за межами населених пунктів поблизу с. Матяшівка Миргородського району Полтавської області на території Гоголівської селищної ради з геолокацією 49.8768875, 33.8719533, яка, відповідно до даних Державного земельного кадастру, є несформованою.

Відтак, Полтавська обласна військова адміністрація є належним відповідачем у спірних правовідносинах.

Через тривалу бездіяльність відповідача щодо виконання вимог чинного законодавства на теперішній час несанкціоноване сміттєзвалище не ліквідоване, що завдає шкоди інтересам держави у формі забезпечення суспільства на безпечне довкілля, непогіршення екологічної ситуації, що реалізується через цільовий характер використання земельних ділянок, у зв`язку з чим наявні підстави для зобов`язання відповідача забезпечити ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем в ході розгляду справи доводи прокурора не спростовано, не надано суду належних і допустимих доказів, що свідчили б про фактичну ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища на території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Державної екологічної інспекції Центрального округу.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської обласної військової адміністрації залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 по справі № 440/6245/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Я.М. Макаренко Т.С. Перцова