Справа № 520/1510/25
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 р. № 520/1510/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАКС ТРЕЙД» (просп. Аерокосмічний, 4, кім. 109, м. Харків, 61052, ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Г. Сковороди, 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 02.10.2024 № 2 про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАКС ТРЕЙД» штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 603 500 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Харківській області було проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАКС ТРЕЙД» (податковий номер 44626956) з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт №41102/20-40-09-02-03/44626956 від 02.09.2025, згідно висновків якого під час проведення фактичної перевірки встановлено порушення вимог: п.п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України; ч.1, ч. 9 статті 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.10.2024 № 2 про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАКС ТРЕЙД» штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 603 500 грн.

21.10.2024 дане рішення оскаржено Товариством в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

28.12.2024 ТОВ «НОВАКС ТРЕЙД» отримало рішення ДПС України від 18.12.2024 № 37839/6/99-00-06-03-01-06 про відмову у задоволенні скарги.

Позивач не погоджується з податковим повідомленням-рішенням № від 02.10.2024, що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.40, 19-1.1.46 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; організовують збір податкової інформації та вносять її до інформаційних баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику; використовують під час виконання своїх посадових (службових) обов`язків податкову інформацію з інформаційно-телекомунікаційних систем та інших джерел, отриману в порядку та спосіб, визначений цим Кодексом.

Згідно з підпунктами 19-1.1.13 - 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи:

здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та контроль за таким виробництвом;

здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;

забезпечують контроль за прийняттям декларацій про максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію), встановлені виробником або імпортером, та узагальненням відомостей, зазначених у таких деклараціях, для організації роботи та контролю за повнотою обчислення і сплати акцизного податку;

здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями, пачках (упаковках) тютюнових виробів, ємностях (упаковках) з рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, під час їх транспортування, зберігання і реалізації;

забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів;

забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Відповідно до пунктів 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 ПК України визначені підстави для призначення фактичної перевірки, порядок її проведення та оформлення результатів. Також встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України однією з обов`язкових умов для початку проведення фактичної перевірки встановлено пред`явлення платнику податків копії наказу про проведення перевірки. Також визначено вимоги до такого наказу, а саме - він має містити: дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Абзацами п`ятим і шостим пункту 81.1 статті 81 ПК України встановлено, що непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Закон України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (в редакції, чинній на момент прийняття спірного наказу, далі також Закон № 481/95-ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України.

Статтею 16 Закону № 481/95-ВР встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Верховний Суд, зокрема у постановах від 20 березня 2018 року у справі № 820/4766/17, від 22 травня 2018 року і 04 жовтня 2022 року у справі № 810/1394/16, від 05 листопада 2018 року у справі № 803/988/17, від 25 січня 2019 року у справі № 812/1112/16, від 10 квітня 2020 року у справі № 815/1978/18, від 12 серпня 2021 року у справі № 140/14625/20, від 05 липня 2023 року у справі №460/2663/22, від 26 липня 2023 року у справі № 280/4696/22, від 17 серпня 2023 року у справі № 160/15431/21, від 27 листопада 2023 року у справі № 420/11790/22, висловив позицію, згідно з якою підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України містить дві самостійні (автономні) підстави для проведення фактичної перевірки у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального: (1) отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, а також (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у цій сфері. Тобто цей пункт передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Верховний Суд у постанові від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23, ухваленої у складі Судової палати, сформулював висновки, за змістом яких податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки. Тобто, якщо відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), посилання у наказі на сам лише підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Відповідно, такий наказ не можна вважати протиправним.

За висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 28 травня 2024 року у справі №280/1431/23, оскільки підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.

Тобто у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення» або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб.

Саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу. У разі, якщо наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства.

За матеріалами справи наказ від 21.08.2024 за № 3805-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «НОВАКС ТРЕЙД»» прийнятий, в тому числі, на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, із чітко закріпленою метою проведення такої перевірки, а саме здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу пального.

Тобто зазначеним наказом визначено самостійну підставу за підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України для проведення контролюючим органом фактичної перевірки суб`єктів господарювання, у тому числі, на виконання функцій, визначених законодавством у сфері обігу пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Водночас, окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки, згідно з приписами підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є, зокрема, наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Тобто, у випадку призначення перевірки саме виходячи із приведеної підстави контролюючий орган, окрім посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, у наказі має зазначати конкретну інформацію, яка була наявна у контролюючого органу чи отримана ним в установленому порядку та свідчить про порушення платником податків відповідного законодавства.

Водночас, в наказі від 21.08.2024 за № 3805-п підставою перевірки за вказаним підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України (яким передбачено декілька підстав для призначення перевірки) зазначено здійснення контролюючим органом функцій, визначених законом у сфері обігу пального, що відповідає підставі, визначеній у підпункті 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, та є самостійною підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки.

Отже, податковий орган дотримався форми та змісту наказу про призначення перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а доводи позивача про те, що вказаний наказ не може бути використаний для прийняття будь-яких рішень стосовно ТОВ «НОВАКС ТРЕЙД» у цьому випадку є помилковими.

Разом з цим порушення, які встановлені в ході перевірки, охоплюються підставою призначення перевірки, визначеною в наказі, а саме здійснення функцій щодо контролю за дотриманням вимог законодавства в частині обігу пального.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам стосовно суті виявленого порушення, що виникли між сторонами, суд ураховує таке.

З податкового повідомлення-рішення вбачається, що ТОВ «НОВАКС ТРЕЙД» притягнуто до відповідальності за зберігання автомобільного пального з 02.02.2023 до 13.02.2023 без отримання ліцензії на його зберігання на акцизному складі з уніфікованим номером 1020059 (резервуари автозаправної станції за адресою: Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с. Піщанка, вул. Набережна, 1-Б).

Такий висновок контролюючого органу ґрунтується на акцизних накладних продавця пального (ТОВ «ОРАС ПЛЮС») від 01.02.2023 №№ 20, 21, 22, 23, 24, зареєстрованих 02.02.2023 у Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що зазначені акцизні накладні були зареєстровані продавцем пального передчасно, до фактичного отримання пального позивачем.

Так, на підтвердження реальної дати надходження пального ТОВ «НОВАКС ТРЕЙД» надало під час перевірки, а також до суду, належні первинні документи, а саме: видаткову накладну від 14.02.2023 № 16, товарно-транспортну накладну від 14.02.2023, журнали-ордери з платіжними інструкціями, службові чеки щодо обсягів прийняття пального, з яких убачається, що поставка й прийняття пального від ТОВ «ОРАС ПЛЮС» відбулися саме 14.02.2023, а не 02.02.2023.

Отже, реєстрація 02.02.2023 других примірників акцизних накладних від 01.02.2023 №№ 20, 21, 22, 23, 24 за відсутності фактичного отримання пального на акцизний склад позивача не підтверджує факту зберігання пального ТОВ «НОВАКС ТРЕЙД» у період з 02.02.2023 по 13.02.2023 на акцизному складі з уніфікованим номером 1020059.

Суд враховує, що відповідно до п. 1 розділу IV Порядку заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, заявки на поповнення (коригування) залишку спирту етилового, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2020 № 729, у разі виявлення помилок у показниках акцизної накладної такі помилки підлягають виправленню шляхом складання та реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних розрахунку коригування до відповідної акцизної накладної.

З наявних у справі доказів убачається, що продавець пального ТОВ «ОРАС ПЛЮС» у встановлені Порядком № 729 строки направив для реєстрації розрахунки коригування до акцизних накладних від 01.02.2023 №№ 20, 21, 22, 23, 24, однак розрахунок коригування не був прийнятий контролюючим органом у зв`язку з тим, що на момент його подання продавець уже не мав статусу платника акцизного податку, що підтверджується квитанцією про неприйняття відповідного розрахунку коригування. Унаслідок цього невідповідність дати отримання пального в зазначених акцизних накладних не була усунута з причин, що не залежали від волі позивача.

Суд зазначає, що фактична дата поставки й прийняття пального, підтверджена первинними документами: видатковою накладною, товарно-транспортною накладною, платіжними документами та іншими обліковими регістрами 14.02.2023, коли позивач мав чинну ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним.

Як убачається з наявних у матеріалах справи доказів, ТОВ «НОВАКС ТРЕЙД» отримало ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним № 2300018 строком дії з 14.02.2023 по 14.02.2028. Отже, на момент фактичного надходження пального на акцизний склад за адресою: Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с. Піщанка, вул. Набережна, 1-Б, позивач уже мав належну ліцензію на провадження діяльності, пов`язаної зі зберіганням та реалізацією пального на зазначеному місці.

Водночас, відповідач не надав до матеріалів справи жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували фактичну наявність пального на акцизному складі позивача у період з 02.02.2023 по 13.02.2023. Відповідачем не надано доказів проведення інвентаризації залишків пального станом на відповідні дати, не наведено документів первинного бухгалтерського обліку, які б свідчили про здійснення будь-яких операцій з пальним позивачем до 14.02.2023 (приймання, зберігання, відпуск, переміщення тощо).

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що контролюючим органом не доведено належними та допустимими доказами факту зберігання ТОВ «НОВАКС ТРЕЙД» пального на акцизному складі з уніфікованим номером 1020059 у період з 02.02.2023 по 13.02.2023 без наявності відповідної ліцензії.

Викладені відповідачем у акті фактичної перевірки та відзиві доводи не можуть слугувати достатньою підставою для висновку про вчинення позивачем порушення, передбаченого ч. 1, 9 ст. 15 Закону № 481/95-ВР.

Таким чином, склад правопорушення, за який до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за податковим повідомленням-рішенням від 02.10.2024 № 2, контролюючим органом не доведено, а висновок про зберігання пального без ліцензії у період з 02.02.2023 по 13.02.2023 ґрунтується виключно на формальних даних акцизних накладних, що не відповідають фактичним обставинам господарських операцій, підтвердженим сукупністю первинних документів.

З акту фактичної перевірки убачається, що ТОВ «НОВАКС ТРЕЙД» надано первинні документи на отримане пальне, але відсутнє посилання на реалізацію позивачем необлікованих обсягів, виявлення фізичних залишків пального, які не відображені у бухгалтерському обліку.

Зафіксована у акті наявність зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних обсягів пального з датою його надходження 02.02.2023, яка не відповідає фактичній даті поставки, не може вважатися доказом наявності необлікованого товару в розумінні ст. 20 Закону № 265/95-ВР, оскільки сама по собі не підтверджує порушення правил обліку товарних запасів та не супроводжується встановленням факту їх реалізації без обліку.

Суд зазначає, що за змістом норми пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації в порядку, встановленому законодавством, відповідає бухгалтерському обліку, про що зазначено у постанові Верховного Суду у постанові від 15 травня 2023 року у справі № 520/5732/2020.

Так, з описової частини акта перевірки слідує, що ТОВ "НОВАКС ТРЕЙД" було надано до перевірки первинні документи на товар.

Зокрема, аналіз акта перевірки свідчить, що контролюючий орган обмежився виключно формальним відтворенням даних акцизних накладних про надходження пального 02.02.2023, без встановлення будь-яких фактичних обставин, що підтверджували б фізичну наявність або рух пального у позивача у цей період, не провів інвентаризації, не зафіксував залишків, не встановив операцій із зберігання чи реалізації пального, не дослідив первинні документи, що підтверджують реальну дату поставки.

Крім того, в акті фактичної перевірки відсутнє посилання контролюючого органу про відмову позивача у наданні первинної документації або надання неналежних документів.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем було надано первинні документи, що свідчить про ведення обліку товарних запасів відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Таким чином, у діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого п.п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України; ч.1, ч. 9 статті 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а висновок відповідача про зберігання пального ТОВ «НОВАКС ТРЕЙД» з 02.02.2023 по 13.02.2023 на акцизному складі з уніфікованим номером - 1020059 за адресою вул. Набережна, буд. 1-Б, с. Піщанка, Новомосковський район, Дніпропетровська область без відповідної ліцензії, не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Так, контролюючим органом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного зберігання позивачем пального у період з 02.02.2023 по 13.02.2023 без наявності ліцензії, а також доказів наявності будь-яких обсягів пального, що перебували б у володінні чи розпорядженні ТОВ «НОВАКС ТРЕЙД» станом на вказані дати.

Матеріали перевірки не містять жодного посилання на те, що на момент перевірки в місці здійснення діяльності ТОВ «НОВАКС ТРЕЙД» було виявлено фактичні залишки пального, не відображені в бухгалтерському обліку, або будь-які сліди його зберігання у спірний період, які могли б свідчити про наявність необлікованих товарних запасів.

Як зазначалося, із акту вбачається, що позивач надав первинні документи та вів облік отриманого пального на підставі видаткових накладних та бухгалтерських реєстрів, що виключає можливість застосування у даному випадку санкцій на підставі Закону № 265/95-ВР.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з огляду на що таке є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судовий збір підлягає розподілу за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАКС ТРЕЙД» (просп. Аерокосмічний, 4, кім. 109, м. Харків, 61052, ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Г. Сковороди, 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 02.10.2024 № 2 про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАКС ТРЕЙД» штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 603500 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Г. Сковороди, 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАКС ТРЕЙД» (просп. Аерокосмічний, 4, кім. 109, м. Харків, 61052, ) суму судового збору у розмірі 9 052,50 грн. (дев?ять тисяч п?ятдесят дві гривні 50 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 листопада 2025 року.

Суддя Н.А. Полях