Справа № 750/13090/25
Суддя: Маринченко О. А.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/280/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Маринченко О.А., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора Відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Гомоляко Дениса Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

20 вересня 2025 року ОСОБА_1 з використанням системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора Відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Гомоляко Дениса Володимировича, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5697355 від 11 вересня 2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі ? КУпАП), а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. за те, що він керував транспортним засобом, у якого номерний знак не відповідає вимогам стандартів. Дана постанова є незаконною, необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням прав позивача, не відповідає вимогам КУпАП, а тому підлягає скасуванню. Викладена в оскаржуваній постанові фабула адміністративного правопорушення є нечіткою та не в повній мірі відповідає диспозиції частини першої статті 121-3 КУпАП, яка має бланкетний характер та відсилає до інших нормативно-правових актів, якими визначено порядок встановлення та використання номерних знаків на автомобілях. В оскаржуваній постанові зазначено лише загальне та беззмістовне посилання на вимоги стандартів, проте не конкретизовано, які саме стандарти на думку відповідача було порушено позивачем. Загальне формулювання «не відповідає вимогам стандартів» не замінює необхідності викладення обставин вчинення правопорушення чітко та конкретно, а саме - із зазначенням двох або більше стандартів, вимоги яких на думку відповідача було порушено. Необхідність зазначення саме декількох, а не одного стандартів обумовлена тим, що при формулюванні суті адміністративного правопорушення відповідач вжив це слово у множині, отже вважав, що порушено кілька стандартів, а не один. Формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення повинно відповідати диспозиції статті закону, яким встановлено відповідальність за вчинення правопорушення. Обов?язок щодо належного складання постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення покладається на особу, яка виносить таку постанову. Також, оскаржувана постанова не містить посилання на конкретні нормативно-правові акти, якими визначено порядок встановлення та використання номерних знаків на автомобілях, які виходячи зі змісту постанови були порушені позивачем. Крім того, під час спілкування з відповідачем позивач неодноразово запитував у відповідача про те, який саме стандарт або державний стандарт ним було порушено, на що відповідач відповіді не надав. Разом з тим, при розгляді справи відповідач повідомив, що позивач порушив ДСТУ 3650:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні технічні умови». Однак, чинність вказаних національних стандартів скасовано наказом Державного підприємства «Український науково дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 16 листопада 2021 року № 435. Таким чином, відповідач посилався на нормативно-правовий акт, який втратив чинність. Також, всупереч пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, який зобов?язує поліцейського безперервно вести відеозапис, в тому числі при розгляді адміністративної справи, відеозапис з нагрудної камери відповідача не є безперервним та складається з декількох частин, що унеможливлює надання правової оцінки діям відповідача в періоди часу, коли відповідний запис не здійснювався. Крім того, на відеозаписі з нагрудної камери відповідача відсутні докази ознайомлення позивача з єдиним указаним в оскаржуваній постанові доказом у справі, клопотання ознайомлення з яким позивач заявляв відповідачу. Формулювання «керував ТЗ», вжите відповідачем в оскаржуваній постанові, передбачає факт руху транспортного засобу та перебування певної особи за кермом такого транспортного засобу під час його руху, а не під час перебування автомобіля в статичному положенні. Зазначений в оскаржуваній постанові доказ - відеозапис «БК 0032» не містить доказів руху автомобіля під керуванням позивача. Також, відповідачем було порушено право позивача користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи. Під час спілкування з відповідачем позивач неодноразово повідомляв останнього, що категорично заперечує проти розгляду справи без участі захисника, заявляв клопотання про залучення захисника, який надає позивачу правову допомогу на підставі договору, до участі в розгляді справи та інформував відповідача про те, що захисник прибуде протягом найкоротшого проміжку часу. Разом з тим, відповідач, проігнорувавши право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, безпідставно та необґрунтовано відмовив позивачу в задоволенні клопотання про залучення захисника до участі в розгляді справи та розглянув справу за відсутності захисника позивача, чим позбавив останнього прав, гарантованих статтею 268 КУпАП та статтею 59 Конституції України. На відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладається тягар доказування наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Отже, відповідач зобов?язаний довести правомірність винесення ним оскаржуваної постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб?єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами; визначено відповідачам строк для подачі відзиву на позов; витребувано з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та Відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за постановою серії ЕНА № 5697355 від 11 вересня 2025 року, в тому числі копію самої постанови.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 жовтня 2025 року клопотання представника відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Зеляк Андрія Вікторовича про продовження процесуального строку для подачі відзиву в справі - задоволено. Продовжено відповідачу - Головному управлінню Національної поліції в Чернігівській області строк для подачі відзиву на позов на 7 днів.

В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач вказує, що 11 вересня 2025 року об 11 год. 35 хв. нарядом СРПП Відділення поліції № 1 (Козелець) Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області під час патрулювання в селищі Козелець по вулиці Франка, 3 був виявлений автомобіль Chevrolet Bolt EV, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача, в якого номерний знак не відповідав вимогам стандартів. В Україні стандартний розмір номерного знака для легкових автомобілів становить 520 мм Х 112 мм. Цей розмір відповідає вимогам ДСТУ та є найбільш поширеним. Chevrolet Bolt EV - це легковий електромобіль, який за дизайном та конструкцією кузова має «типове місце кріплення» ззаду і спереду, тому на даному транспортному засобі застосовується стандартний номерний знак розміром 520 мм Х 112 мм. Оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам пункту 5 розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395. Виявивши транспортний засіб, в діях водія якого були ознаки порушення вимог чинного законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме - порушення Правил дорожнього руху, за що частиною першою статті 121-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, відповідачем було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», а в подальшому було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення. Крім того, позивача було повідомлено про причини зупинки транспортного засобу, відповідачем було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз?яснені права, якими користується особа, яка притягається, в тому числі - порядок оскарження винесеної відносно нього постанови, надано докази вчиненого правопорушення. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи надано не було. Твердження позивача про те, що вжите в оскаржуваній постанові «керував ТЗ», передбачає факт руху транспортного засобу та перебування певної особи за кермом такого транспортного засобу під час його руху, а не під час перебування автомобіля в статичному положенні не заслуговують на увагу, оскільки керування транспортним засобом - це дії особи, безпосередньо спрямовані на приведення транспортного засобу в рух та його пересування в просторі. При цьому, керуванням визнається не лише рух автомобіля, але і ситуація, коли водій перебуває за кермом увімкненого автомобіля та здійснює дії, які можуть призвести до початку руху. Фактичне керування транспортним засобом може полягати в тому, що водій знаходиться за кермом, вмикає запалення, перемикає передачі, натискає на педалі, навіть якщо рух не розпочато. Факт керування встановлюється не лише безпосереднім рухом, а й готовністю до руху або контролем над автомобілем у ввімкненому стані. На відеозаписі (000015), який додано до оскаржуваної постанови, чітко зафіксований факт керування позивачем транспортним засобом. Пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо порушення поліцейським процедурних норм є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності. Правильне по суті рішення не може бути скасовано лише з процедурних мотивів. Твердження позивача щодо порушення встановленої законом процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності спростовується відеозаписами, які долучені до оскаржуваної постанови, з яких в тому числі слідує, що відповідач розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. На відеозаписах безперервно та чітко зафіксовано управління позивачем легковим автомобілем, зупинення його транспортного засобу, доведення до нього причин зупинки, суті правопорушення, роз`яснення прав, пред?явлення доказів по справі, винесення постанови. Також, на відеозаписах зафіксовано, як відповідач ознайомлює позивача з доказами в справі. Разом з тим, відеозаписи, долучені позивачем до позовної заяви не є безперервними, мають декілька файлів і фіксують лише ті обставини, які вигідні лише для позивача, а не висвітлюють ситуацію всебічно та об?єктивно. Також, відповідач не перешкоджав реалізації права позивача на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Отже, поведінка позивача спрямована виключно на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. Крім того, жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем не надано. Також, позивачем не було доведено порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення.

На підставі положень частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні в справі докази, суд встановив таке.

11 вересня 2025 року інспектором (смт. Козелець) Відділу поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Гомоляко Денисом Володимировичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5697355, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1190 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що 11 вересня 2025 року о 12 год. 23 хв. у селищі Козелець по вул. Франка, 3, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Bolt EV, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якого номерний знак не відповідає вимогам стандартів, чим порушив пункт 2.9. в) Правил дорожнього руху - керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно із частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Нормами пункту 1.1. Правил дорожнього руху передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пункту 2.9. в) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів.

Згідно зі статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма є бланкетною, тобто при її застосуванні необхідно застосовувати нормативно-правові акти, які, зокрема, визначають вимоги до номерних знаків транспортних засобів.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 березня 2021 року № 166 затверджено Вимоги до номерних знаків транспортних засобів, (далі - Вимоги до номерних знаків транспортних засобів), які встановлюють типи та основні розміри, вимоги до інформаційного змісту та загальні технічні вимоги, вимоги до пакування, транспортування та зберігання, методи контролювання, правила приймання та застосування номерних знаків автомобілів, автобусів, мопедів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, квадроциклів, трициклів та інших прирівняних до них транспортних засобів, самохідних машин, причепів та напівпричепів, великотоннажних транспортних засобів та інших технологічних транспортних засобів, тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, а також номерних знаків транспортних засобів, що виготовляються за індивідуальними замовленнями їх власників (далі - знаки).

Пунктами 1, 3 розділу VII Вимог до номерних знаків транспортних засобів визначено, що контроль параметрів та розмірів знаків здійснюється відповідно до цих Вимог. Контроль за формою знаків та їх розмірами здійснюється шляхом огляду та контролю їх розміру зовні металевою рулеткою згідно з ДСТУ 4179-2003 «Рулетки вимірювальні металеві. Технічні умови (ГОСТ 7502-98, MOD)», штангенциркулем згідно з ДСТУ EN ISO 13385-1:2018 (EN ISO 13385-1:2011, IDT; ISO 13385-1:2011, IDT) «Технічні вимоги до геометричних параметрів продукції (GPS). Прилади для лінійних та кутових вимірювань. Частина 1. Штангенциркулі. Проектні та метрологічні характеристики» та штангенглибиноміром згідно з документацією виробника. Габаритні розміри знаків мають відповідати розмірам, наведеним у додатку 2 до цих Вимог.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до пункту 10 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема: у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень); у графі «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи; у графі «ураховуючи, що гр-нин(ка)» - прізвище та ініціали правопорушника; у графі «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом`якшують (стаття 34 КУпАП) чи обтяжують (стаття 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

Положеннями статті 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також, частиною першою статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач не визнає вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому вказані обставини відповідно до частини другої статті 77 КАС України зобов`язують відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення.

При цьому, суд враховує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Обставини, викладені в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинні бути перевірені за допомогою доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Так, відповідачем в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач керував транспортним засобом, у якого номерний знак не відповідає вимогам стандартів, чим порушив пункт 2.9. в) Правил дорожнього руху, однак відповідачем не конкретизовано, вимогам яких саме стандартів (з вказівкою на назву нормативного документа, його номер, пункт, який передбачає певний стандарт) не відповідав номерний знак транспортного засобу, яким керував позивач.

Враховуючи, що диспозиція частини першої статті 121-3 КУпАП має бланкетний характер, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови був зобов`язаний зазначити в ній нормативно-правовий акт, в якому закріплені вимоги до номерних знаків транспортних засобів, та, які саме вимоги до номерних знаків транспортних засобів були порушені позивачем.

Таким чином, в оскаржуваній постанові нечітко викладено суть адміністративного правопорушення, що унеможливлює встановлення в діях позивача наявності такого елементу складу адміністративного правопорушення як об`єктивна сторона.

З відеозаписів, які містяться в матеріалах справи, слідує, що після винесення оскаржуваної постанови відповідач повідомив позивачу, що останнім було порушено вимоги ДСТУ 3650:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні технічні умови». Однак, суд звертає увагу, що з 01 грудня 2021 року чинність вказаних національних стандартів скасовано наказом Державного підприємства «Український науково дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 16 листопада 2021 року № 435.

Також, слід зазначити, що на можливість застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення звернув увагу Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 «справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» (пункт 4).

А тому, в силу дії вказаного конституційного принципу всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості.

Такі ж висновки містяться в постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року в справі № 463/1352/16-а та інших.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, суд зазначає, що особливості розгляду спорів даної категорії врегульовано статтею 286 КАС України, у частині третій якої визначено виключний перелік способів захисту порушеного права особи, що можуть бути застосовані судом.

Вказаною нормою передбачено такий спосіб захисту як скасування спірної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Оцінивши наявні в справі докази та доводи сторін, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП, а тому знаходить підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово вказував, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, який уповноважений такі стягнення накладати. Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 271, 272, 286, 297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора Відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Гомоляко Дениса Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5697355 від 11 вересня 2025 року, винесену інспектором Відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Гомоляко Денисом Володимировичем за частиною першою статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач - інспектор Відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Гомоляко Денис Володимирович, місцезнаходження: вул. Родини Богомольців, 16, с-ще Козелець, Чернігівський р-н, Чернігівська обл.

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, місцезнаходження: пр-т Перемоги, 74 м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи 40108651.

Суддя