Справа № 947/36572/25
Суддя: Скриль Ю. А.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

___________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/282/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Скриль Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи згідно зі ст. 262 КАС України адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення та закриття провадження,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

До Київського районного суду м. Одеси через свого представника адвоката Юрченко В.В. звернувся ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 3527 від 05.09.2025 про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП та закриття провадження.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що постановою № 3527 від 05.09.2025 його притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн за те, що він не мав при собі військово-обліковий документ та не пред`явив його за вимогою уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив абзац восьмий частини третьої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", частину другу статті 9 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", підпункт 8 пункт 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487, а саме: особисто не повідомив персональні дані передбачені пунктом 17 частини першої статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників військовозобов`язаних та резервістів" а саме: відомості про результати медичних оглядів що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Вказані відомості в постанові є невірними, оскільки ОСОБА_1 насправді завився сам до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою зняття з розшуку.

Оскільки ОСОБА_1 після оновлення даних в «Резерв +» висвітлилась плашка «порушення правил військового обліку», тому ОСОБА_1 звернувся до місцевого дільничного дізнатись чи перебуває в розшуку, та наступного дня пішов до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім цього, відповідно до наказу Міністерства Оборони України № 402 від 14.08.2008 (із змінами і доповненнями), відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи) призовниками, військовозобов`язаними резервістами вносяться до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у встановленому законодавством порядку.

Тобто, старший солдат ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , 05.09.2025 оформив протокол, відповідно до якого 05 вересня 2025 року ОСОБА_1 особисто не повідомив персональні дані передбачені пунктом 17-1 частини першої статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників,військовозобов`язаних та резервістів", а саме: відомості про результати медичних оглядів що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

ОСОБА_1 вчасно оновлював військово-облікові дані в «Резерв+», про що повідомив співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у яких є доступ до системи «Оберіг».

ОСОБА_1 не змінював, постійно проживає за адресою, не вибував в іншу місцевість до нового місця проживання, за межі України на постійне місце проживання, не змінював місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району. Протягом дії воєнного стану не виїжджав за межі України.

За повістками з`являвся вчасно. Військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_3 14.05.2025, де вказано що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , потребує стаціонарного обстеження.

Повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 не отримував. Тому порушення вимог частини 3 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, з боку ОСОБА_1 відсутнє.

Розгляд справи та ухвалення Постанови № 3527 від 05.09.2025 відбувся за відсутності позивача, що в силу приписів частини 1 статті 26 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Позивач приїхав до ІНФОРМАЦІЯ_2 для прийняття участі у розгляді адміністративної справи, однак йому повідомили, шо справа вже розглянута та надали примірник Постанови №3527 від 05 вересня 2025 року. Він був незгодний з оскаржуваною постановою та надав письмові пояснення.

Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

З огляду на вищевикладене, сторона позивача вважає, що постанова № 3527 від 05 вересня 2025 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення про накладення на громадянина ОСОБА_1 штрафу у сумі 17000,00 грн, є такою, що винесена з численними порушеннями вимог діючого законодавства, є протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Просить скасувати постанову від 05.09.2025 № 3527 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відзив на позов

Правом подання відзиву не позов відповідач не скористався.

Процесуальні дії у справі

Позивач 29.09.2025 звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху, наданий час для усунення недоліків.

07.10.2025 позивач на виконання ухвали суду від 03.10.2025 року надав заяву на усунення недоліків та позовну заяву у новій редакції.

Ухвалою суду від 09.10.2025 відкрито провадження у справі та призначений розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Заяви та/або клопотання із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) від сторін до суду не надходили.

Позовну заяву з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслані на адресу відповідача через його електронний кабінет та поштовим зв`язком.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, позов з додатками та копію ухвали суду відповідач отримав 27.10.2025.

Відповідачу наданий 15-денний строк для можливості скористатись право на подання відзиву на позов.

Однак вказаним право сторона відповідача не скористалась.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, та не оспорюється сторонами у справі, що 05.09.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено оскаржувану постанову № 3527, відповідно до якої встановлено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Відповідно до фабули вчиненого правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 1 частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме у період проведення мобілізації (крім цільової), що діяв та продовжує діяти станом на 31.08.2025 не мав при собі військово-обліковий документ та не пред`явив його за вимогою уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім цього, згідно з фабулою оскаржуваною постанови ОСОБА_1 порушив абзац восьмий частини третьої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", частину другу статті 9 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", підпункт 8 пункт 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487, а саме: особисто не повідомив персональні дані передбачені пунктом 17 частини першої статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників військовозобов`язаних та резервістів" а саме: відомості про результати медичних оглядів що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

У графі «Підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» навпроти « ОСОБА_1 » міститься підпис. Дата отримання постанови 20.09.2025. Дата винесення 05.09.2025.

ОСОБА_1 вчасно оновлював військово-облікові дані в «Резерв+», про що повідомив співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у яких є доступ до системи «Оберіг».

ОСОБА_1 не змінював, постійно проживає за адресою, не вибував в іншу місцевість до нового місця проживання, за межі України на постійне місце проживання, не змінював місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району. Протягом дії воєнного стану не виїжджав за межі України.

За повістками з`являвся вчасно. Військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_5 пройшов 14.05.2025, де вказано що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , потребує стаціонарного обстеження.

Так згідно з довідкою військо-лікарської комісії від 14.04.2025, проведений медичний огляд ОСОБА_1 , поставлено діагноз: туберкульоз легень, у зв`язку з чим на підставі графи ІІ Розкладу хвороб НМОУ № 402-08р (зі змінами) останній потребує стаціонарного обстеження в КНП «ООЦСЗХ» ООР з подальшим переоглядом в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 не отримував.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, стороною відповідача не спростовані.

Згідно з дослідженою судом копії оскаржуваної постанови встановлено, що справа розглянута 05.09.2025 за відсутності ОСОБА_1 , який був присутнім у ІНФОРМАЦІЯ_6 . М. Одеси, при цьому копію ухвали згідно з відміткою отримав лише 20.09.2025, про що свідчить дата про отримання позивачем копії оскаржуваної постанови.

У зв`язку з незгодою прийнятого рішення за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Оцінка аргументів та мотиви суду

Відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21,244-24цьогоКодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів

Згідно зіст. 235 КУпАПтериторіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

При розгляді адміністративних справ керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки повинні керуватись положеннями ст.ст.245,280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст.251,252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Натомість, в порушення ст.ст.245,251,252,280 КУпАП керівник ІНФОРМАЦІЯ_2 повно і об`єктивно не з`ясував обставини справи, не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 210 КУпАПпередбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, яке тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів; громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому положення статей 210,210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України. Основним завданням Реєстру є ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України (п. 1 ч. 1ст. 2 вказаного Закону).

Згідно з ч.1ст.6 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, серед інших, належать: 17-1) відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку (ч. 1ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»в редакції від 04.04.2024, що діяла на момент винесення оскаржуваної постанови).

Як встановлено судом, відповідно дооскаржуваної постановивід 05.09.2025 № 1259 по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, тобто порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період у вигляді:не повідомив особисто персональні дані, передбачені п. 17-1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» - відомості про результати медичних оглядів, що проводиться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

При цьому оскаржуванапостанова, як іматеріали справи, не містять виклад обставин, установлених під час розгляду справи, суті адміністративного правопорушення та відомостей про спробу отримання зазначених відомостей стосовно позивача держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, що не відповідає вимогам, встановленимст. 283 КУпАП.

Окрім цього, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», для формування бази даних Реєстру Центральна виборча комісія, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, подають шляхом електронної взаємодії Держателю Реєстру відомості, передбаченістаттею 7 цього Закону, стосовно усіх громадян України віком від 18 до 60 років. До Реєстру вносяться відомості, визначеністаттею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістівабо шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьоюстатті 14 цього Закону.

Відповідно до ч. 3ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є - державні органи, передбачені цією частиною.

Відповідно до частини 3 статті 14 Закону №1951-VIIIактуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Перелік органів, від яких органи ведення Реєстру одержують відповідну інформації наведено у абзацах 3-12 частини 3статті 14 Закону №1951-VIII.

Органи ведення Реєстру одержують, серед іншого, в електронному вигляді від:

6) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, - відомості, зазначені упункті 17-1 частини першоїстатті 7цього Закону (доповнено новим абзацом згідно із Законом № 4497-IX від 17.06.2025, набрав чинності з 09.07.2025);

Таким чином, виходячи з вищевказаних нормЗакону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», інформацію, яку не оновив позивач, відповідач отримує від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді (окрім пунктів 23 та 34 ч. 1 ст. 7 Закону №1951-VIII).

Однак, незважаючи на вищевикладені вимоги законодавства України відповідач в особі керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 при винесені оскаржуваної постанови №3527 жодним чином не перевірив та не довів неможливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.Жодних доказів неможливості отримання інформації з державних реєстрів відповідачем до справи не долучено, суду не надані.

При цьому суд звертає увагу, що Довідка від 14.05.2025 військо-лікарської комісії, відповідно до якої позивачу встановлений діагноз та зазначено про необхідність стаціонарного обстеження в КНП «ООЦСЗХ» ООР з подальшим переоглядом в ІНФОРМАЦІЯ_2 , скалдена ІНФОРМАЦІЯ_7 , отже відповідач володів відомостями щодо медичного огляду ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 від 14.04.2025.

Інших результатів медичних оглядів, стосовно яких позивач мав би, однак не повідомив відповідача, матеріали справи не містять, стороною відповідача не надані.

Незважаючи на те, що згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речові докази, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в оскаржуваній постанові № 3527 не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 210 КУпАП.

Таким чином, ураховуючи недоведення відповідачем неможливості отримати відомості про результати медичних органів позивачем з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, суд встановив, що положення статей 210, 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 не застосовуються, що виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, наведених позивачем доводів і аргументів, відсутності позиції відповідача з заявлених аргументів позивачем, досліджених доказів, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, за яке на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафів в розмірі 17000 грн.

Окрім цього, за відсутності аргументів та доказів сторони відповідача, суд бере до уваги та приймає доводи сторони позивача, що розгляд справи відбувався за відсутності позивача, який на дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, перебував у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Докази протилежного стороною позивача не надані, вказані обставини не спростовані.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

За встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідач розглянув справу з порушенням вимог КУпАП щодо належного повідомлення про розгляд справи та як наслідок позбавлення позивача прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Вказані порушення є окремою підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 62 Конституції України всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950року передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02).

Таким чином, судом визнається обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги напостановупо справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеноїпостановиі приймає одне з таких рішень: 1) залишаєпостановубез зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовуєпостановуі надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовуєпостановуі закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судові витрати

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України, ураховуючи наявність підстав для задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, а позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави.

Керуючись ст. ст.2,9,134, 241,243,246,250,255 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення та закриття провадження задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника Кисельова від 05.09.2025 № 3527, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно дост. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення складене та підписане 17.11.2025.

Суддя Ю. А. Скриль