Справа № 751/3517/25
Суддя: Топіха Р. М.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №751/3517/25
Провадження №2-адр/751/2/25
13 листопада 2025 року місто Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М.,
секретаря судового засідання Островської А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу,
Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від

25 серпня 2025 року адміністративний позов задоволено частково, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1738681 від 09 квітня

2025 року, винесену інспектором УПП батальйону, 4 роти, 2 взводу Управління патрульної поліції в Чернігівській області старшим лейтенантом Федченком Олексієм Вячеславовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. У задоволенні решти вимог відмовлено та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок.

15 вересня 2025 року адміністративну справу направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду.

19 вересня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку для подання доказів про розмір судових витрат, понесених у справі, та ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а саме просить стягнути на його користь вартість сплачених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесені ним як позивачем у справі в розмірі 10 000 гривень, які стягнути з відповідачів по справі солідарно, а з відповідача Департаменту патрульної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань.

Клопотання обґрунтоване тим, що адвокатом при розгляді справи по суті заявлялось, що сторона позивача понесла витрати на професійну правову допомогу. 25 серпня 2025 року був складений розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, а 26 серпня 2025 року вартість цих послуг була сплачена шляхом перерахування коштів. 15 вересня 2025 року при ознайомленні з матеріалами справи позивач дізнався про винесення судом ухвали про залишення заяви адвоката Хайтова П.В. про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення судових витрат без розгляду. 18 вересня 2025 року він отримав повний текст судового рішення та від адвоката Хайтова П.В. належний йому примірник розрахунку витрат на правничу допомогу. Одразу після цього він звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

Постановою колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишено без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25 серпня 2025 року без зміни.

23 жовтня 2025 року після розгляду апеляційної скарги адміністративна справа надійшла до Новозаводського районного суду міста Чернігова суду.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року поновлено строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, прийнято до розгляду заяву та призначено до розгляду в судовому засіданні.

13 листопада 2025 року від представника Департаменту патрульної поліції України Сіндєєвої В.В. до суду надійшло клопотання про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 . У даному клопотанні, представник також просить, у разі якщо суд прийде до висновку про задоволення заяви, зменшити розмір витрат на правову допомогу до 500 гривень. Мотивує клопотання тим, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є значно завищеним та неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг. Зазначена вартість наданих послуг є безпідставною з огляду на предмет спору у справі незначної складності, а саме оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Написання позовної заяви не потребувало додаткових засиль та знання, підготовлена особисто позивачем ОСОБА_1 без участі адвоката Хайтова П.В. і як наслідок сума витрат на її написання є завищеною.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали заяви та додані до неї докази на підтвердження вимог позивача про відшкодування судових витрат, приходить до такого висновку.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною п`ятою ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року в справі №826/856/18.

Приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 грудня 2012 року визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (частини 2, 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з положеннями ч. 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору № б/н про надання правничої (правової) допомоги від 23 грудня 2024 року, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Лабріс» в особі керівника

Хайтова П.В., розрахунок оплати витрат на правову допомогу від 25 серпня 2025 року, платіжну інструкцію від 26 серпня 2025 року, якою підтверджується сплата позивачем на користь АО «Лабріс» 10 000 гривень.

Враховуючи наведене вище, суд, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії та, виходячи із засад розумності та справедливості, вважає, що заявлена позивачем сума в розмірі 10 000 гривень є необґрунтованою, оскільки є неспівмірною з реальним обсягом правової допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та не відповідає критерію реальності таких витрат та засадам розумності і справедливості.

За таких обставин, беручи до уваги розмір ціни позову, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, докази на підтвердження понесених витрат, а також доводи клопотання відповідача про зменшення витрат, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу в межах суми 6 000 гривень, оскільки такий розмір суд вважає пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність та об`єм справи.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати на правничу допомогу підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 132-134, 139, 252, 255 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: інспектор УПП батальйону, 4 роти, 2 взводу Управління патрульної поліції в Чернігівській області старший лейтенант Федченко Олексій Вячеславович (місцезнаходження: вул. Громадянська, буд. 66,

м. Чернігів, 14000)

Відповідач: Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ).

Суддя Р.М. Топіха