Справа № 520/29740/25
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

17 листопада 2025 р. Справа № 520/29740/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду - Шляхова О.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державного некомерційного підприємства «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров`я України» (вул. Герцена, буд. 31, м. Київ, 04050, ), Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна (майдан Свободи, буд. 4, м. Харків, 61077, ) про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного некомерційного підприємства «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров`я України», Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Державного некомерційного підприємства «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров`я України» щодо виставлення « 0» за результатами складання ліцензійного інтегрованого іспиту «КРОК 3» ОСОБА_3 ;

- зобов`язати Державне некомерційне підприємство «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров`я України» здійснити обробку екзаменаційного бланку ОСОБА_4 , наданих ним 22.07.2025 під час повторного складання ЄДКІ для спеціальності «Медицина», а саме інтегрованого іспиту КРОК 3 та визначити його результат;

- визнати незаконним та скасувати наказ Харківського національного університету імені Н. Каразіна №3501 3к/1113 від 30.06.2025 в частині відрахування зі складу студентів інтернатури за спеціальністю «Внутрішні хвороби» факультету «Медицина» за денною формою навчання за контрактом ОСОБА_4 , а саме - за не складання Єдиного державного кваліфікаційного іспиту;

- зобов`язати поновити ОСОБА_4 до складу студентів інтернатури за спеціальністю «Внутрішні хвороби» факультету «Медицина» за денною формою навчання за контрактом на навчанні у Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна.

Перевіривши матеріали позову, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

При цьому, пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

З матеріалів позовної заяви суд вбачає, що позивач не погоджується з результатами складання ліцензійного інтегрованого іспиту у зв`язку з чим просить визнати протиправними дії 1-го відповідача та визнати незаконним та скасувати наказ 2-го відповідача в частині відрахування зі складу студентів інтернатури.

Відповідно до пунктів 6, 27 частини 1 статті 1 Закону України "Про освіту" заклад освіти - юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність; суб`єкт освітньої діяльності - фізична або юридична особа (заклад освіти, підприємство, установа, організація), що провадить освітню діяльність.

Пунктом 8 частини 1 статті 1 Закону України "Про освіту" визначено, що здобувачі освіти - вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, аспіранти (ад`юнкти), інші особи, які здобувають освіту за будь-яким видом та формою здобуття освіти.

Як передбачено пунктом 18 частини 1 статті 1 Закону України "Про освіту", освітня послуга - комплекс визначених законодавством, освітньою програмою та/або договором дій суб`єкта освітньої діяльності, що мають визначену вартість та спрямовані на досягнення здобувачем освіти очікуваних результатів навчання.

Разом з тим за визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про вищу освіту":

- вища освіта - сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей, здобутих у закладі вищої освіти (науковій установі) у відповідній галузі знань за певною кваліфікацією на рівнях вищої освіти, що за складністю є вищими, ніж рівень повної загальної середньої освіти;

- заклад вищої освіти - окремий вид установи, яка є юридичною особою приватного або публічного права, діє згідно з виданою ліцензією на провадження освітньої діяльності на певних рівнях вищої освіти, проводить наукову, науково-технічну, інноваційну та/або методичну діяльність, забезпечує організацію освітнього процесу і здобуття особами вищої освіти, післядипломної освіти з урахуванням їхніх покликань, інтересів і здібностей;

Частиною 1 статті 46 Закону України "Про вищу освіту" передбачено, що підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: 1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; 2) власне бажання; 3) переведення до іншого навчального закладу; 4) невиконання індивідуального навчального плану; 5) порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; 6) інші випадки, передбачені законом.

Суд зазначає, що правовідносини між позивачем та відповідачами виникли з приводу надання освітніх послуг, які є об`єктом цивільних прав, стосуються незгоди з результатами складання ліцензійного інтегрованого іспиту та відрахування позивача з вищого навчального закладу.

Таким чином, у даному випадку відповідачі не є суб`єктами владних повноважень у розумінні положень КАС України, оскільки не виконували окремих владних управлінських функцій або делегованих повноважень під час проведення ліцензійного інтегрованого іспиту та винесення оскаржуваного наказу.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За таких обставин, суд зазначає, що вказаний спір не є публічно-правовим спором в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного суду від 8 квітня 2020 року у справі № 463/6961/18 (провадження № 11-1096апп19).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд роз`яснює позивачу, що розгляд даної позовної заяви здійснюється судом загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 170, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державного некомерційного підприємства «Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки «Медицина» і «Фармація» при Міністерстві охорони здоров`я України» (вул. Герцена, буд. 31, м. Київ, 04050, ), Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна (майдан Свободи, буд. 4, м. Харків, 61077, ) про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у дводенний строк з дня її проголошення.

Суддя Шляхова О.М.