Справа № 160/32656/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши в спрощеному провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-
10 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2024 № 2157к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 »;
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.11.2024 року №1309 о/с «По особовому складу» про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дізнавача сектору дізнання Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», з 16.11.2024 року;
поновити ОСОБА_1 на службі в поліції, на посаді дізнавача сектору дізнання Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області, з 17.11.2024 року;
стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області середнє грошове забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 17.11.2024 року по дату фактичного поновлення ОСОБА_1 на посаді;
допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді дізнавача сектору дізнання Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області відповідно до ст.371 КАС України;
допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць відповідно до ст.371 КАС України.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він в період з 07.02.2020 по 16.11.2024 року проходив службу в Національній поліції України.
Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.11.2024 року №1309 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 , дізнавача сектору дізнання Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 16.11.2024 року.
Підставою для видання наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.11.2024 року №1309 о/с «По особовому складу» став наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2024 № 2157к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ».
ОСОБА_1 вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2024 № 2157к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 » та наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.11.2024 року №1309 о/с «По особовому складу» про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дізнавача сектору дізнання Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», з 16.11.2024 року, оскільки матеріалами службового розслідування не доведено наявності в його діях дисциплінарного проступку, не доведено фактів порушення Присяги поліцейського, не враховано оцінку службової характеристики та, зокрема застосовано одразу найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, у зв`язку з чим позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Порядок проходження служби в поліції регламентується спеціальним законодавством, в тому числі, Законом України «Про Національну поліцію», Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року №2337-УІІІ, Присягою працівника Національної поліції, які вимагають від працівників поліції дотримуватись порядку та правил, встановлених законодавством України, Присягою, статутами, нормативними актами МВС України та наказами начальників, які видаються в межах їх повноважень; завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну та службову таємницю, з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, не вчиняти дій, які можуть привести до втрати незалежності та об`єктивності при виконанні службових обов`язків, з гідністю нести високе звання поліцейського.
Позивач проходив службу в ГУНП Дніпропетровській області на посаді дізнавача сектору дізнання Дніпровського районного управління поліції №2.
14.11.2024 наказом ГУНП №1309 о/с дізнавача сектору дізнання Дніпровського районного управління поліції №2 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію» з 16.11.2024.
У цей же день позивач отримав копію вказаного наказу.
Підставою видання наказу про звільнення позивача зі служби в поліції став наказ ГУНП від 07.11.2024 № 2157к, яким на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Копію цього наказу позивач отримав 12.11.2024.
Підґрунтям притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 стали матеріали службового розслідування проведеного відповідно до наказу ГУНП від 09.10.2024 №2118, зі змінами, внесеними наказом ГУНП від 07.11.2024 №2324, у межах строків визначених наказом ГУНП від 23.10.2024 №2204, яке проводилось з метою повної і всебічної перевірки за фактом можливого порушення службової дисципліни ОСОБА_1 .
Представник відповідача зазначив, що дослідивши наявні матеріали службового розслідування, встановлено, що 12.09.2024 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ЗАЗ-110207», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також на вимогу поліцейських не пред`явив для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб.
Під час проведення службового розслідування старший лейтенант поліції ОСОБА_1 для надання пояснень щодо подій, які мали місце 12.09.2024, а також з приводу виявлених під час перевірки недоліків не з`явився, про дату та час останній був повідомлений завчасно (акт від 07.11.2024 № 33/2-1254).
Слід зазначити, що наказом Дніпропетровського РУП ГУНП від 07.09.2024 №2044 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення - зауваження.
Крім того, наказом ГУНП від 05.11.2024 №2137к до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення - догана.
Під час службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено обставини, які обтяжують відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а саме, вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.
Таким чином, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 систематично, протягом року допускав порушення службової дисципліни.
У свою чергу, встановлено обставини, які пом`якшають відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а саме позитивна характеристика останнього.
З урахуванням наявного дисциплінарного стягнення (догана, оголошена наказом ГУНП від 05.11.2024 №2137к) застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
«Крім того, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис жодним чином не підтверджує обставини викладені в протоколі, оскільки з даного відеозапису не вбачається факт керування ОСОБА_1 зазначеним в протоколі транспортним засобом, також з даного відеозапису неможливо встановити факт відмови саме ОСОБА_1 від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння. На думку судді, зазначений відеозапис свідчить про відсутність не тільки складу, а й самої події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Рапорт працівника поліції не може бути прийняти судом як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки перебуває у протиріччі із наданим відеозаписом щодо обставин подій, які відбувались 12 вересня 2024 року.
Інші докази, які б могли підтвердити вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суду не надані, співробітники патрульної поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, на неодноразові виклики до суду не з`явились, у зв`язку з чим не були безпосередньо допитані в судовому засіданні для перевірки обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
У той же час, допитані в судовому засіданні за участю педагога свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили суду показання ОСОБА_1 в тій частині, що транспортним засобом останній не керував».
Позов ОСОБА_1 до Старшого лейтенанта поліції роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Дубіни Сергія Миколайовича, Департаменту патрульної поліції, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження задоволено та скасовано постанову інспектора взводу №1 роти 4 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Дубіни С.М. серії ЕНА №3037519 від 12 вересня 2024 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст.126 КУпАП, та провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито.
Таким чином, вищезазначені судові рішення, які набрали законної сили, на думку позивача, повністю спростовують факт керування ним 12.09.2024 о 22 годині 23 хвилин по вул. Павлова, 3/5, м. Дніпро, транспортним засобом «ЗАЗ-1102, н.з. НОМЕР_1 та факт безпідставної відмови від проходження у встановленому порядку огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з чим позивач вважає, що дисциплінарна комісія дала помилкову оцінку діям, без урахуванням сукупності всіх даних, що мали значення при прийнятті комісією відповідних пропозицій керівнику Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо застосування до нього крайньої міри дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
З урахуванням викладеного, позивач просить задовольнити адміністративний позов.
У статті 11 Дисциплінарного статуту закріплено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених КУпАП. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком, як визначено у статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, ОСОБА_1 всупереч пункту 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від виконання законних вимог поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння, що, безсумнівно, принижує звання поліцейського, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості позивача як поліцейського.
Враховуючи вищевикладене, з точки зору стороннього розсудливого спостерігача вищенаведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.
Таким чином, аргументи позивача стосовно не доведеності його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП, справи про які у подальшому були закрити судами, є слушними тільки в тій частині, що в діях позивача відсутній склад саме цих адміністративних правопорушень, проте не дисциплінарного проступку.
Крім цього, адміністративна та дисциплінарна відповідальність є різними, окремими і самостійними видами відповідальності поліцейського.
Порядок і підстави притягнення поліцейського до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію про те, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, проте не дисциплінарного проступку.
Такі висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 06 березня 2019 року в справі №816/1534/16, від 17 липня 2019 року в справі №806/2555/17, від 22 жовтня 2019 року в справі №480/3950/18, від 29 листопада 2019 року в справі №824/832/18-а, від 13 лютого 2020 року в справі №1.380.2019.000121, від 24 вересня 2020 року в справі №420/602/19, від 19 травня 2022 року в справі №480/4079/18, від 26 травня 2022 року в справі №420/3630/20.
Таким чином, відсутність факту притягнення поліцейського до адміністративної відповідальності не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який уповноважена особа у порядку Дисциплінарного статуту має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.
Крім того, ГУНП не погоджується з доводами позивача щодо недоведеності причинно-наслідкового зв`язку між вчиненням ним дисциплінарного проступку щодо порушення 12.09.2024, 13.09.2024, 20.09.2024, 22.09.2024, 28.09.2024 та 14.10.2024 вимог підпунктів 1, 2, 3, 4, 5 абзацу 4 пункту 1 та підпунктів 4, 5, 6, 7 абзацу 6 пункту 2 розділу ІІІ Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 №70 та до яких наслідків. це призвело, а також, що під час службового розслідування. іншим працівникам поліції, які у зазначені дні разом з позивачем отримували та здавали зброю, взагалі оцінка не надавалась, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Аналогічні норми містяться в пункті 9 частини 1 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Таким чином, нормами спеціального закону не покладено обов`язку на дисциплінарну комісію зазначати причинно-наслідковий зв`язок в висновку службового розслідування.
З урахуванням викладеного, на думку представника відповідача, ОСОБА_1 правомірно звільнений зі служби відповідно до п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 проходив службу в ГУНП Дніпропетровській області на посаді дізнавача сектору дізнання Дніпровського районного управління поліції №2.
Судом встановлено, що 14.11.2024 наказом ГУНП №1309 о/с дізнавача сектору дізнання Дніпровського районного управління поліції №2, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію» з 16.11.2024.
У цей же день позивач отримав копію вказаного наказу.
Підставою видання наказу про звільнення позивача зі служби в поліції став наказ ГУНП від 07.11.2024 № 2157к, яким на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Копію цього наказу позивач отримав 12.11.2024.
Підґрунтям притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 стали матеріали службового розслідування проведеного відповідно до наказу ГУНП від 09.10.2024 № 2118, зі змінами, внесеними наказом ГУНП від 07.11.2024 № 2324, у межах строків визначених наказом ГУНП від 23.10.2024 № 2204, яке проводилось з метою повної і всебічної перевірки за фактом можливого порушення службової дисципліни ОСОБА_1 .
Проведеним службовим розслідуванням було встановлено, що 08.10.2024 поліцейськими УГІ ГУНП під час звіряння відомостей з ІП «Адмінпрактика» ІК ІПНП з базою діючих поліцейських ГУНП з метою виявлення фактів притягнення останніх до адміністративної відповідальності встановлено, що на той час відносно дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Дніпровського РУП ГУНП (наказом ГУНП від 18.10.2024 №1174 о/с переміщено на посаду дізнавача сектору дізнання Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП та винесено постанову по справі за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Останній перебував поза службою, в цивільному одязі та без вогнепальної зброї.
Як з`ясовано, 12.09.2024 о 20:53 в м.Дніпро, екіпажем УПП в Дніпропетровській області ДПП НПУ було виявлено автомобіль марки «ЗАЗ 1102», н.з. « НОМЕР_1 », водій якого порушив ПДР (не увімкнув сигнал повороту), не зупинився на вимогу поліцейських та намагався зникнути з місця події.
Вказаний автомобіль було зупинено біля будинку №15 по вул. Криворізьке шосе у місті Дніпро.
Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому останній відмовився надавати поліцейським документи, що посвідчують його особу.
З метою встановлення особи водія, останній був доставлений до ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП, де його особу було встановлено, як ОСОБА_1 .
У встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 було запропоновано проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager» чи огляду у медичному закладі, на що останній відмовився.
У подальшому, відносно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 були складені адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 130 КУпАП (серія АБА № 121852) за ст. 185 КУпАП (серія ВАБ № 657444) та винесено постанову по справі за ч. 1 ст. 126 КУпАП (серія ЕНА №3037519).
З метою проведення повного та всебічного дослідження всіх обставин під час проведення вказаного службового розслідування до ГУНП в Дніпропетровській області ГУНП України направлено лист з клопотанням надати копії адміністративних матеріалів, складених 12.09.2024 у відношенні старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП, а також наявні відеозаписи в частині фіксації правопорушень з боку останнього (вих. УП ГУНП від 10.10.2024 № 33/2-1100).
Разом з цим, були надані копії карток обліку адміністративного правопорушення, у яких, відповідно до вимог ІПНП, міститься інформація про вищезазначені адміністративні матеріали, копії відеозаписів з відеореєстратора службового автомобіля «Тойота Пріус», н.з. НОМЕР_3 , а також портативних відеореєстраторів сержанта поліції ОСОБА_4 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5
24.10.2024 за вих. УГІ ГУНП №33/2-1144 на адресу судді Ленінського району м. Дніпропетровська Яценка О.М. направлено аналогічний лист з клопотанням надати копії адміністративного матеріалу, складеного у відношенні старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП.
Члену дисциплінарної комісії було надано копію запитуваного матеріалу, складеного у відношенні старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП.
Так, вивченням вищезазначеного адміністративного матеріалу встановлено, що відповідно до відомостей зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 657444, складеного поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону №4 ГУНП в Дніпропетровській області сержантом поліції ОСОБА_4 , 12.09.2024 о 20.55 в районі буд. № 15 по вул. Криворізьке Шосе у м. Дніпрі, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем «ЗАЗ-110207», н.з. НОМЕР_1 , на вимогу поліцейських відмовився пред`являти посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб, а також хотів залишити місце правопорушення. На вимогу припинити правопорушення водій не реагував. Також, відповідно до відомостей зазначених у протоколі, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився.
Згідно рапорту інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №4 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Дубіни С.М. від 12.09.2024, долученого до адміністративного матеріалу, встановлено, що 12.09.2024 під час несення служби у складі автопатруля «Легіон-414», спільно з сержантом поліції ОСОБА_4 під час патрулювання в районі буд. № 15 по вул. Криворізьке Шосе у м. Дніпро було виявлено та зупинено легковий автомобіль «ЗАЗ-110207», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 . Під час спілкування у останнього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. У свою чергу, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 відмовився від встановленого законом порядку проходження огляду на стан сп`яніння.
Під час перевірки документів старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не пред`явив їх у спосіб, який дає можливість прочитати та зафіксувати дані, що містяться у них. Продовжуючи спілкування останній вийшов з транспортного засобу та намагався піти з місця події, під приводом, що він не перебував за кермом. На неодноразові законні вимоги поліцейських залишатися на місці, а також пред`явити документи, останній не реагував та продовжував йти з місця події, у зв`язку з чим його було попереджено про адміністративне затримання.
Після чого старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було затримано та доставлено до відділення поліції для припинення адміністративного правопорушення та складання адміністративних матеріалів, а саме: протоколу про адміністративне затримання у порядку статей 260 - 263 КУпАП, протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 та ст. 185, а також винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вказану подію було зафіксовано на нагрудні відеореєстратори № 474020 та № 473807.
Згідно відомостей протоколу про адміністративне затримання серія АЗ №023019 встановлено, що старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 затримано 12.09.2024 о 21.50 на підставі ст.ст. 260-263 КУпАП, у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, для припинення адміністративного правопорушення, складання адміністративних матеріалів (фактичний час затримання 20.55). Відповідно до відомостей зазначених у протоколі, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився.
Згідно картки обліку адміністративного правопорушення встановлено, що 12.09.2024 у відношенні старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 також було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АБА № 121852 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України а саме, відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.
Згідно витягу з ІКС ІПНП встановлено, що 12.09.2024 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 у відношенні старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА № 3037519 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки після зупинки транспортного засобу останній не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України. На старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 425 грн.
Також, відповідно до листа УПП в Дніпропетровській області (вх. ГУНП від 23.10.2024 №2104) встановлено, що старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 не було сплачено штраф, тому вищезазначену постанову було надіслано до державної виконавчої служби, для примусового її виконання.
Під час проведення службового розслідування було здійснено перегляд відеофайлів, наданих УПП в Дніпропетровській області, які розміщені на двох дисках 0X39+11 (акт перегляду № 33/2-1235).
Переглядом вищезазначеного відеофайлу встановлено, що відео фіксацію було здійснено 12.09.2024 у період часу з 20.50 год. по 23.16 год. на портативний відеореєстратор поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УПП в Дніпропетровській області ДПП НП України сержанта поліції ОСОБА_4 .
Так, 12.09.2024 о 20.50 год. сержант поліції ОСОБА_4 підходить до легкового автомобіля «ЗАЗ-1102», н.з. НОМЕР_1 , який припаркований на правому узбіччі дороги, безпосередньо перед дорожнім знаком, на синьому фоні якого мається надпис «Кладовище 2».
За кермом вказаного автомобіля сидить старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , а на задньому сидінні сидять двоє дітей (хлопчик та дівчина). У свою чергу, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 про те, що від громадян надійшло повідомлення, що за вказаним транспортним засобом особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння, після чого запитав у Мальованого, чи готовий він пройти тест за допомогою алкотестера «Драгер» та поїхати на медичний огляд, на що останній відповів згодою.
У цей час зі службового автомобіля «Тойота Пріус» вийшов старший лейтенант поліції ОСОБА_5 .
Під час розмови ОСОБА_6 неодноразово просив у Мальованого надати посвідчення водія та реєстраційні документи на вказаний транспортний засіб, однак останній вказані документи не надав.
Після цього, ОСОБА_7 вийшов з легкового автомобіля «ЗАЗ-1102», н.з. НОМЕР_1 та підійшовши до поліцейських, запитав в чому проблема, на що ОСОБА_6 повторно повідомив, що від громадян надійшло повідомлення про те, що особа керує вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
З метою уникнення відповідальності ОСОБА_7 почав казати, що він не керував вказаним транспортним засобом, на що ОСОБА_6 повідомив, що коли він підійшов, то ОСОБА_7 сидів за кермом. Однак, останній почав казати, що він сидів з боку. Після цього ОСОБА_6 повідомив, що все фіксується на камеру.
Після чого, ОСОБА_7 вивів з автомобіля «ЗАЗ-1102», н.з. НОМЕР_1 двох малолітніх дітей (хлопчика та дівчинку) та намагався піти з місця зупинки, мотивуючи тим, що він за кермом не перебував. Поліцейські неодноразово наголошували, щоб ОСОБА_7 зупинився, однак останній не реагував. Після чого ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_7 , що його затримано та за допомогою спецзасобів «кайданки», затримали останнього та посадили на заднє сидіння службового автомобіля «Тойота Пріус».
Після того як на місце події привезли газоаналізатор «Драгер», ОСОБА_6 ще раз запитав у ОСОБА_7 , чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння, на що останній спочатку відповів, що не буде, після чого одразу сказав що буде. Під час розмови ОСОБА_7 постійно казав, щоб з нього зняли спецзасоби «кайданки», на що поліцейські відповіли відмовою та повідомили, що його затримано.
На запитання ОСОБА_6 , чи буде ОСОБА_7 проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» у спецзасобах кайданки, на що останній відповів, що не буде. У подальшому, під час розмови ОСОБА_6 попросив ОСОБА_7 надати реєстраційні документи та посвідчення водія, на що останній відповів відмовою та повідомив, що він не був за кермом, а водій втік. У свою чергу, поліцейські наголосили ОСОБА_7 , що за допомогою камер ведеться відеофіксація, на що останній повідомив, що за кермом не він був, а особа схожа на нього «двійник». Також, під час розмови ОСОБА_7 продовжував заперечувати, що саме він був за кермом, мотивуючи тим, що за кермом була особа, схожа на нього. Однак, поліцейські наголошували на тому, що все фіксується за допомогою камер.
Після цього Мальований почав сперечатися з поліцейськими, мотивуючи тим, що останні вчиняють неправомірні дії. Після того, як за дітьми приїхав батько ОСОБА_7 , 12.09.2024 о 21.24 Мальованого посадили до службового автомобіля та о 21.38 поїхали до ВП № 1 Дніпровського РУП № 1 ГУНП.
12.09.2024 о 21.54 год. ОСОБА_1 було доставлено до адмінбудівлі ВП № 1 Дніпровського РУП № 1 ГУНП, де до 23.08 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 та сержантом поліції ОСОБА_4 у відношенні ОСОБА_1 складали адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, протокол про адміністративне затримання у порядку ст.ст. 260 - 263 КУпАП.
У свою чергу переглядом відеофайлів з відеореєстратора, встановленого у службовому автомобілі «Тойота Пріус», н.з. НОМЕР_3 встановлено наступне:
- на відеофайлі «Васкир_20240912_205340_сЬ1», розмір відеофалу - 32,8 МБ, тривалість відеофайлу 5 хв.10 сек., видно як 12.09.2024 о 20.53 Тойота стоїть припаркований на правому узбіччі дороги та по дорозі у попутному напрямку рухаються автомобілі.
О 20 год. 54 хв. 19 сек. Тойота розпочинає рух за останнім автомобілем темного кольору, який рухається з включеним вказівником правого повороту, як потім було встановлено легковий автомобіль «ЗАЗ-1102», н.з. НОМЕР_1 , та о 20 год. 54 хв. 32 сек. здійснює зупинку на правому узбіччі дороги, безпосередньо перед дорожнім знаком, на синьому фоні якого мається напис «Кладовище 2».
У свою чергу, Тойота здійснив зупинку за вказаним автомобілем та о 20 год. 54 хв. 35 сек. включилися проблискові маячки.
Із сидіння водія службового автомобіля Тойота одразу вийшов сержант поліції ОСОБА_4 та підійшов до легкового автомобіля «ЗАЗ-1102», н.з. НОМЕР_1 , присвітивши телефоном на водія та задній номерний знак, а потім через вікно водійської дверцяти почав спілкуватися з водієм.
О 20 год. 56 хв. 18 сек. з переднього пасажирського сидіння Тойота до сержанта поліції ОСОБА_4 вийшов старший лейтенант поліції ОСОБА_5 .
У свою чергу, о 20 год. 57 хв. 45 сек., з сидіння водія легкового автомобіля «ЗАЗ-1102», н.з. НОМЕР_1 , вийшов Мальований та підійшов до сержанта поліції ОСОБА_4 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , які стояли біля правої передньої частини кузова Тойота та почав з ними спілкування;
- на відеофайлі «Васкир_20240912_210000_сЬ1», розмір відеофалу - 32,8 МБ, тривалість відеофайлу 5 хв.12 сек., видно, як о 21 год. 02 хв. 50 сек. через праву пасажирську дверцяту Мальований вивів з салону автомобіля «ЗАЗ-1102», н.з. НОМЕР_1 , двох дітей (хлопчика та дівчину), разом з якими намагається піти з місця зупинки;
- на відеофайлі «Васкир_20240912_210500_сЬ1», розмір відеофалу - 32,8 МБ, тривалість відеофайлу 5 хв.12 сек. видно, як о 21 год. 06 хв. 07 сек. поліцейські ведуть Мальованого в одягнених спецззасобах «кайданки» до службового автомобіля Тойота.
Опитаний під час службового розслідування інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону №4 ГУНП в Дніпропетровській області НП України старший лейтенант поліції ОСОБА_5 пояснив, що 12.09.2024 він разом з сержантом поліції ОСОБА_4 заступили в наряд у складі екіпажу «Легіон-414», на службовому автомобілі «Тойота Пріус», н.з НОМЕР_4 .
Цієї ж доби, приблизно о 20.40, під час патрулювання на Криворізькому Шосе у м.Дніпро, на планшетний пристрій надійшла картка про те, що водій автомобіля «Таврія», н.з. НОМЕР_1 , керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також в салоні автомобіля перебуває 4 особи. Через декілька хвилин ними було помічено вищезазначений транспортний засіб, який було зупинено за допомогою проблискових маячків.
Вказаним транспортним засобом, як потім було встановлено, керував ОСОБА_1 . Також, на задньому сидінні в салоні автомобіля знаходилося двоє малолітніх дітей (хлопчик та дівчинка).
Підійшовши до водія, останньому було повідомлено про причину зупинки, а саме про те, що від громадян надійшло повідомлення, що вказаним транспортним засобом керує водій у стані алкогольного сп`яніння.
Після чого, ОСОБА_1 було запропоновано надати для перевірки реєстраційні документи на вказаний транспортний засіб, а також посвідчення водія, на що останній спочатку надав свою згоду, однак у подальшому почав всіляко ухилятися від надання документів, з метою неможливості встановлення його особи (вищезазначені документи для перевірки надані не були).
Також, після зупинки, ОСОБА_1 було запропоновано пройти у встановленому порядку медичний огляд за допомогою газоаналізатору алкотест «Драгер» або у медичному закладі, на що останній погодився.
Після чого, ОСОБА_1 вийшов з легкового автомобіля «ЗАЗ-1102», н.з. НОМЕР_1 та підійшовши до них, запитав в чому проблема, на що останньому повторно було повідомлено, що від громадян надійшло повідомлення про те, що особа керує вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
У свою чергу, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_1 почав казати, що він не керував вказаним транспортним засобом, однак сержант поліції ОСОБА_4 сказав останньому, що одразу після зупинки він підійшов до автомобіля та за кермом сидів саме ОСОБА_1 та все фіксується за допомогою камер.
У свою чергу, ОСОБА_1 почав ухилятися від проходження медичного огляду а також від надання для перевірки документів, після чого вивів з салону автомобіля «ЗАЗ-1102», н.з. НОМЕР_1 , двох малолітніх дітей та намагався піти з місця зупинки, мотивуючи тим, що він за кермом не перебував.
Вони неодноразово наголошували на тому, щоб ОСОБА_1 зупинився, однак останній не реагував.
Після чого останньому було повідомлено про те, що його буде затримано та за допомогою спецзасобів «кайданки» затримали ОСОБА_1 .
Коли на місце зупинки інший екіпаж привіз газоаналізатор «Драгер» та у ОСОБА_1 ще раз було запитано, чи буде він проходити медогляд, на що останній почав всіляко ухилятися, спочатку відмовлявся, потім висловлював бажання пройти, потім казав що взагалі вказаним транспортним засобом не керував, а керував його «двійник».
У свою чергу, поліцейські постійно наголошували на тому, що все фіксується за допомогою камер.
У подальшому на місце зупинки прибув батько ОСОБА_1 , останньому було передано малолітніх дітей.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не надав для перевірки документи, а також відмовлявся проходити медичний огляд, останнього було доставлено до ВП № 1 Дніпровського РУП №1 ГУНП для встановлення його особи, а також складання адміністративних матеріалів.
Після того, як було встановлено особу ОСОБА_1 , у відношенні останнього було складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 185 КУпАП, а також винесено постанову за ч. 1 ст. 126.КУпАП.
У свою чергу, опитаний поліцейський взводу №2 роти №4 батальйону №4 УП в Дніпропетровській області НП України сержант поліції Мартинюк Михайло Вікторович надав пояснення, аналогічні поясненням старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 .
Крім цього, на вказаних безперервних відеозаписах з моменту зупинки автомобіля «ЗАЗ-1102», н.з. НОМЕР_1 та до того часу, як до нього відразу підійшов працівник поліції ОСОБА_5 , зафіксовано, що саме ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем, перебуваючи при цьому з ознаками алкогольного сп`яніння, та відмовлявся на законну вимогу поліцейських пред`явити для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб.
Аналізом ІКС ІПНП встановлено, що 12.09.2024 о 20.39 на скорочений номер екстреного виклику поліції «102» надійшов телефонний дзвінок від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з повідомленням «Порушення ПДР», яке було внесено до електронної картки « НОМЕР_5 , з наступним змістом: «Заявник повідомив, що в даний момент в авто Таврія зеленого кольору д/н НОМЕР_6 знаходяться 4 нетверезих чоловіків, які їдуть в сторону ДЗМО. Всі чоловіки нетверезі включно водія».
Опитаний ОСОБА_9 пояснив, що 12.09.2024 приблизно о 20.35, коли він їхав за кермом легкового автомобіля «Мітсубіші Лансер», н.з. НОМЕР_7 , в районі навчального закладу №91, розташованого на ж/м Західний у м. Дніпрі, назустріч йому їхав легковий автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 , за кермом якого сидів раніше невідомий йому чоловік, який під час переїзду штучної перешкоди встановленої на дорозі для зниження швидкості руху, включив дальнє світло фар.
Зрівнявшись, ОСОБА_9 через відкрите вікно запитав у водія автомобіля «ЗАЗ-110207», н.з. НОМЕР_1 , навіщо він включив дальнє світло фар та засліплює зустрічний транспорт, на що останній почав виражатися нецензурною лайкою.
Під час бесіди ОСОБА_9 помітив, що водій автомобіля перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки була невиразна мова та поведінка вказувала на те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
На запитання «Ти що п`яний?», водій почав пришвидшив рух, почав тікати на вказаному автомобілі.
Розвернувшись за ним, він одразу зателефонував на спецлінію «102» та повідомив, що водій автомобіля «ЗАЗ 110207», н.з. НОМЕР_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рухається у бік ДЗМО. В салоні автомобіля разом з водієм перебувало 4 особи.
Таким чином, дослідивши наявні матеріали службового розслідування, встановлено, що 12.09.2024 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-110207», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також на вимогу поліцейських не пред`явив для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб.
Під час службового розслідування також здійснено перевірку стану службової діяльності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , в ході якої встановлено наступне.
Так, у старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 в провадженні перебувало 56 кримінальних проваджень (з них поточного року - 47), а саме: 23 кримінальних проваджень внесених до Єдиного реєстру досудових розслідування за ч. 1 ст. 309 Кримінального Кодексу України, 8 - за ч. 1, ч. 2 ст. 125 КК України, 6 - за ст. 290 КК України, 5 - за ч. 1 ст. 126 КК України, 4 - за ст. 356 КК України, 3 за ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України, 1 - за ч. 1 ст. 129 КК України, 1 - за ч. 1 ст.162 КК України, 1 - за ч. 1 ст. 296 КК України,1 - за ч. 1 ст. 310 КК України, 1 - за ч. 1 ст. 355 КК України, 1 за ч. 1 ст. 360 КК України, 1 - за ч. 1 ст. 397 КК України.
Протягом поточного року старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 лише у 10 кримінальних провадженнях вручено письмові повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку, які спрямовано до суду з обвинувальними актами. Таким чином, щомісячне навантаження на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 щодо направлення кримінальних проваджень до суду складає лише 0,9 проваджень, в той час як по області 2,0.
За 9 місяців 2024 дізнавачем СД Мальованим В. В. на підставі ст. 284 КПК України прийнято рішення про закриття у 32 кримінальних провадженнях (з них 30 поточного року).
При перевірці кримінальних проваджень, які перебувають в провадженні ОСОБА_1 , виявлені порушення вимог Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ № 296 від 14.04.2016, а саме: окремі кримінальні провадження належним чином не оформлені: відсутній внутрішній опис документів, не пронумеровані аркуші.
У деяких кримінальних провадженнях досудове розслідування здійснюється на неналежному рівні, слідчі (розшукові) дії тривалий час не проводяться, плани розслідування не складаються, доручення оперативному підрозділу не надаються, заходи спрямовані на встановлення осіб, які скоїли кримінальні проступки, не вживаються, як наслідок у кримінальних провадженнях тривалий час процесуальні рішення не приймаються.
У кримінальному провадженні триває досудове розслідування, однак старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 жодної слідчої (розшукової) дії у період з 08.09.2024 по 01.11.2024 не проводилося.
У кримінальному провадженні триває досудове розслідування, однак старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 жодної слідчої (розшукової) дії у період з 08.09.2024 по 01.11.2024 не проводилося.
Наразі у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, однак дізнавачем СД Мальованим В. В. жодної слідчої (розшукової) дії у період з 09.09.2024 по 01.11.2024 не проводилося.
Наразі, у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, однак старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 у період з 04.09.2024 по 01.11.2024 жодної слідчої (розшукової) дії, не проводилося.
Згідно розділу «Під час здійснення дізнання дізнавач зобов`язаний» Посадової інструкції дізнавача сектору дізнання ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП, затвердженої 16.01.2023 начальником Дніпровського РУП ГУНП, та з якою старший лейтенант поліції Мальований ознайомлений 08.03.2024 під підпис, дізнавач зобов`язаний дотримуватися вимог Конституції України, КПК України та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість, яких надана Верховною Радою України та інших нормативно-правових актів з питань досудового розслідування, а також забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних проступків у межах строків установлених КПК України.
Також, під час проведення службового розслідування було переглянуто відеозаписи з камери зовнішнього спостереження, встановленої в кімнаті приймання та здачі озброєння ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП, під час якого встановлено грубі порушення Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 №70, допущені старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 (Акт перегляду №33/2-1236).
12.09.2024 після завершення чергування, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 перед здачею не оглянув автоматичну зброю автомат Калашникова, а також вогнепальну зброю пістолет Макарова та не виконавши дії, передбачені вимогами підпунктів 4, 5, 6, 7 абзацу 6 пункту 2 розділу III Інструкції, здав їх до чергової частини.
13.09.2024 перед заступанням на чергування старший лейтенант поліції ОСОБА_1 після отримання ПМ, не здійснив її огляд та не виконавши дії, передбачені вимогами підпунктів 1, 2, 3, 4, 5 абзацу 4 пункту 1 розділу III Інструкції, поклав до кобури.
20.09.2024 після завершення чергування, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 перед здачею не оглянув АК та ПМ, не виконавши дії, передбачені вимогами підпунктів 4, 5, 6, 7 абзацу 6 пункту 2 розділу III Інструкції, здав їх до чергової частини.
22.09.2024 перед заступанням на чергування старший лейтенант поліції ОСОБА_1 після отримання ПМ, не здійснив його огляд та не виконавши дії, передбачені вимогами підпунктів 1, 2, 3, 4, 5 абзацу 4 пункту 1 розділу III Інструкції, поклав до кобури.
28.09.2024 після завершення чергування, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 перед здачею не оглянув АК та ПМ та не виконавши дії, передбачені вимогами підпунктів 4, 5, 6, 7 абзацу 6 пункту 2 розділу III Інструкції, здав їх до чергової частини.
Після завершення чергування, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 перед здачею не оглянув АК та не виконавши дії, передбачені вимогами підпунктів 4, 5, 6, 7 абзацу 6 пункту 2 розділу III Інструкції, здав її до чергової частини.
Таким чином, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 порушено вимоги підпунктів 1, 2, 3, 4, 5 абзацу 4 пункту 1 та підпунктів 4, 5, 6, 7 абзацу 6 пункту 2 розділу III Інструкції, що виразилося у порушенні заходів безпеки під час отримання та здачі вогнепальної зброї 12.09.2024, 13.09.2024, 20.09.2024, 22.09.2024, 28.09.2024 та 14.10.2024.
Необхідно зазначити, що з 09.02.2024 по теперішній час посада заступника начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Дніпровського РУП ГУНП, вакантна (довідка СКЗ Дніпровського РУП № 2 ГУНП від 07.02.2024 № 43-2/621).
У свою чергу, опитати, на той час начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_10 не представилося можливим, оскільки наказом ГУНП від 30.09.2024 № 1063 о/с, останнього звільнено зі служби в поліції на підставі п.2 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» (за станом здоров`я (через хворобу)).
Опитаний старший дізнавач СД Дніпровського РУП № 1 ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_11 пояснив, що наказом ГУНП № 942 о/с, у період з 06.09.2024 по 16.10.2024 на час перебування капітана поліції ОСОБА_10 на лікарняному на нього було покладено тимчасове виконання обов`язків начальника СД ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП. На той час, у нього в підпорядкуванні перебував старший лейтенант поліції ОСОБА_1 .
З приводу складання 12.09.2024 у відношенні старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 126, ч.1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП, останній йому нічого не доповідав.
Опитаний начальник сектору дізнання Дніпровського РУП № 2 ГУНП капітан поліції ОСОБА_12 пояснив, що вона у займаній посаді з 16.10.2024, тому з приводу порушень, допущених старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , пояснити нічого не може, оскільки останній не перебував в її підпорядкуванні.
Як встановлено, 06.11.2024 відправлення повернуто відправнику «За відмовою адресата» (рапорт від 07.11.2024).
Цього ж дня, за допомогою засобу електронної комунікації, а саме смартфону «Xiaomi 11 Lite 5G NE», у мессенджері «WhatsApp» на мобільний номер телефону старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (м.н.т. НОМЕР_8 ), також було здійснено відправлення сканкопії листа-виклику від 01.11.2024 № 33/2-1210 (з додатком копії наказу ГУНП від 09.10.2024 № 2118).
Однак, під час проведення цього службового розслідування старший лейтенант поліції ОСОБА_1 для надання пояснень щодо подій, які мали місце 12.09.2024, а також з приводу виявлених під час перевірки недоліків не з`явився, про дату та час останній був повідомлений завчасно (акт від 07.11.2024 № 33/2-1254).
Наказом Дніпропетровського РУП ГУНП від 07.09.2024 №2044 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення - зауваження.
Наказом ГУНП від 05.11.2024 №2137к до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення - догана.
Під час службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено обставини, які обтяжують відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а саме, вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення. Таким чином, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 систематично, протягом року допускав порушення службової дисципліни.
У свою чергу, встановлено обставини, які пом`якшають відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а саме позитивна характеристика останнього.
ОСОБА_1 вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2024 № 2157к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 » та наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.11.2024 року №1309 о/с «По особовому складу» про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дізнавача сектору дізнання Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», з 16.11.2024 року, оскільки матеріалами службового розслідування не доведено наявності в його діях дисциплінарного проступку, не доведено фактів порушення Присяги поліцейського, не враховано оцінку службової характеристики та зокрема, застосовано одразу найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII.
Згідно статті 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
За змістом частин 1, 4 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
За змістом частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
За змістом частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про Національну поліцію» рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
З метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.
Відповідно до пункту 1, пункту 2 розділу І Правил №1179 Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України.
Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Метою Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
Пунктом 1 розділу ІІ Правил №1179 визначено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Відповідно до пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".
Частиною 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України.
Згідно з преамбулою до Дисциплінарного статуту, цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною 2 статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно з частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.
Частинами 4, 5 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що поліцейський перебуває під захистом держави.
Права поліцейського та порядок їх реалізації з урахуванням особливостей служби в поліції визначаються Конституцією та законами України. Обмеження прав поліцейського не допускається, крім випадків, визначених законом.
Відповідно до частини 6 статті 1 Дисциплінарного статуту під час виконання службових обов`язків поліцейський має право, зокрема: 1) на повагу до своєї особистості, коректне ставлення з боку керівників, колег та інших осіб; 2) вимагати письмового оформлення обсягу посадових (функціональних) обов`язків за відповідною посадою та створення умов, необхідних для їх виконання; 7) ознайомлюватися з матеріалами особової справи, висновками службового розслідування, що проводиться стосовно нього, а також долучати до нього свої пояснення; 8) робити копії матеріалів особової справи, висновків службового розслідування за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 9) на неупереджений розгляд скарг, поданих на його рішення, дії чи бездіяльність, а також на неупереджений розгляд поданих ним скарг, у тому числі на рішення, дії чи бездіяльність його керівників; 10) на правничу допомогу та захист своїх прав під час розгляду скарг або під час проведення службових розслідувань.
Відповідно до частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За змістом частин 3, 5 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.
Згідно частин 1, 2 статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони
Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.
Розділом V Дисциплінарного статуту унормовано особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Відповідно до частини 1, 2 статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії.
Частинами 3, 5 та 6 статті 26 Дисциплінарного статуту унормовано, що службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування.
Згідно частини 1 статті 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
З метою належної організації заходів, спрямованих на зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів Національної поліції України, запобігання надзвичайним подіям за участю поліцейських, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань за фактами порушення поліцейськими службової дисципліни наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України.
За змістом пункту 1 розділу І Порядку №893 цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Відповідно до пунктів 1, 4 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до положень розділу VI Порядку №893 висновок службового розслідування є підсумковим документом службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.
Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).
В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено. У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.
Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника. Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.
Відповідно до частини 1 статті 29 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно частини 2 статті 29 Дисциплінарного статуту, дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
За змістом статті 31 Дисциплінарного статуту поліцейський має право подати рапорт про перегляд застосованого до нього дисциплінарного стягнення або його скасування протягом трьох днів з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку. Поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду.
Отже, протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до поліцейського, винного в його учиненні, застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, і звільнення зі служби в поліції.
На підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
З системного аналізу наведених норм законодавства вбачається, що єдиною підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, зокрема, у вигляді звільнення зі служби у поліції, є відповідний наказ начальника, прийнятий на підставі висновку службового розслідування, яке проводиться з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку.
Саме з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, проводиться службове розслідування, яке полягає у зборі, перевірці та оцінці матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського та яке має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (яких) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього, відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень, вид і розмір заподіяної шкоди, причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
При цьому, дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає виключно у разі вчинення безпосередньо ним дисциплінарного проступку, тобто у разі невиконання чи неналежного виконання саме ним службової дисципліни, і такі обставини щодо вчинення цією особою дисциплінарного проступку встановлюються у ході службового розслідування щодо особи порушника.
Досліджені судом матеріали службового розслідування, висновки якого лягли в основу оскаржуваного наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, свідчать про доведеність відповідачем вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, несумісного зі званням поліцейського, що підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, а також унеможливлює подальше виконання ним обов`язків поліцейського.
Перевіряючи рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, зокрема, має перевірити чи прийнято воно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При цьому, даючи юридичну оцінку правильності застосування дисциплінарного стягнення, суд має виходити з характеру дисциплінарного проступку, обставин, за яких його вчинено, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Вказані обставини не спростовані позивачем, що дає підстави для висновку, що в його діях міститься склад дисциплінарного правопорушення.
Щодо участі позивача в здійсненні службового розслідування щодо нього, суд вбачає наступне.
Аналіз положень пунктів 2, 3 розділу IV Порядку №893 у взаємозв`язку з положеннями пункту 7 частини шостої статті 1, частин першої, дев`ятої статті 15 та частин першої-третьої статті 26 Дисциплінарного статуту, свідчить про те, що член дисциплінарної комісії, який проводить службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни має право, зокрема, одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування.
У свою чергу, поліцейський щодо якого проводиться службове розслідування має право на захист шляхом участі у службовому розслідуванні, у тому числі надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи. Водночас поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, наділено також правом відмовитися від надання пояснень.
Чинним законодавством України передбачено право, а не обов`язок поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та дисциплінарної комісії надавати і, відповідно, одержувати пояснення щодо обставин, які досліджуються. Ненадання таких пояснень не є перешкодою для подальшого розгляду матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку та проведення службового розслідування.
Крім того, ані Дисциплінарним статутом, ані Порядком №893 не конкретизовано місце, де саме мають бути надані такі пояснення.
При цьому, поліцейський може надати такі пояснення як письмово, так і безпосередньо членам дисциплінарної комісії під час проведення бесіди.
Поряд з цим, приписами Дисциплінарного статуту встановлений обов`язок дисциплінарної комісії скласти акт, у разі відмови поліцейського від надання пояснень.
Правову позицію сформовано Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі №640/8784/21.
Верховний Суд у вищевказаній постанові зауважує, що відповідно до частини 5 статті 15 Дисциплінарного статуту кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дисциплінарною комісією ГУНП під час проведення службового розслідування відносно позивача вжито всіх можливих заходів задля забезпечення його права на захист, а саме: права надати пояснення щодо обставин, які стали підставою для призначення та проведення службового розслідування, а також щодо обставин встановлених в ході проведення вказаного службового розслідування.
Однак, позивач таким правом не скористався, що зафіксовано у відповідному акті.
Щодо порушення послідовності застосування найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, суд зазначає наступне.
Наказом Дніпропетровського РУП ГУНП від 07.09.2024 №2044 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення - зауваження.
Наказом ГУНП від 05.11.2024 №2137к до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення - догана.
Під час службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено обставини, які обтяжують відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а саме, вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.
Таким чином, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 систематично, протягом року допускав порушення службової дисципліни.
З урахуванням наявного дисциплінарного стягнення (догана, оголошена наказом ГУНП від 05.11.2024 №2137к) застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
Суд зазначає, що є помилковими доводи позивача в частині щодо застосування до нього одразу найсуворішого виду дисциплінарного стягнення - у виді звільнення із служби та в частині щодо неврахування дисциплінарною комісією його позитивної характеристики, оскільки вказані доводи спростовані вищевикладеним, зокрема підтверджено висновком Дисциплінарної комісії.
Щодо доводів позивача про врахування висновків Новокодацького районного суду міста Дніпра та Третього апеляційного адміністративного суду, суд виходить з наступного.
«Крім того, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис жодним чином не підтверджує обставини викладені в протоколі, оскільки з даного відеозапису не вбачається факт керування ОСОБА_1 зазначеним в протоколі транспортним засобом, також з даного відеозапису неможливо встановити факт відмови саме ОСОБА_1 від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння. На думку судді, зазначений відеозапис свідчить про відсутність не тільки складу, а й самої події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Рапорт працівника поліції не може бути прийняти судом як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки перебуває у протиріччі із наданим відеозаписом щодо обставин подій, які відбувались 12 вересня 2024 року.
Інші докази, які б могли підтвердити вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суду не надані, співробітники патрульної поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, на неодноразові виклики до суду не з`явились, у зв`язку з чим не були безпосередньо допитані в судовому засіданні для перевірки обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
У той же час, допитані в судовому засіданні за участю педагога свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили суду показання ОСОБА_1 в тій частині, що транспортним засобом останній не керував.»
Позов ОСОБА_1 до Старшого лейтенанта поліції роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Дубіни Сергія Миколайовича, Департаменту патрульної поліції, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження задоволено та скасовано постанову інспектора взводу №1 роти 4 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Дубіни С.М. серії ЕНА №3037519 від 12 вересня 2024 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст.126 КУпАП, та провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито.
Відповідно до частин 6 та 7 статті 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
У статті 11 Дисциплінарного статуту закріплено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених КУпАП. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком, як визначено у статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, ОСОБА_1 всупереч пункту 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від виконання законних вимог поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння, що, безсумнівно, принижує звання поліцейського, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості позивача як поліцейського.
Враховуючи вищевикладене, з точки зору стороннього розсудливого спостерігача вищенаведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.
Таким чином, аргументи позивача стосовно не доведеності його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП, справи про які у подальшому були закриті судами є слушними тільки в тій частині, що в діях позивача відсутній склад саме цих адміністративних правопорушень, проте не дисциплінарного проступку.
Крім цього, адміністративна та дисциплінарна відповідальність є різними, окремими і самостійними видами відповідальності поліцейського.
Порядок і підстави притягнення поліцейського до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію про те, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, проте не дисциплінарного проступку.
Такі висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 06 березня 2019 року в справі №816/1534/16, від 17 липня 2019 року в справі №806/2555/17, від 22 жовтня 2019 року в справі №480/3950/18, від 29 листопада 2019 року в справі №824/832/18-а, від 13 лютого 2020 року в справі №1.380.2019.000121, від 24 вересня 2020 року в справі №420/602/19, від 19 травня 2022 року в справі №480/4079/18, від 26 травня 2022 року в справі №420/3630/20.
Таким чином, відсутність факту притягнення поліцейського до адміністративної відповідальності не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який уповноважена особа у порядку Дисциплінарного статуту має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2024 № 2157к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 » та наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.11.2024 року №1309 о/с «По особовому складу» про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дізнавача сектору дізнання Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», є правомірними та скасуванню не підлягають.
Відповідно до пункту 23 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
З урахуванням відмови в задоволенні основних позовних вимог, суд зазначає про відмову в задоволенні похідних позовних вимог в частині:
поновити ОСОБА_1 на службі в поліції, на посаді дізнавача сектору дізнання Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП в Дніпропетровській області, з 17.11.2024 року.
стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області середнє грошове забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 17.11.2024 року по дату фактичного поновлення ОСОБА_1 на посаді.
допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді дізнавача сектору дізнання Дніпровського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області відповідно до ст.371 КАС України.
допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць відповідно до ст.371 КАС України.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
З урахуванням відмови в задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник