Справа № 440/367/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 р.Справа № 440/367/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Управління Державної казначейської служби України у Христинівському районі Черкаської області про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за апеляційною скаргою Управління Державної казначейської служби України у Христинівському районі Черкаської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 по справі № 440/367/25

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної казначейської служби України у Христинівському районі Черкаської області

про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати незаконною та протиправною відмову відповідача у стягненні коштів на підставі виконавчого листа про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача 23343,62 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у формі електронного документа, виданого на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі № 440/8207/24;

- визнати незаконною та протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у безпідставному і незаконному невиконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі № 440/8207/24 про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача 23343,62 грн. на підставі виконавчого листа у формі електронного документа і відповідних заяв від 03.12.2024 та 06.12.2024;

- зобов`язати відповідача негайно виконати Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі № 440/8207/24 про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача 23343,62 грн. на підставі виконавчого листа у формі електронного документа і відповідних заяв від 03.12.2024 та 06.12.2024.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 частково задоволено позов.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Державної казначейської служби України у Христинівському районі Черкаської області щодо невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі № 440/8207/24 про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача 23343,62 грн. на підставі виконавчого листа у формі електронного документа і відповідних заяв від 03.12.2024 та 06.12.2024.

Зобов`язано Управління Державної казначейської служби України у Христинівському районі Черкаської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.12.2024 та 06.12.2024 щодо стягнення коштів на підставі виконавчого листа з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача 23343,62 грн. (двадцять три тисячі триста сорок три гривні шістдесят дві копійки) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у формі електронного документа від 21.11.2024, виданого на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 по справі №440/8207/24, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач, подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2025 апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Христинівському районі Черкаської області - задоволено частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 по справі № 440/367/25 скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у Христинівському районі Черкаської області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

На адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Управління Державної казначейської служби України у Христинівському районі Черкаської області про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2025 на підставі ч. 5 ст. 240 КАС позов ОСОБА_1 до Управління про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишений без розгляду. З огляду на викладене, судовий збір, сплачений згідно з платіжною інструкцією від 28.04.2025 № 107 в сумі 1453,44 грн. за подання апеляційної скарги у цій справі належить компенсувати

Управлінню у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Питання ухвалення додаткового судового рішення регулюються ст. 252 КАС України.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: витрати на професійну правничу допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Правила розподілу судових витрат передбачені ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Частиною п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, загальне правило розподілу судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При цьому відповідачу - суб`єкту владних повноважень, можуть компенсуватись лише документально підтвердженні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, оскільки суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді.

Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.

Отже, враховуючи, що витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз відповідачем не здійснювались, а сплачена сума судового збору відповідачу як суб`єкту владних повноважень компенсації не підлягає, підстави для ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на користь відповідача з позивача коштів, сплачених ним за подання апеляційної скарги відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в задоволенні заяви Управління Державної казначейської служби України у Христинівському районі Черкаської області про ухвалення додаткового рішення по справі слід відмовити.

Керуючись ст. 252, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Управління Державної казначейської служби України у Христинівському районі Черкаської області про ухвалення додаткового рішення по справі № 440/367/25 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Катунов В.В. Подобайло З.Г.