Справа № 727/11385/25
Суддя: Терещенко О. Є.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/229/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.

при секретарі Аниськовій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернівці справу за адміністра-тивним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Воробець Арсен Вікторович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відпо-відача про скасування постанови, посилаючись на те, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 під-полковником ОСОБА_2 винесено постанову від 28.03.2025 №863 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністратив-ної відповідальності за порушення ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. Ко-пію постанови позивач отримав 01.09.2025 року шляхом отримання скан-копії у відпо-відь на адвокатський запит.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , будучи військовозо-бов`язаним, всупереч встановленим чинним законодавством вимогам правил військо-вого обліку, знаходячись 14.02.2025 р. о 11 год. 57 хв. в приміщенні збірного пункту Чернівецького ООЦМ м. Чернівці, відмовився від проходження медичного огляду за направленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №1273 від 14.02.2025 року.

Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобіліза-цію» від 25.03.1992 №2232-ХІІ, що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. Тоб-то, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Представник позивача вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

Свою позицію мотивує тим, що позивач 14.02.2025 року був безпідставно затри-маний працівниками ТЦК та СП на вулиці та одразу ж у примусовому порядку достав-лений до приміщення збірного пункту Чернівецького ООЦМ. Вказує, що на той мо-мент ОСОБА_1 при собі не мав жодних медичних документів, медичної карти ам-булаторного хворого чи виписок з неї щодо перенесених захворювань та інших проб-лем зі здоров`ям. Відсутність даних документів унеможливлювала проходження війсь-ково-лікарської комісії та отримання об`єктивних результатів щодо стану здоров`я по-зивача. При цьому, представник позивача зауважує, що позивач ОСОБА_1 перебу-вав на військовому обліку за місцем своєї реєстрації, а саме у ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому саме ІНФОРМАЦІЯ_5 повинен був направляти ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії. Також зазначає, що останній не отримував направлення на військово-лікарську комісію, підписаного начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому ОСОБА_1 не міг відмовити від проходження військово-лі-карської комісії.

У зв`язку з викладеним просить визнати протиправною та скасувати постанову №863 від 28.03.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КпАП України, а провадження відносно ОСОБА_1 у справі про ад-міністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити та стягнути з відпові-дача судові витрати.

Позивач в судове засідання не з`явився. Подав заяву, згідно якої просив розгля-нути справу без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом по-рядку.

30.09.2025 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача. У відзиві на адміністративний позов представник відповідача вважає доводи позивача безпідставними. Вказує, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП було винесено з дотриманням вимог чинного законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у су-довому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у су-дове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутно-сті потреби заслухати свідка чи експерта.

Ознайомившись з письмовими поясненнями сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, долучені до позову та до відзиву, суд приходить до на-ступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства Укра-їни кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до ад-міністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та сво-боди визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльно-сті держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адмі-ністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку су-б`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих орга-нів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково по-винна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчи-нення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Укра-їні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на кон-ституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забез-печити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правоза-стосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених та-кими обмеженнями.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови №863 за справою про ад-міністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про ад-міністративні правопорушення, позивач ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, всупереч встановленим чинним законодавством вимогам правил військового обліку, знаходячись 14.02.2025 р. о 11 год. 57 хв. в приміщенні збірного пункту Чернівецького ООЦМ м. Чернівці, відмовився від проходження медичного огляду за направленням начальника Чернівецького МТЦКтаСП №1273 від 14.02.2025 року.

Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобі-лізацію» від 25.03.1992 №2232-ХІІ, що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. Тоб-то, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.210-1 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст.210-1 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати за-конодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - пе-ріод, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або до-ведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, во-єнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює пра-вові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади органі-зації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організа-цій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), пов-новаження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію Кабі-нет Міністрів України затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністра-тивні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адмі-ністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 247 КпАП України вбачається, що провадження в справі про ад-міністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шіст-надцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяль-ність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притя-гається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (поса-дової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопо-рушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку ор-ган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопо-рушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміні-стративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, пока-заннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйом-ки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматич-ному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що вико-ристовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стан-дартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транс-портних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, про-токолом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправ-ність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо дока-зування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він до-веде, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскар-жуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про ад-міністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністра-тивне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміні-стративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відпові-дальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про ад-міністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колек-тиву, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення сто-совно позивача не врахував вимоги даної статті щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотри-малася вимог 280 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахував вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали зна-чення для вирішення справи. Також, відповідачем не надано суду належних та допу-стимих доказів, якими б підтверджувалось належне сповіщення позивача щодо розгля-ду справи про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Також, відповідачем не доведено наявність фактичного складу адміністративного правопору-шення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші мате-ріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні до-даткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адво-ката.

Відповідно до ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розгля-дає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністра-тивної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх пра-ва і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопору-шення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, до-сліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідач в порушення ч.2 ст.77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався від-повідно до вказаних вище вимог КпАП України.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідаль-ності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який вста-новлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рі-шення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прий-няття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати спра-ву на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст.252 КпАП та не встановлено усіх обставин, які мають значення для пра-вильного вирішення справи. За таких обставин, суд приходить до переконання щодо недодержання процедури винесення оскаржуваної постанови про адміністративне пра-вопорушення, яка передбачена Законом, належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить з наступ-ного.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сто-рони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають від-шкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати скла-даються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом спла-тив судовий збір в розмірі 605,60 грн., а відповідач є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір в зазначеному розмірі слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Воро-бець Арсен Вікторович, до ІНФОРМАЦІЯ_7 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №863 від 28 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП скасувати.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_9 -раїни, що розташоване в м. Чернівці, площа Театральна, 6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі по-дання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі-сля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного про-вадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеля-ційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом 10 (десяти) днів з дня його підписання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну ча-стину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного су-дового рішення.

Повний текст рішення суду складено 07 листопада 2025 року.

Суддя: О.Є.Терещенко