Справа № 580/8885/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/8885/24 Суддя (судді) першої інстанції: Василь ГАВРИЛЮК
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Заліська Є.Я., за участі представників позивача Грязона Р.М. та Азарова Д.Ю., представника відповідача Крутоузова Д.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, як відокремленого підрозділу ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи.

06.09.2024 Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» (надалі - ПАТ «Черкасиобленерго») звернулось до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 1154/Ж10/31-00-04-01-02-31 від 08.05.2024.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято безпідставно з огляду на те, що посадовими особами контролюючого органу не були взяті до уваги всі обставини перевірки, а висновки відповідача щодо порушення позивачем строків сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість, є помилковими, оскільки оплата за вказаними зобов`язаннями відбулась в межах термінів сплати, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Щодо зарахування відповідачем коштів за платіжними дорученнями у погашення податкового боргу у порядку черговості виникнення такого боргу, зазначив, що законодавець наділив правом податковий орган застосовувати штраф до платника податку згідно зі статтею 124 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) у випадку сплати суми грошового зобов`язання, зазначеної в платіжному дорученні з затримкою сплати, проте не наділив правом податковий орган застосовувати штраф при виконанні пункту 87.9 статті 87 ПК України в разі зарахування податковим органом коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків № 1154/Ж10/31-00-04-01-02-31 від 08.05.2024.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що обґрунтованість позовних вимог підтверджена належними, достатніми та допустимими доказами.

Зокрема суд першої інстанції наголосив, що перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених відповідачем в основу спірного рішення, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, то це спірне рішення є необґрунтованим і немотивованим, оскільки у рішенні не визначено жодного правового обґрунтування щодо коригування податкових зобов`язань у податковій декларації з податку на додану вартість від 18.03.2021 № , яке проведено в ІКП 01.06.2022.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам матеріального права.

Апелянт у скарзі навів аналогічні доводи висловлені в суді першої інстанції.

Зокрема, зазначено, що за наслідками проведення камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість ПАТ «Черкасиобленерго», відповідачем було встановлено порушення позивачем положень п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 ПК України, а саме не сплата у встановлені законом строки узгоджених суми грошових зобов`язань з ПДВ у загальній сумі 556132121,02 грн. і, оскільки, станом на 01.01.2021 за позивачем обліковувався податковий борг у розмірі 315734124,05 грн., то кошти сплачені ПАТ «Черкасиобленерго» зараховувались в рахунок погашення податкового боргу згідно черговості його виникнення, як то передбачено положенням п. 87.9 ст. 87 ПК України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції.

Після надходження справи до апеляційного суду, ухвалою від 26.09.2025 слухання справи призначено у відкрите судове засідання на 05.11.2025.

З поважних причин слухання справи продовжувалось.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про правильність висновків суду першої інстанції.

У судовому засідання представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, представники позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини встановлені судом.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача, за наслідками якої було складено акт перевірки від 03.04.2024 № 1015/Ж5/31-00-04-01-02-26/22800735 (т.1 а.с.14).

Згідно висновків акту, встановлено порушення ПАТ «Черкасиобленерго» вимог п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 556132121,02 грн.

Вказане порушення встановлене за результатами перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість та уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, а також ППР від 24.12.2021 № 12521/.

На підставі вказаного акту Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було прийняло податкове повідомлення-рішення № 1154/ж10131-00-04-01-02-31 від 08.05.2024, яким позивачу було визначено штрафні санкції у розмірі 55613212,11 грн. (т.1 а.с.23).

Вказані обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами, та не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно вимог ч.1-4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно норм п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені дим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.

Згідно з п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 131.2 ст. 131 ПК України передбачено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Відповідно до п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Висновки суду.

Отже, згідно вищевказаних норм закону, платник податків зобов`язаний своєчасно сплачувати узгоджені податкові зобов`язання, а за порушення строку сплати зобов`язань, встановленого ПК України, платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

Матеріалами справи підтверджено, що спірне рішення прийнято через несвоєчасність сплати позивачем узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 556.132.121,02 грн. за 2019 - 2022 роки, а сума штрафу становить 10% від суми заборгованості - 55.613.212,11 грн.

Відповідно до розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення від 08.05.2024 № 1154/Ж10/31-00-04-01-02-31 відповідач зарахував у рахунок погашення заборгованості по податковій декларації з податку на додану вартість за лютий місяць 2021 року від 18.03.2021 № , кошти у загальному розмірі 158.208.884,02 грн. (т.1 а.с.25).

При цьому, зі змісту податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2021 року № у ПАТ «Черкасиобленерго» виникло податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 11.837.130 грн, яке позивачем було сплачене платіжними інструкціями ПІ № 2686 від 11.03.2021 на суму 4000000,00 грн, ПІ № 3701 від 29.03.2021 на суму 7901630,00 грн та ПІ № 3702 від 29.03.2021 на суму 2260,00 грн.

Загальна сплачена сума становить 11.903.890 грн.

Згідно інтегрованої картки платника податків (надалі - ІКП) позивача, ГУ ДПС в Черкаській області 01.06.2022 збільшило недоїмку по податковій декларації з податку на додану вартість від 18.03.2021 року № на суму 190000000 грн.

За змістом ІКП вказана операція значиться як збільшення основного платежу (декларація/розрахунок) згідно з рішенням про коригування зобов`язань податкова декларація з податку на додану вартість № від 18.03.2021 термін сплати 01.06.2022.

Позивачем було зроблено запит щодо надання рішення від 01.06.2022 про коригування зобов`язань по податковій декларації з ПДВ № від 18.03.2021.

Головне управління ДПС у Черкаській області листом від 26.03.2025 № 7285/6/23-00-04-08-05 повідомило, що позивач з 01.01.2023 перебуває на податковому обліку в Центральному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, у зв`язку із чим для отримання запитуваної інформації запропонувало звернутись до ЦМУ ДПС по роботі з ВПП.

ЦМУ ДПС по роботі з ВПП листом від 08.04.2025 № 4510/6/31-00-04-01-02-06 повідомило позивача про наступне, що у переданих ГУ ДПС у Черкаській області документах, а саме обліковій справі ПАТ «Черкасиобленерго» та інших документах, були відсутні уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість ПАТ «Черкасиобленерго» від 31.12.2021 № 351 та Рішення про коригування податкових зобов`язань щодо податкової декларації з податку на додану вартість від 18.03.2021 № , яке проведено в ІКП 01.06.2022.

Отже, вказані обставини підтверджені певними доказами, і апелянтом не спростовано.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, оскільки матеріалами справи підтверджено, і відповідачем не спростовано, щодо відсутності (і не тільки лише у обліковій справі, і взагалі неприйняття податковим органом) рішення про коригування податкових зобов`язань щодо податкової декларації з податку на додану вартість від 18.03.2021 № , яке було проведено в ІКП 01.06.2022.

За разі наявності такого рішення відповідач мав би його надати суду для підтвердження правомірності свого рішення, як то передбачено положеннями ст.77 КАС України.

Проте, відповідач вказане рішення не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

Таким чином, недоїмка по податковій декларації з податку на додану вартість від 18.03.2021 № збільшена на суму 190000000 грн за відсутності на то правових підстав.

Невмотивованість рішення суб`єкта владних повноважень є підставою для його скасування.

Крім того, різниця між розміром фактично зарахованих відповідачем коштів та тих, що підлягали до зарахування згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 18.03.2021 № становить 146371754,02 грн.

При цьому, контролюючий орган не надав належних доказів правомірності зарахування коштів у розмірі 146371754,02 грн за вищевказаною декларацією.

Таким чином, відповідач необґрунтовано визначив 146371754,02 грн у складі узгоджених податкових зобов`язань, як несвоєчасно сплачених.

Тому, суд першої інстанції правильно зазначив, що необґрунтований обсяг несвоєчасно сплачених узгоджених податкових зобов`язань, має наслідком визначення необґрунтованого розміру штрафу, оскільки визначається у відсотковому відношенні до першого, а відтак спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, і судом першої інстанції правильно воно скасоване.

Вказана обставина апелянтом не спростована.

Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає висновки суду про обґрунтованість позовних вимог правильними, доводи апелянта не підтверджені належними доказами і не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Тому, надаючи оцінку всім іншим доводам апелянта, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Колегія суддів вважає, що всі доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст виготовлено 10.11.2025.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 р. - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, як відокремленого підрозділу ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк