Справа № 320/44954/23
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
14 листопада 2025 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючий суддя Парінов А.Б.
судді: Беспалов О.О.
розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "2Д" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "2Д" до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "2Д" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю:

- визнано протиправним та скасувано рішення комісії Головного управління ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних 25.08.2023 № 9411575/37496261;

- визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних 25.08.2023 № 9411574/37496261;

- зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.04.2023 № 374 та від 05.05.2023 № 398, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма « 2Д», датою їх подання.

-стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП 44096797, адреса: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма « 2Д» (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, «КАРАТ», промисловий майданчик, буд. 5-а, приміщення 1, ) судовий збір у розмірі 5 368,00 грн. та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч гривень) 00 коп.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року залишено без змін.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про від позивача про ухвалення додаткового рішення, в якому останній просить солідарно стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Київській області та Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "2Д" 16840,00 гривень витрат на правничу допомогу.

Від представника Головного управління ДПС у Київській області надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, де останній зазначає, що розмір заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу не відповідає принципу співмірності. Окремо наголошує, що зміст відзиву на апеляційну скаргу повністю дублює доводи викладені в позовній заяві.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За правилами ч. 5 статті 143 КАС України - у випадку, передбаченому частиною третьою статті 143 КАС України, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За приписами статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктами 6, 7 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, шо при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При цьому, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За змістом частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, висловленої у постанові від 15 травня 2018 року по справі №821/1594/17, належним доказом для відшкодування витрат на правову допомогу є документи у яких конкретизовано справу, по якій таку допомогу надано. Як вбачається з матеріалів справи, сторонами було подано до суду апеляційної інстанції наступні заяви:

18.02.2025 представником позивача було подано Відзив на апеляційну скаргу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відповідачів на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА « 2Д» (, 07300, Київська обл., КАРАТ, Промисловий майданчик, буд. 5-А, приміщення 1) судові витрати, що включають в себе витрати на правову (правничу) допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції».

До відзиву долучено Додаткову угоду № 8 від 14 лютого 2025 року до Договору про надання правової допомоги №2343 від 10.07.2023 року, зі змісту якої вбачається, що між позивачем та АО «А.С.А.ГРУП» визначено зміст, обсяг необхідних послуг та порядок та розмір оплати за супровід справи №320/44954/23 в суді апеляційної інстанції.

Крім того, до відзиву долучено Рахунок на оплату №11 від 14 лютого 2025 року на суму 16840.00 грн та платіжну інструкцію №11285 від 14.02.2025 року на суду 16840,00 грн.

Водночас, колегія суддів зазначає склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

В межах встановленого законодавством строку, позивачем подано до Шостого апеляційного адміністративного суду заяву ухвалення додаткового судового рішення у справі №320/44954/23 про стягнення витрат на правничу допомоги у суді апеляційної інстанції у розмірі.

В підтвердження понесених витрат на правову допомогу отриману в рамках розгляду справи у суді апеляційної інстанції, позивачем до матеріалів справи додано копію Акту №221025/1 виконаних робіт від 22.10.2025 до договору про надання правової допомоги від 10.07.2023 року №2343, (додаткова угода №8 від 14.02.2025 р.).

Зі змісту акту вбачається, що адвокатом надано наступні види правової допомоги:

1. Аналіз апеляційної скарги на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 року № 320/44954/23, яким позовні вимоги задоволено та зобов`язано ДПС України зареєструвати податкові накладні від 28.04.2023 року № 374 на суму 837 999,89 грн. та від 05.05.2023 року № 398 на суму 838 000,00 грн. датою їх подання).

2. Підготовка та подання до Шостого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Київській області.

3. Підготовка та подання клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу.

Загальна вартість робіт (послуг) склала:16840,00 грн.

Суд зазначає, що відповідно до звіту про надані послуги відповідно до Додаткової угоди №8 від 14.02.2025 р. до Договору про надання правової допомоги від 10.07.2023 року №2343 вартість 1 години роботи адвоката позивача становить 2000,00 грн

При цьому, відповідно до акту обсяг наданих послуг включає: аналіз апеляційної скарги на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року №320/44954/23 - 1 година; підготовка та подання до Шостого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу - 7 годин; підготовка та подання клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу - 1 година.

Колегія суддів враховує, що заявником включено послугу з Підготовки та направлення до суду першої інстанції заяви про винесення додаткового рішення, яка не підлягає відшкодуванню під час розгляду в суді апеляційної інстанції відповідно до норм КАСУ.

Згідно постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, у разі недотримання вимог про співмірність суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, колегією суддів враховується, що, відповідно до вимог ч. 6 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами може бути зменшено судом виключно за клопотанням іншої сторони.

Слід зазначити, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Колегія суддів бере до уваги висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладені у постанові від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18, згідно яких: "…суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відтак, колегія суддів дослідивши зміст відзиву на апеляційну скаргу та заяву про ухвалення судового рішення, врахувавши складність зазначеного публічно-правового спору, дійшла висновку, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу допомогу є значно завищеною.

Суд вважає за необхідне зауважити, що надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань у апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому або такому ж розмірі, як надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом. Первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази. В свою чергу, процедурні питання є типовими, виконання яких потребує більш технічного підходу та не залежить від ціни позову та/або професійного досвіду виконавця.

Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 16.05.2023 у справі № 640/2756/19.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення суми витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню на користь позивача до суми - 2500, 00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Колегія суддів вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області на користь позивача витрат на правничу допомогу, оскільки рішення комісії регіонального рівня призвело до спірних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "2Д" витрати на професійну правничу допомогу понесені при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі - 2500, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 252 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "2Д" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "2Д" (, адреса: 07300, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, «КАРАТ», промисловий майданчик, буд. 5-а, приміщення) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн ( дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (, адреса: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5а).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан