Справа № 120/6069/24
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

18 листопада 2025 р. Справа № 120/6069/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24.12.2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов?язаного із захистом Батьківщини та відпустці, за 20.03.2023 року та за період з 29.03.2023 року по 29.04.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов?язаного із захистом Батьківщини та відпустці, за 20.03.2023 року та за період з 29.03.2023 року по 29.04.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум, з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

13.10.2025 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням вищевказаного рішення суду відповідно до статті 382 КАС України шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 16.10.2025 року заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.12.2024 року у справі №120/6069/24 призначено до розгляду у письмовому провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Цією ж ухвалою суду встановлено Військовій частині НОМЕР_1 15-денний строк з дня отримання цієї ухвали для надання суду письмових пояснень по суті поданої заяви, а також усіх доказів які підтверджують виконання рішення суду від 24.12.2024 року в адміністративній справі №120/6069/24.

29.10.2025 року відповідачем подано додаткові пояснення у справі у яких вказано, що з метою виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.12.2024 року у справі № 120/6069/24, Військовою частиною НОМЕР_1 здійснено наступне: проведено нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та відпустці, за 20.03.2023 року та за період з 29.03.2023 року по 29.04.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум, на суму 109569,90 грн.

Також вказано, Військова частина НОМЕР_1 є розпорядником коштів третього рівня, що утримається за рахунок кошторису Міністерства оборони України та фінансується за рахунок і в межах коштів державного бюджету.

Отже, представник відповідача зауважує, що питання виділення коштів для виконання Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року у справі № 120/6069/24 вирішується не Військовою частиною НОМЕР_1 , а повністю залежить від фінансування органів вищого військового керівництва - фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому грошові кошти, які розраховано до виплати та належать позивачеві, не є власністю Військової частини НОМЕР_1 та не знаходяться на рахунках відповідача.

Таким чином, фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідного фінансування органами вищого військового управління, яким виступає розпорядник коштів другого ступеню фінансовоекономічне управління ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вище зазначене, відповідач наголошує, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.12.2024 року у справі № 120/6069/24, буде виконано при надходженні відповідного бюджетного фінансування у порядку черговості.

Вирішуючи питання про наявність підстав для встановлення судового контролю, суд виходить з наступного.

Процедура судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульована статтями 382, 383 КАС України.

Зокрема, відповідно до частинами 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини 1, 2 статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, встановлену законом.

Частинами 2, 4 статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

За змістом статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року №3477-IV суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" Суд зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення від 19.03.1997 року, №18357/91).

У пункті 18 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ліпісвіцька проти України" Суд звернув увагу на те, судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (див. рішення у праві "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункт 197). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (див. рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006 року) (рішення від 12.05.2011 року, №11944/05).

Для застосування наведених процесуальних заходів повинні існувати відповідні правові підстави. Зокрема, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення у порядку статті 382 КАС України може слугувати наявність у суду об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю судове рішення залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 27.02.2020 року у справі №0640/3719/18 та у постанові від 11.06. 2020 року у справі №640/13988/19.

Суд вважає за необхідне вказати, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується ухваленням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Конституційний Суд України у Рішенні від 13.12.2012 року №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Крім цього, у Рішенні від 26.06.2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зауважив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

У Рішенні від 15.05.2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016 року №1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Також Конституційний Суд України, взявши до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, дійшов висновку, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене рішення.

Як вже зазначено судом вище, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24.12.2024 року адміністративний позов задоволено, зокрема, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов?язаного із захистом Батьківщини та відпустці, за 20.03.2023 року та за період з 29.03.2023 року по 29.04.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум, з урахуванням фактично виплачених сум

Натомість, на момент звернення позивача до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, матеріали справи не містять доказів виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.12.2024 року саме в такий спосіб.

Суд наголошує, що відсутність фінансування, як про це зазначає відповідач, жодним чином не впливає на право позивача отримати виплату додаткової винагороди. Відповідачем не доведено вжитих достатніх та вичерпних заходів з метою виконання рішення суду, а подання військовою частиною клопотання до фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_2 про виділення фінансування не свідчить про повне його виконання.

Отже, згідно з матеріалами справи, судове рішення є невиконаним, а надані відповідачем пояснення не містять повних даних виконання судового рішення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для вжиття заходів судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.12.2024 року в цій справі шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Визначаючи строк з приводу подання звіту, суд ураховує положення частини 3 статті 382-1 КАС України, відповідно до яких встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Таким чином, приймаючи до уваги обставини справи, суд вважає, що заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.12.2024 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом встановлення відповідачу строку для подання звіту про виконання судового рішення у справі до 18.02.2026 року.

Відповідно до частини 6 статті 382-1 КАС України, ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 382-3 цього Кодексу.

Керуючись статтями 248, 256, 382, 382-1, 382-3 КАС України, -

у х в а л и в :

Заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.12.2024 року у справі №120/6069/24, - задовольнити.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати до 18.02.2026 року звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.12.2024 року у справі №120/6069/24.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дончик Віталій Володимирович