Справа № 420/12069/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (, місцезнаходження: 33608, м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, 7) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 22 квітня 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (, місцезнаходження: 33608, м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, 7), в якій позивач відповідно до уточненої позовної заяви від 07.05.2025 року, просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії за віком №12 від 12.02.2025 року;

- Зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу роботи період роботи з 01.09.1997 по 15.10.1999 роки, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 16 жовтня 1978 року.

Ухвалою суду від 16 травня 2025 року після усунення недоліків у позовній заяві позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після досягнення пенсійного віку позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Проте, рішенням Головного управління ПФУ в Рівненській області 12.02.2025 року № 12 року було відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, так як до страхового стажу не зараховано період роботи з 1977 року по 1999 року, оскільки печать при звільненні не відповідає назві підприємства.

На думку позивача, така відмова є протиправною та рішення підлягають скасуванню з огляду на те, що необхідність підтвердження періодів роботи для визначення стажу виникає лише у разі відсутності трудової книжки.

Також позивач зазначає, що до страхового стажу не враховано період роботи з 1977 року по 1999 рік, оскільки внесена на першій сторінці (титульного аркуші) трудової книжки серії НОМЕР_2 від 16.10.1978 дата народження ОСОБА_1 містить виправлення, не засвідчене належно.

До страхового стажу не зараховано період роботи з 08.08.1977 по 21.12.1977 року згідно записів №3-4 трудової книжки серії НОМЕР_3 від 21.07.1977, оскільки запис про звільнення з роботи не засвідчено печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Також, до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1977 року по 20.07.1978 року згідно відомостей атестата №1699 від 20.07.1978, оскільки в російському варіанті документа наявні виправлення у внесеній даті початку навчання, період навчання перетинається з періодом перебування у трудових відносинах відповідно до записів №3-4 трудової книжки серії НОМЕР_3 від 21.07.1977 року.

Позивач звертає увагу, що його право на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення відповідної документації на підприємстві. Також, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці, а тим паче у документах, картках, особових справах, що ведуться на підприємстві. Неточність в записах в трудовій книжці, архівній довідці чи особистій справі не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Позивачем на підтвердження своєї трудової діяльності, до заяви було додано документи та трудові книжки серії НОМЕР_2 від 16.10.1978 та НОМЕР_3 від 21.07.1977 року, які підтверджують наявність необхідного трудового стажу роботи, який складає 20 років.

З наведених підстав позивач просить задовольнити позовні вимоги.

На виконання ухвали суду 28.05.2025 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача, що стосуються спірного питання.

До суду 02.06.2025 року (вхід. № ЕС/54372/25) від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що Позивач 06.02.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, який був уповноважений розглянути подану позивачем заяву.

Після перевірки наданих Позивачем документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 12.02.2025 № 12 на підставі відсутності необхідного страхового стажу.

Відповідач зазначає у відзиві, що передбачений законом мінімальний страховий стаж для призначення пенсії за віком після досягнення 65 років 15 років.

За наявними в матеріалах пенсійної справи документами до страхового стажу Позивача було зараховано 06 років 06 місяців 19 днів.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з записів трудових книжок НОМЕР_2 та НОМЕР_3 :

-з 08.08.1977 по 21.12.1977, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_4 , оскільки запис про звільнення не засвідчений печаткою підприємства.

-з 01.09.1977 по 20.07.1978, до страхового стажу не зараховано період навчання, згідно відомостей №1699 від 20.07.1978, оскільки в російському варіанті документа прослідковується виправлення у внесеній даті початку навчання, а також період навчання перетинається з періодом перебування у трудових відносинах відповідно до записів №3-4 трудової книжки НОМЕР_3 від 21.07.1977 року.

На думку представника відповідача, враховуючи те, що записи у трудовій книжці не відповідають встановленим законодавством вимогам, у Головного управління відсутні підстави для зарахування спірного періоду до страхового стажу Позивача лише на підставі трудової книжки.

Також, представник відповідача зазначив, що відповідно до п.4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58, затвердженої Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту України від 29.07.1993 року, у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції №58 записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п. 2.14 Інструкції №58 у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства.

Враховуючи, що Позивачем не було надано до Головного управління відповідних документів на підтвердження трудового стажу, рішення Головного управління про відмову у зарахуванні спірного періоду до страхового стажу є правомірним.

З урахуванням наведеного, оскільки записи трудової книжки не підтверджено додатковими документами виданих на підставі первинних документів, підстав для врахування спірного періоду під час обчислення розміру пенсії немає.

До суду 09.06.2025 року (вхід. № ЕС/57294/25) від Головного управління ПФУ в Рівненській області надійшов відзив на позовну заяву, де представник відповідача погоджується з правовою позицією представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, та зазначає, що згідно з п. 1, ч. 1, ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Днем зверненням за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Основною умовою визначення права особи на пенсію, є наявність на момент звернення страхового стажу - від 15 до 21 року.

Також, представник відповідача зазначає у відзиві на позовну заяву, що відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

До страхового стажу не зараховано період роботи з 08.08.1977 по 21.12.1977 згідно записів №№ 3-4 трудової книжки серії НОМЕР_5 від 21.07.1977, оскільки запис про звільнення з роботи не засвідчено печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів, що не відповідає вимогам пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162. В свою чергу, порядок ведення трудових книжок законодавчо визначений. Так, постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 було затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях.

Відповідно до п. 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівників та службовців.

Відповідно до п. 2.11. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162, після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом засвідчує правильність внесених відомостей. Відповідно до п. 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 першу сторінку (титульний лист) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (чи печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнялась трудова книжка.

До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1977 по 20.07.1978 згідно з відомостей атестата № 1699 від 20.07.1978, оскільки в російському варіанті документа прослідковується виправлення у внесеній даті початку навчання, період навчання перетинається з періодом перебування у трудових відносинах відповідно до записів №№ 3-4 трудової книжки серії НОМЕР_5 від 21.07.1977.

Відповідно до пункту д статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів. Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів. Відтак, після всебічного розгляду документів, долучених до заяви та наявних в матеріалах електронної пенсійної справи встановлено, що в дипломі позивача наявні розбіжності між даними прізвища імені з посвідкою на постійне місце проживання. Для врахування до стажу періодів навчання необхідно надати уточнюючу довідку про здобуття освіти за денною формою навчання із зазначенням відомостей про періоди навчання. Звертаємо увагу суду, що уточнюючої довідки про здобуття освіти за денною формою навчання із зазначенням відомостей про періоди навчання позивачем не надано. Згідно з документами, доданими до заяви про призначення пенсії та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж Позивача становить 6 років 6 місяців 19 днів.

Представник відповідача вважає, що враховуючи вищевикладене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято законне та обґрунтоване рішення про призначення пенсії за віком відповідно Закону України №1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До суду 22.09.2025 року (вхід. № ЕС/98651/25) від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де представник позивача просить задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_6 .

Судом встановлено, що по досягненню 65-річного віку, позивач, 06.02.2025 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

За результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 12 від 12.02.2025 року про відмову в призначені пенсії - відмовлено у призначенні пенсії.

Підставою для відмови вказано:

Вік заявника 65 років 3 місяці.

Необхідний страховий стаж 26 років (у 2019 році).

У разі відсутності страхового стажу, передбаченого частинами 1 і 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року від 15 до 21 року.

Страховий стаж особи становить 06 років 06 місяців 19 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудових книжок НОМЕР_2 та НОМЕР_3 :

- до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_4 , оскільки внесена на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки дата народження особи містить виправлення, не засвідчена належно, що не відповідає вимогам пункту 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162;

-до страхового стажу не зараховано період роботи з 08.08.1977 по 21.12.1977 згідно записів №3-4 трудової книжки НОМЕР_3 від 21.07.1977, оскільки запис про звільнення з роботи не засвідчено печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів, що не відповідає вимогам пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємстві, установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162;

-до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1977 по 20.07.1978 згідно відомостей атестата №1699 від 20.07.1978, оскільки в російському варіанті документа прослідковується виправлення у внесеній даті початку навчання, також період навчання перетинається з періодом перебування у трудових відносинах відповідно до записів №3-4 трудової книжки серії НОМЕР_3 від 21.07.1977.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено умови призначення пенсій за віком.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 15 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1058-IV, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:

по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону № 1058-IV У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 15 до 16 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 15 до 17 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 15 до 18 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 15 до 19 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 15 до 21 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пп. 1.8., 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі Порядок № 22-1) звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Суд встановив, що по досягненню 65 років, позивач, 06.02.2025 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком.

За результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 12 від 12.02.2025 року про відмову в призначенні пенсії - відмовлено у призначенні пенсії, відповідно до якого підставою для відмови вказано: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудових книжок НОМЕР_2 та НОМЕР_3 :

- до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_4 , оскільки внесена на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки дата народження особи містить виправлення, не засвідчена належно, що не відповідає вимогам пункту 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162;

-до страхового стажу не зараховано період роботи з 08.08.1977 по 21.12.1977 згідно записів №3-4 трудової книжки НОМЕР_3 від 21.07.1977, оскільки запис про звільнення з роботи не засвідчено печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів, що не відповідає вимогам пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємстві, установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162;

-до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1977 по 20.07.1978 згідно відомостей атестата №1699 від 20.07.1978, оскільки в російському варіанті документа прослідковується виправлення у внесеній даті початку навчання, також період навчання перетинається з періодом перебування у трудових відносинах відповідно до записів №3-4 трудової книжки серії НОМЕР_3 від 21.07.1977.

Згідно з наданими документами страховий стаж становить 6 років 09 місяців 19 днів.

Відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058 через відсутність необхідного страхового стажу 15 років.

Судом досліджені надані позивачем копії трудових книжок НОМЕР_4 та НОМЕР_3 .

Суд дослідив копію трудової книжки НОМЕР_4 , та встановив виправлення у даті народження позивача на титульному листі трудової книжки.

У трудовій книжці НОМЕР_4 містяться такі записи:

- № 1: 01.09.1977 року прийнятий учнем в ТУ-10, м. Одеса;

- № 2: 20.07.1978 року закінчив ТУ-10, присвоєно кваліфікацію слюсар-сантехнік 3 розряду;

- №3: 13.09.1978 року прийнятий слюсарем-сантехніком 3 розряду, на підставі наказу №III-к від 04.09.1978 року;

- №4:11.10.1978 звільнений у зв`язку з призовом на військову службу відповідно ст. 36 п. 3 КЗпП УРСР, на підставі наказу №122-к від 10.10.1978 року;

- №5: 27.10.1978 року покликаний на діючу військову службу, на підставі наказу №4545485 від 19.10.1978 року;

- №6: 12.11.1980 року звільнений в запас;

- №7: 28.11.1980 року Одеський політехнічний інститут зарахований студентом підготовчого відділення, на підставі наказу №1005-к від 28.11.1980 року;

- №8: 05.08.1981 року зарахований студентом 1 курсу, на підставі наказу №574-к від 05.08.1981 року.

- №9: 30.06.1986 року - закінчив політехнічний інститут, на підставі наказу №436-к від 30.06.1986;

- №10: 23.07.1986 року військова частина НОМЕР_7 , прийнятий в ЕМО інженером, на підставі наказу №140 від 23.07.1986;

- запис №11: 03.10.1988 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП, на підставі наказу №198 від 30.09.1988;

- запис №12: 04.10.1988 року прийнятий на роботу майстром, на підставі наказу №14 від 04.10.1988;

- запис №13: 09.12.1988 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП, на підставі наказу №16 від 09.12.1988;

- запис №14: 10.12.1988 року прийнятий на роботу в кооператив, на підставі наказу №5 від 10.12.1988 року;

- запис №15: 26.01.1990 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП, на підставі наказу №7 від 26.01.1990;

- запис №16: 01.02.1990 року прийнятий майстром шкіргалантерейних виробів на ділянку №1, на підставі наказу №14-ок від 14.01.1990;

- запис №17: 18.06.1991 року переведено на постійний час на ділянку «Новосел-4» майстром гарантійних виробів, на підставі наказу №94-ок від 14.06.1991;

- запис №18: 05.08.1992 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП, на підставі наказу №83-ок від 04.08.1992;

- запис №19: 15.12.1992 року прийнятий на підприємство майстром шкіргалантерейних виробів та спрямований на ательє №48, на підставі наказу №143 від 14.12.1992;

- запис №20: 01.04.1993 у зв`язку з перереєстрації АП «Одесамод» у виробничо-комерційну фірму переведений майстром шкіргалантерейних виробів, на підставі наказу №15 від 01.04.1993.

- запис №21: 01.07.1996 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП, на підставі наказу №21 від 01.07.1996;

- запис №22: 01.11.1998 року прийнятий на посаду заступника головного редактора, на підставі наказу № 109 від 01.11.1998;

- запис №23: 15.10.1999 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП, на підставі наказу №210 від 15.10.1999.

Також, суд досліджено копію трудової книжки НОМЕР_3 , з якої вбачається:

- Спірний запис №3: 08.08.1977 року прийнятий майстром 1 розряду, на підставі наказу №65 від 05.08.1977 року;

- Спірний запис №4: 21.12.1977 року - звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП, на підставі наказу №128 від 21.12.1977.

Дослідивши надані до суду докази та зміст трудових книжок позивача, суд доходить висновку, що пенсійним органом помилково не враховано трудову книжку НОМЕР_4 через виявлення виправлення у даті народження позивача на титульному листі трудової книжки, та записи № 3-4 в трудовій книжки НОМЕР_3 через відсутність засвідчення печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів запису про звільнення, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд зазначає таке.

Відповідно до п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, яка діяла до 29 липня 1993 року, «Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на усіх робітників і працівників державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, тих, що пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.».

Згідно з п. 2.5. вказаної Інструкції, "У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження і заохочення та ін. виправлення робиться адміністрацією того підприємства, де був здійснений відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові - необхідну допомогу".

Відповідно до п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року, яка розпочала діяти з 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п. 2.2 вказаної Інструкції заповнення трудової книжки вперше провадиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

До трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п. 2.11 та 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Аналіз наведених норм права доводить, що саме на роботодавця покладено обов`язок заповнення трудової книжки робітника, а тому позивач не може нести відповідальність за невиконання роботодавцем покладених на нього обов`язків.

Суд зазначає, що трудова книжка НОМЕР_4 містить відомості про підстави внесення записів, підписи осіб, відповідальних за ведення і видачу трудових книжок, а також відбитки печатки підприємства, записи виконані у хронологічній послідовності, не суперечать один одному, не мають підчисток та виправлень, формально відповідають вимогам, які висуваються законодавством до ведення трудових книжок.

А тому, виконання неналежним чином запису щодо дати народження позивача на титульному аркуші трудової книжки не може бути підставою для невизнання всього трудового стажу позивача, зазначеного у трудовій книжки НОМЕР_4 і відмови у призначенні пенсії позивачу.

Суд погоджується з доводами позивача, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. А тому, пенсійний орган не може перекладати тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці на позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача пенсії за віком.

У свою чергу суд зазначає, що відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №12 від 12.02.2025 року про відмову у призначенні пенсії є правомірними та належать задоволенню.

Щодо позовних вимог - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу роботи період роботи з 01.09.1997 по 15.10.1999 роки, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 16 жовтня 1978 року, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Разом з цим, судом встановлено, що пенсійний орган не здійснив перевірку записів у трудовій книжці НОМЕР_4 позивача та не надав ним відповідну оцінку, що є дискреційними повноваженнями пенсійного органу, а отже позовні вимоги про зобов`язання зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу роботи період роботи з 01.09.1997 по 15.10.1999 роки, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 16 жовтня 1978 року, є передчасними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про безпідставне неврахування відповідачем записів у трудовій книжці НОМЕР_4 , і не розглянув заяву про призначення пенсії з урахуванням вказаних записів у трудовій книжці, та не здійснив перевірку, суд доходить висновку, що є правомірними позовні вимоги про зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків викладених у рішенні суду.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Суд зазначає, що з огляду на те, що заява позивача про призначення пенсії була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням ПФУ в Рівненській області, саме цей пенсійний орган є належним відповідачем за пред`явленими позовними вимогами щодо зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком.

Водночас пред`явлення вказаних позовних вимог до Головного управління ПФУ в Одеській області є помилковим, оскільки цей пенсійний орган не приймав стосовно позивача відповідного рішення, а тому у задоволенні позовних вимог пред`явлених до Головного управління ПФУ в Одеській області слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

Враховуючи що позов задоволено частково, на користь позивача належить стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., сплачений за основну позовну вимогу, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (, місцезнаходження: 33608, м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, 7) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області №12 від 12.02.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (, місцезнаходження: 33608, м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, 7) повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 06.02.2025 року за № 1531, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (, місцезнаходження: 33608, м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, 7) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко