Справа № 751/5121/25
Суддя: Діденко А. О.
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №751/5121/25
Провадження №2-а/751/128/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Діденко А.О.,

за участю секретаря Рак Я.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Чернігова справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дії, які полягають у винесенні постанови № 533 від 02.06.2025 про накладення адміністративного стягнення в розмірі 17 000,00 грн у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, скасування постанови № 533 від 02.06.2025.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 02.06.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та наклав на нього штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн за відмову від отримання направлення на проходження ВЛК. Як зазначено у постанові № 533 по справі про адміністративне правопорушення - відмовився від проходження ВЛК у зв`язку з відсутністю медичних документів, так як має хронічні захворювання, які на час видачі направлення на ВЛК він не міг підтвердити. Зазначає, що він був затриманий працівниками поліції та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як перебував у розшуку. Чому його відвезли саме до районного ТЦК йому не відомо, оскільки він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, позивач зазначає, що він мав право на проходження медичного огляду до чотирьох днів і мав можливість зібрати медичні документи та надати їх лікарям ВЛК. За наведених вище обставин позивач вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення протиправною, просить її скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 13 червня 2025 року відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

01.07.2025, згідно штампеля на поштову конверті, від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 Сапона О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі, обґрунтовуючи його тим, що уповноваженими представником ІНФОРМАЦІЯ_5 роз`яснювалася позивачу можливість отримати направлення та пройти медичний огляд у строки передбачені Положенням про військово-лікарську експертизу в ЗСУ. Позивач, маючи можливість зібрати всі необхідні йому медичні документи та обрати зручну для себе дату проходження медичного огляду на момент розгляду справи в суді позивач не отримав нового направлення на ВЛК та не пройшов медичний огляд, що вказує на невідповідність тверджень позивача. Крім того, представник відповідача звертає увагу суду на те, що з метою направлення позивача для проходження ВЛК було саме визначення реального ступеня його придатності до військової служби, адже в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів були відсутні відомості про проходження позивачем медичного огляду.

Ухвалою суду від 23.07.2025 продовжено строк розгляд справи та відкладено для повного та всебічного встановлення обставин справи.

На підставі ст. 262 КАС України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови №533 про адміністративне правопорушення, 20.05.2025 о 07 год. 15 хв. було виписано направлення на проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби, однак в порушення вимог абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_1 відмовився від отримання вказаного вище направлення та проходження ВЛК. Повідомлено, що розгляд справи відбудеться 26.05.2025 о 11 год. 30 хв. З пояснень ОСОБА_1 в протоколі вбачається, що він не має медичних довідок для проходження ВЛК, але має ряд хронічних захворювань, які зараз підтвердити не може. (а.с. 16 та зворот)

В той же день, 20.05.2025 складено Акт відмови від проходження військово-лікарської комісії в якому роз`яснено ОСОБА_1 про настання адміністративної відповідальності за відмову від проходження ВЛК у відповідності до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. (а.с. 17)

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_2 № 533 від 02.06.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП(а.с. 38).

Відповідно до оскаржуваної постанови, 20.05.2025 07 год. 15 хв. в умовах особливого періоду уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 було виписано направлення № 3531043 для проходження військо-лікарської комісії (далі - ВЛК) з метою визначення ступеня придатності для проходження військової служби під час мобілізації. Однак, від отримання вказаного направлення та від проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 відмовився, чим порушив абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким встановлено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

У поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що він має хронічні захворювання які на той момент він підтвердити не міг у зв`язку із відсутністю медичних документів, які підтверджують дані діагнози.

На розгляд справи ОСОБА_1 не прибув та додаткових пояснень по суті справи не надавав.

Разом з тим, на розгляд справи прибув адвокат Скумін Микола Григорович та заявив усне клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із необхідністю ознайомитися з матеріалами справи. На прохання адвоката Скумін М.Г. розгляд справи було призначено на 02.06.2025.

Під час розгляду справи захисник особи, котра притягається до адміністративної відповідальності зазначив, що ОСОБА_1 виписали повістку на іншу дату з метою проходження ВЛК та уточненнях облікових даних.

Як було зазначено в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, пояснення ОСОБА_1 викладені у протоколі не вартують уваги, оскільки у відповідності до підпункту 2.8.6 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не можуть перевищувати 4 днів. За необхідності направлення особи на додаткові лабораторні та інструментальні дослідження для отримання повної та об`єктивної інформації про стан її здоров`я, загальний строк проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не може перевищувати 14 днів.

Тобто, ОСОБА_1 враховуючи строки встановлені законодавством України для проходження ВЛК, після отримання направлення на ВЛК, мав можливість зібрати необхідні йому документи та пройти ВЛК у вказані вище строки.

Проте, ні після відмови від отримання направлення на ВЛК, ні після отримання повістки ОСОБА_1 не вчинив дії спрямованих на проходження ВЛК.

Оскільки, ОСОБА_1 категорично відмовився від отримання направлення на проходження ВЛК, то на думку суб`єкта владних повноважень він своїми діями в умовах особливого періоду вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 210-1 КУпАП. На Позивача накладено адміністративний штраф у розмірі 17000 грн.

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін

Всебічно та повно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши правову оцінку спірним правовідносинам та аргументам сторін по справі, суд визнав необґрунтованими доводи позивача та дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні адміністративного позову, з урахуванням такого.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

У відповідності до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексті - КУпАП)(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина перша).

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина ч.3 статті 210-1 КУпАП).

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, згідно Указу Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» було прийнято рішення про оголошення та проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення до відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Згідно абзацу 4 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

З аналізу вищезазначених норм вбачається обов`язок громадян проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно, зокрема, рішення відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Невиконання такого обов`язку в особливий період тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 3 статті 210-1 КУпАП.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд зазначає, що Порядок №560 визначає, зокрема, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Положеннями пункту 74 Порядку №560 передбачено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаний та резервіст, який виявив бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ним військовій частині, направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або командиром військової частини.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Направлення на медичний огляд військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку в СБУ, а також військовозобов`язаних, які виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації в обраному ними підрозділі, органі, закладі, установі СБУ, здійснюється у порядку, визначеному Головою СБУ.

Додатком 11 Порядку № 560 визначено форму направлення, для встановлення придатності військовозобов`язаного до проходження військової служби за станом здоров`я, у певному медичному закладі, у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

Таким чином, з вищевказаного вбачається, що процедурі проходження на військово-лікарській комісії медичного огляду передує:

- формування повістки про виклик військовозобов`язаного для проходження відповідного огляду та її вручення особі;

- видача керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою, згідно з додатком 11 до Порядку №560;

- реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою, згідно з додатком 12 до Порядку №560;

- доведення під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду.

Водночас у матеріалах справи відсутні докази формування повістки про виклик військовозобов`язаного для проходження відповідного огляду та її вручення особі, а також докази роз`яснення під особистий підпис вимог законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду.

У силу положень пункту 3.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 (далі - Положення №402), військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК медичну карту амбулаторного хворого за формою №025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року №110 2Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за №661/20974 (далі - форма №025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в Електронній системі охорони здоров`я (далі - ЕСОЗ).

Зазначені документи, а також особові справи офіцерського, сержантського, старшинського і рядового складу запасу ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.

Отже, вказаною нормою пункту 3.5 Положення №402 на військовозобов`язаного покладається обов`язок під час проведення медичного огляду надати членам військово-лікарської комісії медичну карту амбулаторного хворого за формою №025/о, виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Як свідчить зміст адміністративного протоколу, позивач не відмовлявся від проходження ВЛК, однак зазначив про неможливість проходження ВЛК у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують наявні в нього діагнози. За таких умов дії позивача було невірно кваліфіковано саме як відмову від проходження військово-лікарської комісії.

Водночас надання медичної документації, яка відсутня в ЕСОЗ, навіть якщо з такої документації не вбачається наявність підстав для виключення особи з військового обліку, є обов`язком самого військовозобов`язаного який направляється на ВЛК.

Дана позиція узгоджується із висновками, наведеними у постановах Шостого апеляційного адміністративного суду у справах: №751/829/25, №756/11345/24; №756/11661/24; №757/47290/24-а; №756/11345/24; 712/1803/25 тощо.

Суд доходить висновку, що відповідачем не доведено належними і допустимими доказами порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», і як наслідок, факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 ч.1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи, що належними та допустимими доказами не підтверджується факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП України, суд доходить доходить висновку про скасування оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та їх задоволення, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, згідно вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Щодо решти наведених учасниками аргументів суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини першої статі 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.5).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 139, 245, 246, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову №533 від 02 червня 2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 полковника ОСОБА_2 накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 31.10.2025 року.

Позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 )

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 )

Суддя А. О. Діденко