Справа № 280/221/25
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 280/221/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2025 року (головуючий суддя Стрельнікова Н.В.)

в адміністративній справі №280/221/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 13.01.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, просив:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Петро-Михайлівської сільської ради

Запорізького району Запорізької області № 62 від 21.11.2024 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро» орієнтовною площею 3,0 га нз. території- Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села.Тернівка для. ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку;

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № № 63, 64, 65, 66, 69 від 21.11.2024 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро» орієнтовними площами 10,0 га, 15,0 га, 5,0 га, 4,0 га, 5,0 га відповідно на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Якимівка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку;

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № № 67, 68 від 21.11.2024 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро» орієнтовними площами 10,0 га, 16,0 га, відповідно на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Великодубове для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку;

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № № 70, 71 від 21.11.2024 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро» орієнтовними площами 3,0 га: 5,0 га, відповідно на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Шевченка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку;

5. Зобов`язати Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро» орієнтовною площею 3,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Тернівка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку;

6. Зобов`язати Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро» орієнтовними площами 10,0 га, І5,0 га, 5,0 га, 4,0 га, 5,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Якимівка для ведення' товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації, права власності на земельну ділянку;

7. Зобов`язати Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання .її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро» орієнтовними площами .10,0 га, 1.6,0 га, на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Великодубове для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну, ділянку;

8. Зобов`язати Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро» орієнтовними площами 3,0 га, 5,0 га, на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Шевченка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачу було протиправно відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП Дніпро. Вказує, що підставою для прийняття спірних рішень про відмову стало те, що нібито на вищезазначених земельних ділянках ростуть рослини, які занесені до «Червоної книги України». Разом з тим, позивач зазначає, що така підстава для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду не передбачена Земельним кодексом України, а відповідно відмова є протиправною. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач проси задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області №№ 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71 від 21 листопада 2024 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки.

Зобов`язано Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області прийняти рішення про надання дозволів ОСОБА_1 на виготовлення проектів землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за заявами ОСОБА_1 від 09.04.2024 №№ 36, 35, 34, 41, 43, 44, 45, 46, 47, 48.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 123 ЗК України. В той же час, фактично відповідачем на заяву позивача з одного й того ж питання відмовлено у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою з різних підстав. оскільки доводи відповідача про відсутність підстав для задоволення клопотань позивача не ґрунтуються на законі та не підтверджені належними доказами, та враховуючи те, що підставою для відмови у задоволенні клопотання позивача стали обставини, яким надана оцінка в іншій справі, то в даному випадку суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозволи на виготовлення проектів землеустрою.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказує, що на підставі проведених колективних зборів та керуючись схемою формування екологічної мережі Вільнянського району Запорізької області Петро-Михайлівською сільською радою було прийнято Рішення №30 від 18.02.2021 року «Про тимчасове припинення надання дозволу на виділення в оренду та проведення консервації всіх випасів, сінокосів (балок) Петро-Михайлівської сільської ради до наступної передачі їх в екологічну мережу.

Також відповідачем до суду апеляційної інстанції подано клопотання, в якому вказує, що запитувані земельні ділянки знаходяться в межах природніх коридорів екологічної системи, що в свою чергу свідчить про невідповідність місця розташування земельних ділянок Місцевій схемі. Зазначає, що отримав новий доказ, а саме Місцеву схему, яка свідчить про невідповідність місця розташування земельних ділянок, дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок зобов`язав надати Запорізький окружний адміністративний суд прийнявши оскаржуване Рішення від 09.04.2025 року. Просить поновити строк на подання нового доказу, а саме «МІСЦЕВА СХЕМА ФОРМУВАННЯ ЕКОЛОГІЧНОЇ МЕРЕЖІ ВІЛЬНЯНСЬКОГО РАЙОНУ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ» та карти до неї у вигляді графічних зображень. Приєднати до матеріалів справи №280/221/25 новий доказ та врахувати при ухвалені рішення.

Відповідачем додано до матеріалів справи зазначений доказ.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у справі №280/7096/24, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , серед іншого вирішено:

Зобов`язати Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області повторно розглянути, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро» орієнтовною площею 3,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Тернівка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Зобов`язати Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області повторно розглянути, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро» орієнтовними площами 10,0 га; 15,0 га; 5,0 га; 4,0 га; 5,0 га та 5,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Якимівка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Зобов`язати Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області повторно розглянути, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро» орієнтовними площами 10,0 га та 16,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Великодубове для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Зобов`язати Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області повторно розглянути, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро» орієнтовною площею 3,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Шевченка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до дня державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

За результатами виконання зазначеного рішення суду, рішеннями відповідача № № 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71 Петро-Михайлівської сільської ради 51 сесії восьмого скликання від 21 листопада 2024 року повторно було відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок та надання їх в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро» орієнтовними площами:

- 3,0 га на території Петро-Михайлів^ької сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Тернівка (рішення № 62 від 21.11.2024 року);

-10,0 га, 15,0 га, 5,0 га, 4.0 га, 5,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Якимівка (рішення № № 63, 64, 65, 66, 69 від 21.11.2024 року відповідне)'

- 10,0 га, 16,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Великодубове (рішення № № 67, 68 від 21.11.2024 року відповідно;

- 3,0 га, 5,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Шевченка (рішення № № 70 та 71 від 21.11.2024 року відповідно.

зі змісту пояснювальних записок до рішень №62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69,70, 71 (а.с. 18-27) вбачається, що загальною підставою для відмови є те, що вказані земельні ділянки знаходяться на території пасовищ і сіножатей, на яких ростуть рослини, які занесені до «Червоної книги України» та рослинні угрупування, які занесені до Зеленої книги України. Також у пояснювальних записках вказується про зростання соціальної напруги через тяжкий економічний стан, тому пасовища, які залишились на території сільської ради необхідно використовувати для розведення і випасання худоби, яка знаходиться у власності жителів громади.

Крім того, у рішенні відповідача № 70 наведено мотивування «Право на землі запасу підлягає продажу на конкурентних засадах» (а.с. 9), у рішенні №65 наведено мотивування про землі лісогосподарського призначення.

Позивач вважає протиправними вищезазначені рішення відповідача.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Ключовим правовим питанням, щодо якого виник спір, є надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (дозволу).

Згідно із частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III (ЗК України) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у постановах Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №815/6942/17, 28.09.2021 у справі №462/4395/17, від 22.10.2020 у справі № 815/7279/16, від 11.12.2019 у справі № 814/1241/16, від 15.09.2020 у справі №815/3055/17, від 18.05.2022 року у справі № 154/3345/16 та інших сформовано правовий висновок про вичерпність переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачених частиною сьомою статті 118 ЗК України.

Так, у постанові від 27.02.2018 у справі № 545/808/17 Верховний Суд погодився з тим, що «чинним законодавством не передбачено право сільської ради відступати від положень ст.118 Земельного кодексу України, в тому числі не передбачено й прийняття сільською радою рішення про відмову у задоволенні вимоги, порушеної в заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з відведенням земельної ділянки іншій особі».

Згодом цей висновок було застосовано в багатьох інших справах.

Узагальнено його суть зводиться до того, що дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки треба надавати усім, хто звернувся.

Як наслідок, проект можуть розробляти одночасно декілька замовників, а хто з них отримає ділянку, - визначатиметься на стадії затвердження проекту та надання її у власність.

У постанові від 29.09.2020 у цивільній справі № 688/2908/16-ц Велика Палата Верховного Суду сформулювала загальні підходи до вирішення таких спорів та зазначила про вичерпність переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачених частиною 7 статті 118 ЗК України (п. 21 цієї постанови).

Матеріалами справи підтверджується, що первинна відмова відповідача позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок та надання їх в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро», була мотивована тим, що нібито рішенням Петро-Михайлівської сільської ради від 18.05.2021 року №30 «Про тимчасове припинення надавати дозвіл на виділення в оренду і провести консервацію всіх випасів і сінокосів (балок) Петро-Михайлівської сільської ради до наступної передачі їх в екологічну мережу».

Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується.

Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.93 Земельного кодексу України, земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Частиною 3 статті 93 Земельного кодексу України визначено, що не підлягають передачі в оренду земельні ділянки, штучно створені у межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, розташованих у прибережній захисній смузі водних об`єктів, крім випадків, передбачених законом.

Строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років (ч.4 ст.93 ЗК України).

Згідно ч.1 ст.122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.1 ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України Про Державний земельний кадастр, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Частиною 2 статті 123 ЗК України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст.123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 123 ЗК України.

В той же час, ОСОБА_1 відповідачем первинно було відмовлено у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та надання її в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро», у зв`язку із консервацією всіх випасів і сінокосів (балок) Петро-Михайлівської сільської ради для наступної передачі їх в екологічну мережу на що знову посилається відповідач у відзиві на позовну заяву по справі №280/221/25, і вже на виконання рішення суду по справі №280/7096/24 відповідачем спірними рішеннями було відмовлено позивачу з посиланням на те, що вказані земельні ділянки знаходяться на території пасовищ і сіножатей, на яких ростуть рослини, які занесені до «Червоної книги України» та рослинні угрупування, які занесені до Зеленої книги України.

Щодо першої підстави, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач у відзиві посилається на консервацію всіх випасів і сінокосів (балок) Петро-Михайлівської сільської ради для наступної передачі їх в екологічну мережу.

Натомість у рішенні суду від 11.10.2024 у справі №280/7096/24 судом було надано оцінку відповідній підставі та зазначено, що з урахуванням положень статті 123 ЗК України консервація випасів і сінокосів для подальшої передачі їх в екологічну мережу не є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Щодо другої обставини, на яку відповідач посилається (вказані земельні ділянки знаходяться на території пасовищ і сіножатей, на яких ростуть рослини, які занесені до «Червоної книги України» та рослинні угрупування, які занесені до Зеленої книги України), суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 паювання підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Землями сільськогосподарського призначення, відповідно до положень статті 22 Земельного кодексу України, визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідний та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті,- пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні, лісові, смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших, категорій, земліі-під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою-. оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі під об`єктами виробництва біометану, які є складовими комплексів з виробництва, переробки та зберігання сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно- заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико- культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

На землях територій та об`єктів природно-заповідного фонду, які створюються в зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, забороняється будь-яка діяльність, що не забезпечує режим радіаційної безпеки.

Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства.

До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Аналіз наведених норм законодавства України дає підстави для висновку, що для того щоб віднести дані земельні ділянки до природно-заповідного фонду Петро- Михайлівській сільській раді необхідно встановити межі територій та об`єктів прородно- заповідного фонду в натурі виготовивши проект землеустрою з присвоєнням кадастрового номеру.

На теперішній час такі документи у сільській раді відсутні.

Тож, з урахуванням положень статті 123 ЗК України консервація випасів і сінокосів для подальшої передачі їх в екологічну мережу, а також твердження сільської ради про рослини, які занесені до «Червоної книги України» не можуть братися до уваги, що в свою чергу не є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За таких обставин, відмова відповідача у наданні позивачу дозволів на розробку проектів землеустрою щодо спірних земельних ділянок не ґрунтується на приписах чинного законодавства України.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 09.08.2024 року по справі № 400/2582/21 адміністративне провадження № К/990/4047/22 зазначив, що «Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема:

невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 123 ЗК України.

Щодо посилання відповідача на те, що наявний спротив мешканців сіл Тернівка, Великодубове, організована щодо надання земельних ділянок віднесених до земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро» в оренду та посилання на листи колективних зборів цих мешканців суд апеляційної інстанції зазначає, що спірні рішення не містять посилання на відповідну обставину як підставу для їх прийняття.

Водночас, така обставина відповідно до вимог Закону не є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку та виготовлення проекту землеустрою.

Отже, фактично відповідачем на заяву позивача з одного й того ж питання відмовлено у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою з різних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, відповідач приймаючи спірні рішення діяв не обґрунтовано та протиправно, а відтак спірні рішення є протиправним та підлягають скасуванню.

Слід зазначити, що за своєю суттю відмова у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою є вольовим рішенням суб`єкта владних повноважень, отже, порушення прав позивача відбулося внаслідок прийняття протиправних рішень.

Як наслідок, належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними та скасування спірних рішень.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання дозволу позивачу на виготовлення проектів землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок та надання їх в оренду із земель сільськогосподарського призначення невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) колишнього КСП «Дніпро» суд зазначає наступне.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

У справі, що розглядається, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні, регламентовано частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом.

Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл.

Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити) і за законом у органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

В свою чергу, відмова у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою з підстав, яким вже надавалась правова оцінка суду, свідчить про відсутність наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення у спірних правовідносинах.

Оскільки доводи відповідача про відсутність підстав для задоволення клопотань позивача не ґрунтуються на законі та не підтверджені належними доказами, та враховуючи те, що підставою для відмови у задоволенні клопотання позивача стали обставини, яким надана оцінка в іншій справі, то в даному випадку суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозволи на виготовлення проектів землеустрою. Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Петро-Михайлівської сільської ради залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 07.11.2025 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова