Справа № 340/6631/24
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Кропивницький Справа №340/6631/24

провадження № 2-ап/340/5/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у в порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про:

- визнання протиправними дій Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо визначення в протоколі засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 13 лютого 2024 року №959 причини інвалідності ОСОБА_1 «захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби»;

- зобов`язання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України переглянути причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 та внести зміни до протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 13 лютого 2024 року №959, а саме зазначити причину інвалідності ОСОБА_1 «захворювання, ТАК, отримане при виконанні обов`язків військової служби».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.11.1986 р. ОСОБА_1 призвано на військову службу до Радянської армії та позивач проходив строкову службу у ВЧ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). Позивач вказує про те, що проходив службу в будівельних військах та в червні 1987 року під час проведення демонтажу фінських будинків, впав з висоти близько 3 метрів, оскільки дах будинку провалився. Після падіння на спину, у позивача почалися сильні болі в хребті, у зв`язку з чим його було направлено в медичну частину при військовій частині. У військовому госпіталі м. Кандалакши позивач лікувався з 27.07.1987 р. по 12.08.1987 р., де було встановлено діагноз «міозит хребта». У 1991 році позивачу встановлено 3 групу інвалідності по захворюванню, яке сталося під час проходження військової служби. Однак, позивач не погоджується з причиною інвалідності, оскільки вважає, що діагностоване захворювання є результатом отриманої травми хребта при виконанні обов`язків військової служби, а, отже, причиною інвалідності повинно бути зазначено: захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби. 13 лютого 2024 року проведено засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо перегляду причинного зв`язку з захворюваннями позивача. Протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 13 лютого 2024 року №959 визначено, що захворювання рядового у відставці ОСОБА_1 «міозит м`язів спини», що підтверджується військово-обліковими та медичними документами, визначено, що Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Як зазначає позивач, підпунктом в) пункту 21.5. глави 21 розділу II даного Положення визначено, що поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту. Позивач наголошує на тому, що захворювання хребта було діагностовано як наслідок отриманої ним травми у червні 1987 при виконанні ним службових обов`язків під час проходження військової служби. До отримання травми хребта (червень 1987 року) під час виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, позивач не спостерігався, не лікувався, не знаходився на обліках щодо будь-якого захворювання хребта, в тому числі із діагнозом «міозит хребта», а також не було травм хребта. Після проходження строкової служби у позивача не було травм хребта. Отже, отримана позивачем під час виконання службових обов`язків під час проходження військової служби у червні 1987 року травма хребта призвела до патологічних змін хребта, внаслідок яких позивачу встановлено групу інвалідності. На думку позивача, причиною інвалідності стало захворювання у результаті отриманої в червні 1987 року травми при виконання обов`язків військової служби та в оскаржуваному протоколі повинно бути вказано причинний зв`язок «захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби».

Відповідачем відзив на позов не подано.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу разом із усіма доданими до неї документами (а.с.25).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024 р. у справі №340/6631/24 скасовано ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 р., справу направлено до Кіровоградського окружного адміністративного суду для продовження розгляду (а.с.56-57).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.61).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.92-93).

28.02.2025 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.97).

Заяв, клопотань від учасників процесу до суду не надходило. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Дослідивши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у період з 24.11.1986 р. по 22.10.1988 р. проходив військову нестройову службу у Військовій частині НОМЕР_1 (а.с.73-74).

02.08.2005 р. за наслідками повторного огляду ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності безстроково та визначено причину інвалідності захворювання отримано у період проходження військової служби (а.с.71).

Згідно з витягом із протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 13.02.2024 р. №959 захворювання рядового у відставці ОСОБА_1 , 1968 року народження: «Міозит м`язів спини», що підтверджується військово-обліковими та медичними документами, - захворювання Так, пов`язане з проходженням військової служби (а.с.72).

Листом від 13.03ю2024 р. №510/12/ВихЗВГ/1575 заступник командувача Медичних сил Збройних Сил України повідомив ОСОБА_1 , що 13.02.2024 р. проведено засідання штатної ВЛК ЦВЛК ЗС України щодо перегляду причинного зв`язку його захворювань (а.с.82).

Статтею 65 Конституцією України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ (далі за текстом Закон №2232) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає, зокрема проходження військової служби.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.2 Закону №2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 Р. №2801-ХІІ військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України «Про національну безпеку України».

Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 р. №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі за текстом Положення №402), у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), яким визначена процедура проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями.

Пунктом 1.1 гл.1 р.І Положення №402 визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з п.1.2 гл.1 р.І Положення №402 військово-лікарська експертиза це установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

З огляду на п.1.3 гл.1 р.І Положення №402, основними завданнями військово-лікарської експертизи є: визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Відповідно до п.2.1 гл.2 р.І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 2.2 гл.2 р.І Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі ЦВЛК); ВЛК регіону.

Згідно з пп.2.3.1 п.2.3 гл.2 р.І Положення №402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Відповідно до пп.2.3.5 п.2.3 гл.2 р.І Положення №402 постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України визначений у главі 21 розділу ІІ Положення №402.

Пунктами 21.1, 21.3 гл.2 р.І Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.

Згідно з пп.«б», «д» п.21.5 гл.2 р.І Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

«Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною четвертою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Постанова ВЛК у формулюванні «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» не приймається, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком: вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).

«Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні або якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, крім випадків, визначених у підпункті «в» цього пункту.

Частиною 4 статті 24 Закону №2232 установлено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Суд враховує, що додані до позовної заяви докази не підтверджують обставин, за яких позивачем набуто захворювання «міозит м`язів спини». Жодним доказом не підтверджено, що таке захворювання виникло за обставин, зазначених позивачем у позовній заяві, тобто у червні 1987 року під час падіння з висоти близько 3 метрів при проведенні демонтажу фінських будинків, а також що такі обставини можуть розцінюватися як виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби у розумінні ч.4 ст.24 Закону №2232.

Матеріали справи місять копію виписки із історії хвороби №1637 у якій відображено факт перебування військового будівельника, рядового військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) з 27.07 по 12.08.1987 р. щодо міозиту м`язів спини, юнацьких вугрів (а.с.80, 81).

Суд враховує, що у виписці із історії хвороби №1637 не міститься жодних даних щодо обставин та умов за яких військовим будівельником, рядовим військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 набуто захворювання «міозит м`язів спини». Натомість такий витяг лише засвідчує факт лікування ОСОБА_1 від такого захворювання у період з 27.07.1987 р. по 12.08.1987 р., а тому може підтверджувати виключно період, станом на який позивач хворів на міозит м`язів спини. Такий період припадав на час проходження позивачем військової нестройової служби, а тому за відсутності доказів захворювання на відповідну хворобу саме під час виконання обов`язків військової служби, причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України правомірно кваліфіковано за пунктом «д» п.21.5 гл.2 р.І Положення №402 Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Окрім того, суд бере до уваги, що під час розгляду справи не встановлено порушення відповідачем процедури винесення рішення, оформленого протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 13.02.2024 р. №959.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо визначення в протоколі засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 13 лютого 2024 року №959 причини інвалідності ОСОБА_1 «захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» та зобов`язання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України переглянути причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 та внести зміни до протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 13 лютого 2024 року №959, а саме зазначити причину інвалідності ОСОБА_1 «захворювання, ТАК, отримане при виконанні обов`язків військової служби», задоволенню е підлягають.

Зважаючи на те, що у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат понесених позивачем. Натомість відповідачем не надано доказів понесення судових витрат у даній справі.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України (м. Київ, вул. Госпітальна, 16, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 17 листопада 2025 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ