Справа № 580/2808/25
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2808/25 Головуючий у 1 інстанції - Каліновська А.В.
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Мельничука В.П.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом від 13 лютого 2025 року № 1, яким відмовлено військовослужбовцю запасу ОСОБА_1 у перерахунку грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення з урахуванням ОСОБА_2 як члена сім`ї заявника;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) в/ч НОМЕР_1 , Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 травня 2024 року про перегляд спільного рішення командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) в/ч НОМЕР_1 , оформлене протоколом №9 від 27 жовтня 2023 року, яким вирішено виплатити грошову компенсацію ОСОБА_1 за неотримане житло на склад сім`ї дві особи;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) в/ч НОМЕР_1 , Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 переглянути спільне рішення командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) в/ч НОМЕР_1 , оформлене протоколом №9 від 27 жовтня 2023 року, із врахуванням судових рішень у справі № 580/6437/23 про незаконність виключення ОСОБА_2 із списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) в/ч НОМЕР_1 , Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 прийняти рішення про перерахунок виплаченої ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане житло, розрахованої на склад сім`ї дві особи, розрахувавши її розмір на склад сім`ї три особи за цінами станом на момент здійснення перерахунку, та про виплату різниці між виплаченою грошовою компенсацією (на дві особи) та належною до виплати (на три особи) грошовою компенсацією в розмірі 1 006 657,80 грн за цінами станом на 2025 рік;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) в/ч НОМЕР_1 , Код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 включити ОСОБА_1 та членів його сім`ї в Список осіб, які мають право на отримання (перерахунок) грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення на склад сім`ї три особи, затвердити цей список начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 та направити на затвердження Голові Державної прикордонної служби України;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України прийняти рішення щодо військовослужбовця запасу ОСОБА_1 про погодження виплати перерахованої на склад сім`ї три особи грошової компенсації.

В подальшому, на адресу суду першої інстанції від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі відповідно до пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України.

Також, на адресу суду першої інстанції від представника Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшло клопотання про закриття провадження у справі відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України в частині позивних вимог, які визначені під номерами 2, 3, 4 прохальної частини позову, оскільки аналогічні вимоги вже заявлялись позивачем та були предметом розгляду у справі №580/7443/24.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття провадження у справі та клопотання Адміністрації Державної прикордонної служби України про закриття провадження у справі в частині позовних вимог в адміністративній справі №580/2808/25 - задоволено частково; провадження у справі №580/2808/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - закрито; у задоволенні іншої частини клопотань відповідачів відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення. Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими вимоги статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов. Суд першої інстанції зауважив, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються. Таким чином, для захисту порушених прав при виконанні рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року у справі № 580/7443/24, позивач має право звернутись до суду, у межах вищезазначеної справи із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що предмети справ № 580/2808/25 та №580/7443/24 - є різними. Так, предметом справи № 580/7443/24 було оскарження бездіяльності відповідача щодо ігнорування заяви позивача, а предмет справи № 580/2808/25 є оскарження рішення відповідача по суті (про відмову в перегляді рішення, яким вирішено виплатити грошову компенсацію на склад сім`ї 2 особи, тоді як позивач має право на виплату на склад сім`ї 3 особи). Викладене свідчить про те, що позивач звернувся з даним позовом до суду в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 5 КАС України у межах окремого адміністративного провадження щодо визнання рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та його скасування та зобов`язання вчинити певні дії. За вказаних обставин, ухвала Черкаського окружного адміністративного суду у цій справі про закриття провадження є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки права позивача підлягають захисту саме шляхом подання нового позову, а не встановлення судового контролю за виконанням рішення у іншій справі № 580/7443/24, так як рішення суду у справі № 580/7443/24 повністю виконане відповідно до резолютивної частини судового рішення.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

З урахуванням вимог положень ч. 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (п. 4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. 5).

Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення. Характер позовної вимоги визначається характером спірних правовідносин, з якого випливає вимога позивача.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (частина 1 статті 239 КАС України).

Пунктом 4 ч. 1 ст. 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначена підстава (п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України) для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду, є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Так, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили, сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Колегія суддів звертає увагу, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у справі № 580/7443/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) в/ч НОМЕР_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 02 травня 2024 року про перегляд спільного рішення командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) в/ч НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 9 від 27 жовтня 2023 року, яким вирішено виплатити грошову компенсацію ОСОБА_1 за неотримане житло на склад сім`ї дві особи;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 на засіданні житлової комісії розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.05.2024 та вирішити питання щодо перегляду спільного рішення командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) в/ч НОМЕР_1 , оформлене протоколом №9 від 27 жовтня 2023 року, яким вирішено виплатити грошову компенсацію ОСОБА_1 за неотримане житло на склад сім`ї дві особи (без урахування ОСОБА_2 як члена сім`ї), з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні;

- у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

На виконання вимог рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року у справі № 580/7443/24 на засіданні житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто заяву ОСОБА_1 від 02.05.2024 № С-87 та прийнято рішення від 13.02.2025 № 1 про залишення без змін рішення житлової комісії від 27.10.2023 та відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку виплати грошової компенсації за належне для отримання жилого приміщення відповідно до порядку 728, з урахуванням ОСОБА_2 .

Вказане свідчить про те, що відповідач, прийнявши рішення від 13.02.2025 № 1, усунув бездіяльність щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 02 травня 2024 року про перегляд спільного рішення командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) в/ч НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 9 від 27 жовтня 2023 року.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вказав про те, що спір у даній справи виник у зв`язку із прийнятим рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого протоколом від 13 лютого 2025 року № 1, саме на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року у справі № 580/7443/24, у зв`язку із чим, суд першої інстанції вказав, що спір у даній справі має бути вирішеним в порядку контролю за виконанням судового рішення у відповідності до статей 382-383 КАС.

Верховний Суд у своїх рішеннях, дійсно, наголошував на тому, що у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Проте, колегія суддів наголошує на тому, що наведений підхід щодо застосування статей 382-383 КАС є виправданим лише у випадку, коли це стосується невиконання конкретних зобов`язань, які покладені на певну особу відповідним судовим рішенням.

Матеріали справи свідчать, що у справі № 580/7443/24 судом не вирішувалося питання щодо правомірності рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом від 13 лютого 2025 року № 1, а є предметом розгляду справи 580/2808/25, в тому числі із похідними вимогами від вимоги щодо скасування такого рішення житлової комісії.

Таким чином, у межах розгляду справи № 580/7443/24 спору щодо правомірності рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом від 13 лютого 2025 року № 1 не існувало та судом не вирішувалося.

Викладене свідчить про те, що правовідносини, що виникли при виконанні рішення суду у справі № 580/7443/24, на виконання якого прийнято рішення від 13 лютого 2025 року № 1 та позивачу відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку виплати грошової компенсації за належне для отримання жилого приміщення відповідно до порядку 728, з урахуванням ОСОБА_2 , є новими та знаходяться поза межами судового спору, що розглядався судом у справі № 580/7443/24.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спір у цій справі та у справі № 580/7443/24 є тотожним, а тому приписи, як пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України, так і пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України, не можуть бути застосовані.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.02.2025 у справі № 160/16360/24.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність підстав, передбачених пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України, для закриття провадження у адміністративній справі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм процесуального права.

Колегією суддів також враховується, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для Суду природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі "Голдер проти Великої Британії" від 21.02.1975 Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість її доводів та наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Згідно з ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 312, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Мельничук В.П.

Повний текст постанови виготовлений 17.11.2025.