Справа № 280/9927/25
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

17 листопада 2025 року Справа № 280/9927/25 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Мінаєва К.В., перевіривши матеріали адміністративного позову

за позовною заявою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури (вул.Дмитра Апухтіна, буд.29-А, м.Запоріжжя, 69005; ) в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (вул.Генерала Алмазова, буд.18/9, м.Київ, 01133; )

до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Олійника Дмитра Вікторовича (бул.Центральний, буд.27, м.Запоріжжя, 69005; ),

державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Юрченко Інни Анатоліївни (бул.Центральний, буд.27, м.Запоріжжя, 69005; )

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява заступника керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (далі позивач) до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Олійника Дмитра Вікторовича (далі відповідач 1), державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Юрченко Інни Анатоліївни (далі відповідач 2), у якій просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Олійника Дмитра Вікторовича від 03.09.2025 №80665364;

2) зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради розглянути заяву Фонду державного майна України від 29.08.2025 за реєстраційним номером 68635924 про державну реєстрацію прав (щодо права власності) на будівлю контролерів інв. № 1.70010 приміщення № 2 під літ. А-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;

3) визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Юрченко Інни Анатоліївни від 03.09.2025 №80665364;

4) зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради розглянути заяву Фонду державного майна України від 29.08.2025 за реєстраційним номером 68635606 про державну реєстрацію прав (щодо права власності) на будівлю майстерні інв. № 1.20053 приміщення № 1 під літ. А-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України.

Згідно з частиною сьомою статті 160 КАС України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Особливості звернення до адміністративного суду прокурора визначені статтею 53 КАС України.

Відповідно до частин четвертої вказаної норми прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

При цьому положеннями частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» закріплено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

З аналізу конструкції частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» слідує, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Перший випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Проте, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту інтересів держави або здійснює їх неналежно.

Таке «не здійснення захисту» полягає в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень: він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Водночас, «здійснення захисту неналежним чином» полягає в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Проте, «неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їхнього захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому прокурор, звертаючись з позовною заявою та обґрунтовуючи підстави звернення до суду через протиправність «не здійснення захисту» суб`єктом владних повноважень або «неналежність» такого захисту повинен навести не лише свою суб`єктивну думку щодо «не здійснення захисту» або «неналежність» такого захисту, але й підтвердити це для суду відповідними доказами (тобто таким обставинам повинна бути надана юридична оцінка). Як приклад, притягнення керівника суб`єкта владних повноважень до юридичної відповідальності за протиправне «не здійснення захист» суб`єктом владних повноважень або «неналежність» такого захисту.

У статті 131-1 Конституції України наголошено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді лише у виключних випадках. Тобто, прокурор може звертатися в інтересах держави, в особі визначеного ним суб`єкта владних повноважень, в особливих, поодиноких ситуаціях, як виняток із загальних правил. У кожному такому виключному випадку прокурор повинен довести, що на момент звернення до суду з позовом суб`єкт владних повноважень, в інтересах якого звертається прокурор, не міг зробити це самостійно.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор у виключних випадках може виконувати субсидіарну роль, замінюючи в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом та чи є обґрунтованими підстави для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічний правовий підхід наведено Верховним Судом у постановах від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 19.07.2018 у справі №822/1169/17, від 13.05.2021 у справі №806/1001/17 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі №826/13768/16, від 13.05.2021 у справі № 806/1001/17, від 05.09.2023 у справі № 260/4044/22, від 14.11.2024 у справі № 160/14510/22, від 04.09.2025 у справі №280/8959/23, від 30.10.2025 у справі №120/13258/23 тощо.

В обґрунтування наявності підстав для звернення до суду прокурора з цим позовом в інтересах Фонду державного майна у позовній заяві зазначено, що повноваження власника державного майна пам`ятки архітектури містобудування, історії місцевого значення «Будинок першої теплоелектростанції» (об`єкти нерухомого майна 101 та 101) реалізує Фонд державного майна України, відтак саме вказаний орган є уповноваженим суб`єктом оскарження рішень державних реєстраторів прав про відмову в проведенні реєстраційних дій від 03.09.2025 №80665364 та від 04.09.2025 №80677277, винесених щодо об`єктів нерухомого майна 101 та 101. Прокурор зазначає, що у порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру» ним було направлено лист на адресу Фонду державного майна України від 16.09.2025 №15/3-1558-25, яким повідомлено про самостійний захист державних інтересів у спірних правовідносинах у випадку бездіяльності Фонду. При цьому листом Фонду державного майна України від 06.10.2025 №10-24-25035 повідомлено, що рішення державних реєстраторів надіслані до Міністерства юстиції України та в разі отримання негативного рішення Міністерства Фондом буде опрацьовано питання щодо претензійно-позовної роботи з метою забезпечення державної реєстрації права власності за державою в особі Фонду на вказане майно. Прокурор зазначає, що відомості про оскарження Фондом державного майна рішень державних реєстраторів прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 03.09.2025 №80665364 та від 04.09.2025 №80677277 відсутні, що свідчить про бездіяльність Фонду державного майна України та вимагає від прокурора вжиття невідкладних заходів, спрямованих на остаточне поновлення державних інтересів.

Розглянувши вказані доводи прокурора, суд зазначає, що строк звернення до суду з позовом про оскарження Фондом державного майна України рішень державних реєстраторів прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 03.09.2025 №80665364 та від 04.09.2025 №80677277 на момент подання позову (як і на момент винесення цієї ухвали) не сплив. Жодних обставин, які б перешкоджали Фонду державного майна України звернутися до суду з позовом на захист порушеного права, на наведено ні у обґрунтуванні прокурора, ні у долучених до позову листах.

Більш того, з листа Фонду державного майна України від 06.10.2025 №10-24-25035 слідує, що Фонд скористався порядком адміністративного оскарження рішень державних реєстраторів, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, до Міністерства юстиції України, що не може свідчити про зазначену прокурором протиправну бездіяльність Фонду державного майна України. Водночас рішення за результатами розгляду Міністерством юстиції України скарг на оскаржувані рішення державних реєстраторів, за наслідком прийняття якого Фондом буде вирішуватись питання щодо претензійно-позовної роботи з метою державної регістрації права власності за державою на відповідні об`єкти нерухомого майна, в матеріалах справи відсутнє.

Відтак, прокурором не доведено неможливість або відсутність можливості позивача, зокрема, Фонду державного майна України, звернутися з відповідним позовом, оскільки позивач, в особі яких в інтересах держави з позовом до суду звернулась прокуратура, має підстави і можливість самостійно захищати свої права і прокурор не довів неможливості реалізації такого захисту самим позивачем або відсутності у нього процесуальної дієздатності.

Таким чином, у позовній заяві відсутнє обґрунтування необхідності захисту інтересів держави у спірних правовідносинах прокурором, не обґрунтовані підстави звернення до суду, не зазначені докази на підтвердження підстав для представництва відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру»

Відповідно до частин першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, слід звертає увагу, що відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 169 КАС України визначено самостійні підстави для повернення позову у випадку відсутності підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Керуючись статтями 161, 169, 171, 241, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву заступника керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Олійника Дмитра Вікторовича, державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Юрченко Інни Анатоліївни про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, у спосіб подання до суду письмових пояснень щодо представництва інтересів Фонду державного майна України з наданням:

доказів відсутності у Фонду державного майна України можливості щодо звернення до суду з вимогами про оскарження рішень державних реєстраторів прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 03.09.2025 №80665364 та від 04.09.2025 №80677277 самостійно (зокрема, докази неможливості виконання цим органом покладених на нього повноважень, із зазначенням об`єктивних та непереборних причин неможливості звернення Фонду державного майна України з позовом про оскарження спірних рішень);

доказів вжиття прокуратурою позасудових заходів для спонукання Фонду державного майна України ініціювати позов до Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради, а також відмови Фондом вжити заходи з подачі позову та/або ненадання прокуратурі письмової відповіді.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, суд повертає позовну заяву у відповідності до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя К.В.Мінаєва