Справа № 500/2566/25
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 500/2566/25 пров. № А/857/27828/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року (головуючий суддя: Дерех Н.В. місце ухвалення - м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 01.05.2025, звернувся з позовом до суду, в якому просив:

- визнати протиправними і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.01.2025 № 96 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 25.02.2025 № 96 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 28.12.2022, з 01.01.2023 по 31.01.2023, з 22.03.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 30.04.2023, з 01.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 23.06.2023, з 04.07.2023 по 31.07.2023, з 01.08.2023 по 31.08.2023, з 01.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 30.11.2023, з 01.12.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 18.01.2024, з 25.02.2024 по 29.02.2024 та період військової служби в Республіці Афганістан з 04.02.1986 по 10.11.1987 з розрахунку один місяць служби за три, призначити і виплачувати йому з 31.12.2024 дострокову пенсію за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позову позивач зазначає, що має право на призначення дострокової пенсії на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, органом Пенсійного фонду України протиправно відмовлено у призначенні дострокової пенсії позивачу, чим порушено гарантоване державою право на пенсійне забезпечення.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.01.2025 № 96 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 25.02.2025 № 96 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 28.12.2022, з 01.01.2023 по 31.01.2023, з 22.03.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 30.04.2023, з 01.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 23.06.2023, з 04.07.2023 по 31.07.2023, з 01.08.2023 по 31.08.2023, з 01.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 30.11.2023, з 01.12.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 18.01.2024, з 25.02.2024 по 29.02.2024 та період військової служби в Республіці Афганістан з 04.02.1986 по 10.11.1987 з розрахунку один місяць служби за три.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 31.12.2024 дострокову пенсію за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виплачувати пенсію ОСОБА_1 , починаючи з дня її призначення, 31.12.2024.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачі оскаржили його в апеляційному порядку.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що з прийняттям рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу функції Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , щодо розгляду заяви про призначення пенсії позивачу вичерпано. Крім того, зазначає, що 18.02.2025 позивач повторно звертався з заявою про призначення пенсії та за наслідком розгляду якої Головним управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії від 25.02.2025 № 96. Також, зазначає, що в Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області відсутні повноваження щодо здійснення виплати пенсій пенсіонерам, які перебувають на обліку, як одержувачі пенсій, в інших областях України. Звертає увагу суду на те, що чинним законодавством не передбачено зарахування у трикратному розмірі періодів проходження військової служби, при призначенні пенсії відповідно до Закону України № 1058.

Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області у своїй апеляційній скарзі зазначає, що до посвідчення учасника бойових дій не надано документу, що підтверджує проходження заявником військової служби в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час інтернаціонального обов`язку), що підлягає зарахуванню до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці. Доданий до заяви про призначення пенсії Витяг із послужного списку заявника, з зазначенням інформації про проходження служби в Республіці Афганістан з 04.02.1986 по 10.11.1987 рік, не містить такої інформації. Відтак, вважає, що у пенсійного органу відсутні правові підстави для призначення позивачу пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Звертає увагу на те, що судом першої інстанції не враховано те, що до загального страхового стажу позивача, згідно з наданими до заяви документами, не можуть бути зараховані:

- період роботи згідно записів (№№ 7-8) трудової книжки НОМЕР_1 від 25.01.1988 року, оскільки відсутній запис про звільнення з роботи;

??- період роботи з 12.10.2000 по 29.06.2001, з 02.04.2002 по 01.09.2002 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 25.01.1988, оскільки відсутні дані в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування з 23.12.2003 по 31.12.2003, згідно довідки № 21685/6/19-00-24-07-02-1 від 24.11.2023, оскільки до 01.01.2004 відсутні документи про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що згідно посвідчення серії НОМЕР_2 , яке видане 30.03.1999, ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 31.12.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.01.2025 № 96 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки для призначення пенсії необхідно мати не менше 25 років страхового стажу, а стаж ОСОБА_1 за підрахунком органу пенсійного фонду становив 21 рік 10 місяців 11 днів.

В подальшому, 18.02.2025 ОСОБА_1 вдруге звернувся із заявою про призначення дострокової пенсії за віком, подавши її до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Окрім документів, поданих разом із заявою від 31.12.2024, ОСОБА_1 додав до заяви про призначення дострокової пенсії ще витяг із послужного списку.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 25.02.2025 № 96 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. За підрахунком органу пенсійного фонду страховий стаж ОСОБА_1 становив 20 років 07 місяців 19 днів. До страхового стажу не зараховано такі періоди:

- період роботи згідно з записами трудової книжки №№ 7-8, оскільки відсутній запис про звільнення;

- періоди роботи з 12.10.2000 по 29.06.2001 та з 02.04.2002 по 01.09.2002, оскільки відсутні дані в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування з 23.12.2003 по 31.12.2003, оскільки відсутні документи про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України

Окрім цього, орган пенсійного фонду зазначив, що до посвідчення учасника бойових дій не додано документ, що підтверджує проходження заявником військової служби в складі діючої армії в період бойових дій, що підлягає зарахуванню до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Доданий до заяви Витяг із послужного списку заявника із зазначенням інформації про проходження служби в Республіці Афганістан з 04.02.1986 по 10.11.1987 не містить даної інформації.

Вважаючи протиправними вказані рішення відповідачів, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 31.12.2024 позивач є учасником бойових дій, досяг 55 років та мав не менше 25 років страхового стажу, а тому має право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій, а також надання соціальних послуг регламентовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Згідно зі статтею 8 Закону № 1058-IV громадяни України мають право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 9 Закону № 1058-IV у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності та пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частина перша статті 10 Закону № 1058-IV передбачає, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також особи, яким встановлено інвалідність унаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із виконанням військових чи службових обов`язків.

Таке ж право мають дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) під час проходження військової служби чи виконання службових обов`язків або після звільнення із служби внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи безпосередньою участю в антитерористичній операції.

Крім того, право на дострокову пенсію мають особи, яким надано статус учасника бойових дій або особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України.

Зазначеним категоріям осіб дострокова пенсія призначається після досягнення чоловіками 55-річного, а жінками 50-річного віку, за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків та не менше 20 років у жінок.

Отже, наведені норми законодавства свідчать про те, що законодавець установив спеціальні умови для реалізації права на дострокову пенсію за віком окремими категоріями осіб, які брали участь у захисті територіальної цілісності та незалежності України або втратили членів сім`ї внаслідок виконання ними військових (службових) обов`язків.

Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII), який установлює єдину систему їх соціального і правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей сприятливі умови для реалізації конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, а також регулює відносини у цій сфері.

Відповідно до статті 1-2 Закону №2011-XII, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України і законами України, з урахуванням особливостей, визначених цим та іншими законами.

З огляду на особливий характер військової служби, який полягає у виконанні завдань із захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності держави, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Крім того, статтею 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі Закон № 3551-XII) визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини або у бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни та учасники війни.

Відповідно до статті 6 Закону № 3551-XII, учасниками бойових дій визнаються, зокрема, військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу, працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях або забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за № 1294/26071), установлено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях у воєнний час або в антитерористичній операції, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що час проходження військової служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях у воєнний час або в антитерористичній операції, підлягає зарахуванню до трудового (страхового) стажу для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, незалежно від виду пенсії та закону, за яким вона призначається.

Аналогічна правова позиція неодноразово висновувалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 05 червня 2018 року у справі № 348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17, від 02 квітня 2020 року у справі № 185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16 червня 2020 року у справі № 185/7049/20, від 18 січня 2023 року у справі № 1.380.2019.003739 та від 21 березня 2023 року у справі № 160/6146/19.

Як вбачається зі змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06 січня 2025 року, до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано всі періоди його трудової та військової діяльності.

Водночас судом установлено, що у періоди з 01.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 28.12.2022, з 01.01.2023 по 31.01.2023, з 22.03.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 30.04.2023, з 01.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 23.06.2023, з 04.07.2023 по 31.07.2023, з 01.08.2023 по 31.08.2023, з 01.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 30.11.2023, з 01.12.2023 по 31.12.2023, з 01.01.2024 по 18.01.2024, а також з 25.02.2024 по 29.02.2024 позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України.

У зазначені періоди ОСОБА_1 виконував завдання військової служби у Запорізькій області, зокрема в населених пунктах Оріхів, Новопавлівка, Новоандріївка, Новоданилівка, Мала Токмачка, що підтверджується довідкою від 18 квітня 2024 року № 1251, виданою відповідним військовим органом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що вказані періоди служби повинні бути зараховані до страхового стажу на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, відповідно до пункту 2.3 розділу 2 Положення, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530, а також з урахуванням правових позицій Верховного Суду щодо зарахування періоду участі у бойових діях у пільговому обчисленні.

Таким чином, відмова пенсійного органу у зарахуванні зазначених періодів служби з розрахунку один місяць за три є безпідставною.

Вирішуючи спір по суті, суд також враховує, що позивач скористався правом, передбаченим абзацом 4 п. 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846), та 18.02.2025 (протягом трьох місяців з дня первинного звернення за призначенням пенсії) подав додатково до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області витяг із послужного списку, що підтверджує його службу у Республіці Афганістан.

Так, статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII особам з числа військовослужбовців рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема дійсна військова служба у Радянській Армії.

Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється в порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393). Пункт 3 вказаної постанови передбачає зарахування на пільгових умовах до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, періоду участі у бойових діях у воєнний час як один місяць служби за три місяці.

Постанова Міністрів СРСР від 17 січня 1983 року № 59-27 «Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, які знаходяться у складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістан, та їх сім`ям» було передбачено зараховувати до вислуги років для призначення пенсії один місяць служби на три місяці служби на території Демократичної Республіки Афганістан військовослужбовцям, які прослужили встановлений ряд служби в цій країні, а тим, хто отримав поранення, контузії, каліцтво або захворювання, - незалежно від строку служби, і час безперервного перебування у зв`язку з цим на лікуванні в лікувальних закладах.

За змістом пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 08 лютого 1994 року №63 та затвердженого нею Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, бойові дії в Афганістані, під час яких йому надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, проходили в період із квітня 1978 року по грудень 1989 року.

Відповідно до витягу із послужного списку ОСОБА_1 з 04.02.1986 по 10.11.1987 проходив службу в Республіці Афганістан.

Крім цього, як вже було зазначено вище, згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 30.03.1999, ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Таким чином, позивачем подано до органу пенсійного фонду посвідчення учасника бойових дій та витяг із послужного списку, в якому зазначено конкретний період перебування позивача на військовій службі в Республіці Афганістан, а тому пенсійним органом безпідставно не було зараховано період проходження військової служби в Республіці Афганістан з 04.02.1986 по 10.11.1987 на пільгових умовах - як один місяць служби за три.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що спірним рішенням про відмову у призначенні пільгової пенсії від 25.02.2025 № 96 позивачу було відмовлено не лише у зарахуванні періоду проходження військової служби в Республіці Афганістан, але й в інших періодах трудової діяльності. Разом із тим, у межах цієї адміністративної справи предметом судового розгляду є саме питання зарахування до страхового стажу позивача періодів безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, а також періоду військової служби в Республіці Афганістан.

Оцінивши зібрані у справі докази, норми матеріального права та встановлені фактичні обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що станом на 31.12.2024 позивач має статус учасника бойових дій, досяг 55-річного віку та набув не менше 25 років страхового стажу, що відповідає умовам, визначеним пунктом 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, позивач має право на призначення дострокової пенсії за віком у зв`язку з наявністю визначених законом підстав. У зв`язку з цим рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.01.2025 № 96 та Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 25.02.2025 № 96 є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що з метою ефективного захисту порушеного права позивача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області слід зобов`язати зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та період військової служби в Республіці Афганістан з розрахунку один місяць служби за три, а також призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком з 31.12.2024.

Крім цього необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виплачувати пенсію позивачу, починаючи з дня її призначення, 31.12.2024.

Таким чином, апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області не спростовують правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводяться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року у справі № 500/2566/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
З. М. Матковська