Справа № 149/3601/25
Суддя: Олійник І. В.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/3601/25
Провадження №2-а/149/106/25
Номер рядка звіту 140
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2025 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в сладі: головуючого судді Олійника І. В.

за участі секретаря Янюк А. Й.

сторін:

представника позивача - адвоката Костюка С. М.

представника відповідача - Грінченка Д. М.

розглянувши у судовому засіданні у м. Хмільник адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Короткий зміст заявлених вимог

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Проте, позивач не погоджується з вказаною постановою, оскільки відсутні докази керування транспортним засобом, а поліцейським порушено порядок розгляду справи, зокрема не забезпечено право на захист. Відтак, позивач просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Рух справи та процесуальні дії

Ухвалою суду від 10.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачеві визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

12.11.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову, мотивуючи свою позицію тим, що оскаржувана постанова є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки поліцейськими виявлено, що номерний знак транспортного засобу, яким керував позивач, закритий стороннім предметом, що суперечить пп. в п. 2.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Під час розгляду справи позивача ознайомлено з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, а за наслідками розгляду винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. На підтвердження прийнятого рішення відповідачем надано відеозаписи з портативних відеореєстраторів (нагрудних камер) поліцейських.

Позиція учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав наведених у відзиві.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5991010 від 22.10.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн за те, що 22.10.2025 об 11:38 год. по вул. Миру, 12 у с. Уланів він керував транспортним засобом "Renault Megane Scenic", н.з. НОМЕР_1 , із закритим номерним знаком, що не дає чітко визначити символи на відстані 20 м, чим порушено пп. в п. 2.9 ПДР, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (а.с. 11).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За змістом пп. в п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Оскаржувана постанова відповідає вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (постанова Верховного Суду у справі № 686/11314/17).

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17, від 23.10.2019 по справі № 357/10134/17 та інших.

На виконання обов`язку доказування правомірності прийнятого рішення суб`єктом владних повноважень подано відзив на позовну заяву, а також відеозаписи із портативних відеореєстраторів (нагрудних камер) поліцейських, посилання на які міститься в п. 7 оскаржуваної постанови. Змістом цих відеозаписів спростовуються доводи позивача про те, що він не керував автомобілем, оскільки на записах зафіксовано припаркований на проїзній частині транспортний засіб "Renault Megane Scenic", н.з. НОМЕР_1 , з увімкнутим двигуном, водій котрого, як було встановлено у подальшому ОСОБА_1 (власник автомобіля), вимнув двигун і який не заперечував факт керування, а навпаки пояснив : "їхав з Уланова, заправляв балон" (11:57 год. відеозапису). Також на записах зафіксовано автомобіль "Renault Megane Scenic", буквенна комбінація перших двох літер номерного знака котрого заклеєна стрічкою синього кольору, що не дає можливості його ідентифікувати. При цьому ОСОБА_1 не заперечував проти виявленого порушення та пояснив, що декілька днів тому приїхав з фронту, де дозволяється заклеювання номерного знака.

Суд відхиляє доводи про порушення порядку розгляду справи, оскільки відеозаписами із портативних відеореєстраторів зафіксовано дотримання поліцейським порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема роз`яснення ОСОБА_1 норми закону, яка передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, роз`яснення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення, прийняте рішення, а також порядок його оскарження.

На відеозаписах видно, що поліцейський пропонував водієві викликати адвоката, на що ОСОБА_1 відповів: "де я зараз його знайду" (12:01 год. запису). Також поліцейський з`ясовував коли саме ОСОБА_1 бажає скористатися допомогою адвоката під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, чи для оскарження прийнятої постанови, чітку відповідь надано не було.

Отже, ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було роз`яснено право на захист та можливість залучити адвоката, однак активних дій щодо залучення адвоката не було, а право на захист позивач реалізував під час оскарження постанови в судовому порядку.

Поліцейським під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача дотримано порядок розгляду, враховано обставини, що мають значення для прийняття такого рішення, враховано й те, що водій їхав із частково заклеєним номерним номерним знаком не безпосередньо з фронту, а декілька днів потому, отже мав змогу усунути порушення. Також поліцейським роз`яснено права, строк і порядок оскарження постанови. Відтак, підстави для скасування постанови - відсутні.

Також суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, зокрема те, що відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, а доводи позивача є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 121-3, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 79, 162, 246, 250, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови ЕНА № 5991010 від 22.10.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення суду складено 17.11.2025.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає по АДРЕСА_1 ;

відповідач - Департамент патрульної поліції, , вул. Федора Ернста, 3 м. Київ.

Суддя Ігор ОЛІЙНИК