Справа № 2-а-6158/11
Суддя: Шишкін О. В.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6158/11
Провадження № 2-аво/638/4/25
УХВАЛА

Іменем України

17 листопада 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м.Харкова у складі головуючого судді Шишкіна О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові суду від 18.05.2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що описка допущена у постанові суду унеможливлює її виконання, просив виправити описку а саме не вірно зазначений номер справи, замість вірного «№2-а-6158/11» зазначено не вірний «2-а-6158/10».

Згідно ч. 1, 2 ст. 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження. У разі необхідності суд може розглянути питання внесення виправлень у судове рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2011 Дзержинським районним судом м.Харкова ухвалено постанову по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, в постанові зазначено номер справи «2-а-6158/10».

31.05.2023 року постановлено ухвалу, якою заяву Начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитра Матвієнка про виправлення описки в постанові суду від 18 травня 2011 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії задоволено, та виправлено описку у постанові Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 травня 2011 року, та вказати вірно по тексту постанови найменування відповідача «Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова» замість помилкового «Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області ».

Згідно Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді затвердженої наказом Державної судової адміністрації України №68 від 27.06.2006 року (чинної на день ухвалення постанови) для реєстрації та обліку судових справ у суді встановлюється перелік індексів, зокрема "2-а" - адміністративні справи, адміністративні позови. Номер судової справи та інших матеріалів, розгляд яких передбачається процесуальним законодавством, складається з відповідного індексу та порядкового номера обліково-статистичної картки на судову справу чи реєстраційного журналу із зазначенням через дріб двох останніх цифр поточного року. Номер проставляється на обгортці судової справи або матеріалу. Наприклад: N 1-30/06, де: 1 - індекс кримінальної справи, 30 - номер справи, 06 рік.

Таким чином, оскільки постанова суду ухвалена 18.05.2011, вірний номер справи «2-а-6158/11».

Так, описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Помилки, зумовлені неправильним написанням слів, і є описками. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності (п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі»).

Загалом суд звертає увагу на необхідність усунення випадків надмірного формалізму в роботі та встановлення пріоритету "змісту над формою", а не навпаки.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Розглядаючи дану заяву, слід звернутись до рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» де зазначено, що - суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду.

Також Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

При цьому Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу.

Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 5 грудня 2018 року (справа №11-989заі18) зазначила, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Варто звернути увагу на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини Салов проти України Європейський суд звертає увагу, що під правовим пуризмом необхідно розуміти надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладені положення міжнародного та національного права, суд констатує, що оскільки у заявника є складнощі у реалізації судового рішення, хоча формально і відсутні підстави для виправлення описки в постанові суду, проте керуючись принципом гуманізму суд вважає за необхідне внести виправлення в постанову суду від 18.05.2011, оскільки дані виправлення не змінюють суті судового рішення.

Керуючись ст.253 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові суду від 18.05.2011 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Виправити описку в постанові Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.05.2011 та зазначити по тексту номер справи «2-а-6158/11» замість «2-а-6158/10».

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст.256 КАС України та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Шишкін