Справа № 120/5314/25
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 листопада 2025 р. Справа № 120/5314/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Приватного акціонерного товариства "Спеціалізована будівельна компанія "Водпроект" про надання дозволу на погашення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Вінницькій області про надання дозволу на погашення податкового боргу Приватного акціонерного товариства "Спеціалізована будівельна компанія "Водпроект" за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі згідно з актом опису майна №24 від 20.09.2024 та №487 від 20.09.2024.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 2330964,16 грн, який складається з орендної плати з юридичних осіб, податку на нерухоме майно, податку на доданку вартість.

Позивач зазначає, що Головним управлінням ДПС у Вінницькій області було здійснено опис майна відповідача у податкову заставу, в результаті чогоскладено акт №24 від 30.01.2025 на суму 7745186,88 та акт №487 від 20.09.2024 на суму 682383. Активи зазначені у актах опису є додатковим джерелом погашення податкового боргу.

Відтак, враховуючи відсутність у власності відповідача коштів, за рахунок яких можливо погасити наявну у нього податкову заборгованість, контролюючий орган звертається до суду з позовом про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою суду від 23.04.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також цією ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву з дотриманням вимог, передбачених ст. 162 КАС України.

02.05.2025 надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що враховуючи проведення на території України активних воєнних дій у зв`язку із збройною агресією російської федерації та оголошенням військового стану у ПрАТ СБК Водпроект зменшились об`єми виконуваних робіт, але компанія постійно сплочує податки в міру своїх можливостей. Тому сума заборгованості вказана позивачем не відповідає дійсності. Крім того зауважив щодо дати виникнення податкового боргу з посиланням на податкову вимогу датовану 2019 роком.

06.05.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та такими, що не спростовує доводи, викладені у позовній заяві як підстави для задоволення позову. Окремо зазначив, що доводи відповідача щодо недостовірності дати виникнення податкового боргу ПАТ «Спеціалізована будівельна компанія "Водпроект"» є хибними, підтверджуються карткою особового рахунку платника, з якої простежується дата виникнення заборгованості, заявленої у даній справі. Крім того, вказав, що посилання відповідача на дату винесення податкової вимоги №280556-50 від 07.08.2019 також не має жодного відношення до дати виникнення податкового боргу, оскільки у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається.

09.05.2025 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якій відповідач вказує на відсутність підтвердження дати виникнення податкового боргу.

Ухвалою суду від 26.05.2025 у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Частиною другою статті 262 КАС України визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 1 статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В силу положень частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши надані суб`єктом владних повноважень докази, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити з огляду на таке.

Встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Спеціалізована будівельна компанія "Водпроект" () зареєстроване як юридична особа 04.08.2004 та перебуває на податковому обліку в Головному управління ДПС у Вінницькій області.

Відповідно до даних облікової картки платника податку та довідки про суму податкового боргу станом на 17.04.2025 за відповідачем рахується податкова заборгованість в сумі 2330964,16 грн, що складається з орендної плати за землю, податку на нерухоме майно, податку на додану вартість.

Заборгованість з орендної плати за землю виникла 30.01.2023, з податку на нерухоме майно - 29.10.2021, з податку на додану вартість виникла 18.03.2024.

Вказана заборгованість підтверджується рішенням №121/4-0232 від 11.10.2024 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках, картками особового рахунку платника податків, податковими деклараціями з податку на додану вартість від 20.03.2025, 20.02.2025, 20.01.2025, 20.12.2024, 20,11.2024, 21.10.2024, 20.09.2024, 20.08.2024, 21.07.2024, 20.06.2024, 20.05.2024, 22.04.2024, 20.03.2024, уточнюючим розрахунком з податку на додану вартість від 18.03.2024, податковими деклараціями з плати за землю від 19.02.2025, 20.02.2024, 17.02.2023, 19.02.2022, податковими деклараціями з податку на нерухоме майно від 17.02.2021, 19.02.2022, 14.02.2023, 20.02.2024, та платіжними інструкціями на примусове списання №237 від 04.03.2025, №239 від 04.03.2025, №231 від 04.03.2025, №189 від 14.02.2025, №196 від 14.02.2025, №197 від 14.02.2025, №198 від 14.02.2025, №1002 від 20.12.2024, №1003 від 20.12.2024, №1004 від 20.12.2024, №1002 від 20.12.2024, №999 від 20.12.2024, №1000 від 20.12.2024.

17.09.2024 уповноваженою особою згідно наказу ГУ ДПС у Вінницькій області № 65 від 02.09.2019 прийнято рішення за № 2 про опис майна у податкову заставу.

20.09.2024 податковим керуючим складено акт № 487 опису майна, яким проведено опис майна відповідача загальною вартістю 682383,00 грн.

На вказане майно накладено заборону відчуження, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 93689860 від 20.09.2024.

30.01.2025 податковим керуючим складено акт № 24 опису майна, яким проведено опис майна відповідача загальною вартістю 7745186,88,00 грн.

На вказане майно накладено заборону відчуження, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 411755360 від 06.02.2025.

Відтак за отриманням дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

В силу вимог ст. 67 Конституції України, пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України відповідач, як платник податків, зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

За змістом пункту 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пункту 41.1 зазначеної статті контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 87.1, 87.2 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з п. 88.1, п. 88.2 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Підпунктом 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податкова застава це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 89.2 ст. 89 ПК України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Пунктом п. 89.3 ст. 89 ПК України визначено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акту опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби.

Відповідно до положень пунктів 95.1-95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Таким чином, продаж майна, яке перебуває у податковій заставі, здійснюється у разі недостатності або відсутності коштів за результатами заходів, здійснених з метою стягнення податкового боргу шляхом списання грошових коштів, які перебувають у власності божника, зокрема на його банківських рахунках.

Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постановах від 02.12.2020 у справі № 560/2084/20 та від 03.02.2023 у справі № 560/7413/22.

Отже, Податковим кодексом України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо погашення податкового боргу платника. При зверненні до суду з вимогою про надання дозволу на погашення заборгованості за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, податковий орган повинен обґрунтувати в першу чергу недостатність у такого платника грошових коштів готівкових чи на рахунках у банку, достатніх для повного погашення його боргу перед бюджетом, а також зазначити, які заходи вжив податковий орган для того, щоб погасити борг платника за рахунок належних йому коштів та чим це підтверджується.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № П/821/203/16 та постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі № 824/507/19-а.

Судом встановлено, що станом на 17.04.2025 за відповідачем рахується податкова заборгованість в сумі 2330964,16 грн.

Рішенням ГУ ДПС у Вінницькій області за №121/4-0232 від 11.10.2024 вирішено стягнути з рахунків у банках, що обслуговують відповідача, кошти в рахунок погашення існуючого податкового боргу.

Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Тобто, звертаючись до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі контролюючий орган має надати суду докази вчинення дій щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, які обслуговують даного платника.

Зі змісту статті 95 ПК України слідує, що достатньою умовою для звернення контролюючого органу до суду, за якої можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів.

Як видно з долучених до матеріалів справи платіжних інструкцій на примусове списання коштів, кошти, необхідні для забезпечення виконання інкасового доручення, на рахунках платника у банку відсутні.

Таким чином, позивач вжив всі можливі і необхідні заходи для погашення податкового боргу відповідача, проте зазначені заходи не призвели до повного погашення такого боргу.

Згідно з вимогами ст. 95 ПК України, в разі недостатності коштів на рахунках платника податків, контролюючий орган здійснює погашення податкового боргу шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває в податковій заставі.

З матеріалів справи встановлено, що податковим керуючим здійснено опис майна відповідача, що підтверджується актом опису від 20.9.2024 №487 та від 30.01.2025 №24.

Отже, суд вважає можливим надати Головному управлінню ДПС у Вінницькій області дозвіл на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі згідно з вказаними актами опису.

Щодо доводів відповідача про суми податкового боргу, то суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є надання дозволу позивачу на погашення боргу за рахунок майна засновника. Жодних доказів про оскарження рішень, на підставі яких виник податковий борг, відповідачем не надано.

Крім того не заслуговують на увагу доводи відповідача про дату виникнення дати податкового боргу.

ГУ ДПС у Вінницькій області відповідно до вимог ст. 59 та ст. 42 ПК України надіслало відповідачу податкову вимогу №280556-50 від 07.08.2019 поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналіз цієї норми свідчить про відсутність у контролюючого органу обов`язку направляти платнику нову податкову вимогу у випадку збільшення суми податкового боргу. Тобто якщо після направлення податкової вимоги сума боргу збільшується, додаткова податкова вимога не направляється.

Підпунктом 60.1.1 п. 60.1 ст. 60 ПК України визначено, що податкова вимога вважається відкликаною у разі, якщо сума податкового боргу була погашена самостійно платником або органом стягнення.

Таким чином, надіслана платнику податків податкова вимога щодо непогашеного податкового боргу не втрачає своєї правової дії. Податкове законодавство не передбачає необхідності повторного направлення податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми податкового боргу.

Перевіривши обґрунтованість заявлених позовних вимог та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити.

Частиною другою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак сплачений позивачем судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Надати дозвіл Головному управлінню ДПС у Вінницькій області на погашення податкового боргу Приватного акціонерного товариства "Спеціалізована будівельна компанія "Водпроект" () за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі згідно з актом опису майна №487 від 20.09.2024 та №24 від 30.01.2025.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Спеціалізована будівельна компанія "Водпроект" (вул. Хмельницьке шосе, 13, м. Вінниця, )

Суддя Мультян Марина Бондівна