Справа № 331/4277/25
Суддя: Світлицька В. М.
Дата ухвалення: 2025-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 331/4277/25
Провадження № 2-а/331/71/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.,

за участю секретаря Солов`ян О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення від 15.07.2025 р. серії ЕНА № 5228287 ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. Зазначену постанову вважає незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням її прав, а тому такою, що підлягає скасуванню. 15.07.2025 р. позивач, керуючи автомобілем Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась по дорозі Н-31 Дніпро-Решетилівка та була зупинена інспектором 1 взводу 4 роти УПП батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області лейтенантом поліції Кулик Я.А. Разом з нею було зупинено автомобіль BMW, що рухався попереду. Після зупинки інспектор поліції продемонструвала фото, на якому зафіксовано вказаний автомобіль, а за цим ТЗ, керований позивачем автомобіль Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 . Після того інспектор поліції повідомила позивачу, що вона рухалась з перевищенням швидкості, ОСОБА_1 заперечувала порушення швидкісного режиму, розповіла про обставини здійснення руху, просила надати відповідні докази порушення, однак доводи не були прийняті до уваги, відносно позивача була винесена оскаржувана постанова. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд постанову по справі про адміністративне правопорушення від 15.07.2025 р. серії ЕНА № 5228287 визнати протиправною та скасувати.

Ухвалою Олександрівського районного м. Запоріжжя від 25.07.2025 року провадження по справі відкрито.

15.08.2025 року представником відповідача Департаменту патрульної поліції подано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що 15.07.2025 р. інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону патрульної поліції м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Кулик Я.А. ухвалено постанову серії ЕНА № 5228287 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляд штрафу в розмірі 1700,00 грн, за те, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Camry, н.з. НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі Н-31 (Дніпро-Решетилівка, 119 км) перевищила встановлене обмеження швидкості, чим порушила п. 12.9 «б» ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом TruCam ТС 008455, з якого вбачається наведення позначки оптичного прицілу на автомобіль Toyota Camry, н.з. НОМЕР_1 . Письмових пояснень та жодних доказів, в порядку ст. 268 КУпАП, на підтвердження дотримання ПДР під час розгляду справи водій не надала, будь-яких клопотань не заявляла. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП. Підрозділи поліції використовують прилад TruCam як засіб вимірювальної техніки «вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam». Посилаючись на зазначені обставини, просили відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

25.08.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що згідно запису з бодікамери попереду автомобіля, яким керувала позивач дійсно рухався автомобіль BMW. Після зупинки інспектор поліції вказав, що швидкість руху керованого нею автомобіля вимірювалась, при цьому не вказав яким приладом, номер приладу. Позивач на місці пригоди заперечувала скоєння адміністративного правопорушення. Надане відповідачем свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/31367 чинне до 08.08.2025 р. не відповідає вимогам, які зазначені в Додатку 2. Крім того, в свідоцтві зазначено: свідоцтво про уповноваження № П-129-2024 від 07.04.2024 р., що свідчить про те, що вказану повірку проводив не ДП «Укрметтестстандарт».

Представник позивача у судове засідання не з`явився, раніше надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, разом з відзивом зазначив про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.07.2025 року серії ЕНА № 5228287, винесеною інспектором 1 взводу 4 роти УПП батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області лейтенантом поліції Кулик Я.А. до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, за те, що 15.07.2025 р. 12:48:39, дорога Н-31 Дніпро-Решетилівка, 119 км, водій креючи ТЗ на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, рухався зі швидкістю 178 км/год, чим перевищив більш ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалась приладом трукам ТС008455. Бк476483, чим порушив п. 12.9.б. ПДР.

Згідно із пп. б п. 12.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до пп. ґ п. 12.6 Правил дорожнього руху, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістю: іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Частиною 4 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

В якості доказу на підтвердження наявності події адміністративного правопорушення, а саме: факту перевищення позивачем встановлених обмежень швидкості руху, до суду надано диск DVD-R з відеозаписом та фото, які зроблені за допомогою приладу TruCam (серійний номер ТС008455).

Також до суду разом із відзивом було надано копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/31367, яке чинне до 08.08.2025 року, виданого Державним підприємством «Укрметртестстандарт» Мінекономіки України, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 TruCam ІІ № ТС008455 (виробник Laser Technology Inc., США), відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах + 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год, + 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

З огляду на наведене, суд погоджується з позицією відповідача, що дані з фотознімків, здійснені лазерним вимірювачем швидкості ТЗ TruCAM LTI 20/20 №ТС008457, в розумінні положень статті 251 КУпАП, можуть мати доказову силу в питанні встановлення факту перевищення ТЗ допустимої швидкості руху.

В той же час, слід зауважити, що таке можливо лише за умови дотримання уповноваженою особою процедури використання даного приладу.

Так, під час вимірювання швидкості ТЗ лазерний вимірювач швидкості ТЗ TruCAM LTI 20/20 №ТС008455 не був встановлений стаціонарно, а знаходився в руках працівника поліції. Водночас, на відеозаписі з вказаного приладу, зафіксовано також рух іншого транспортного засобу, який їхав попереду автомобіля, яким керувала позивач.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» регламентовано застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення.

За змістом ч.1 ст.40 цього Закону поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Отже, даною нормою закону встановлений порядок застосування, зокрема, технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки та засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Технічний засіб з виявлення та/або фіксації правопорушень має бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель. Інших способів використання технічних засобів, ніж ті, які визначені в ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», законодавцем не визначено.

З наявних у справі наведених вище доказів судом встановлено, що лазерний вимірювач швидкості ТЗ TruCAM LTI 20/20 №ТС008455, який у розумінні положень статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» є технічним засобом з виявлення та/або фіксації правопорушень, не був закріплений (розміщений) в порядку, передбаченому ст. 40 Закону, а знаходився в руках поліцейського, яким і здійснювалося вимірювання швидкості.

Такий спосіб застосування приладу Tru Cam, на переконання суду, неможливо визнати таким, що відповідає нормам статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки за змістом цієї норми технічний засіб може бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Суд вважає, що значення слів «монтований/розміщений», в контексті наведеної статті закону, слід розуміти так, що технічний засіб має бути або ж вмонтований, або ж розміщений стаціонарно (статично), що виключало б можливість його руху під час вимірювання швидкості. При цьому, обидва слова «монтований» та/або «розміщений» стосуються виключно технічного засобу.

Заміри у використаний поліцейським спосіб можуть дати більшу похибку, ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керувала позивач. Крім того, дистанція, з якої здійснено вимірювання швидкості транспортного засобу, становила 568,8 м.

Виходячи з встановлених у справі обставин та аргументації сторін, суд погоджується із наявністю у відповідача повноважень із здійснення контролю за швидкістю руху транспортних засобів, однак наголошує, що працівники поліції повинні використовувати технічні засоби фіксації швидкості руху виключно у спосіб, визначений законом.

Таким чином, надані відповідачем дані з лазерного вимірювача швидкості ТЗ TruCAM LTI 20/20 №ТС008455 не можуть бути визнані належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, обставини якого викладені в спірній постанові.

Разом з тим, інших доказів на підтвердження порушення позивачем п.п.12.9 б ПДР України відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки доказів вини позивача у правопорушенні, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідно до вимог ч.3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, з урахуванням вимог ст. 247 КУпАП про наявність підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, при цьому в задоволенні позовних вимог про визнання оскаржуваної постанови протиправною слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 268, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕНА № 43889055 від 30.03.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : В.М. Світлицька