Справа № 140/9935/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року ЛуцькСправа № 140/9935/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВТР до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ВТР (далі ТОВ ВТР) звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 29.07.2025 №UA205140/2025/000222/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ ВТР відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту №129 від 16.02.2022 придбало товар - нестерилізовану соєву клітковину, яку було ввезено на митну територію України та подано до митного оформлення шляхом подання митної декларації (далі МД) від 28.07.2025 №25UA35U1. Митна вартість товару була визначена декларантом за першим методом - за ціною договору, у розмірі 11 330 доларів США, що, за твердженням позивача, повністю відповідало фактично сплаченій сумі згідно з платіжною інструкцією від 24.04.2025 №11. Позивач стверджує, що до митного оформлення були подані всі документи, передбачені статтею 53 Митного кодексу України (далі МК України) , які однозначно підтверджували числові значення складових митної вартості, та що такі документи не містили жодних розбіжностей або ознак підробки.

Позивач зазначає, що, незважаючи на достатність документального підтвердження митної вартості, Волинська митниця витребувала додаткові документи, хоча такі вимоги, на думку позивача, не відповідали вимогам частини третьої статті 53 МК України, яка прямо передбачає можливість витребування документів лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданої інформації. На думку позивача, таких сумнівів у митного органу не було і обґрунтовано їх не наведено. Позивач наполягає, що всі документи містили узгоджені дані щодо вартості, умов поставки та оплати товару. Усі дані збігалися між собою та з умовами контракту, а відповідно до статей 49, 51, 52, 58 МК України митна вартість повинна базуватися на фактично сплаченій або належній до сплати вартості, що у даному випадку повністю підтверджено.

ТОВ ВТР пояснює, що відсутність підпису та печатки відправника товару у поданій до митниці автотранспортній накладній (CMR) №21007 від 24.07.2025 зумовлена тим, що зазначена накладна відображала лише завершальний етап транспортування - з порту м. Гданськ (Республіка Польща) до місця розвантаження, тоді як відправник за контрактом є китайською компанією, яка не бере фактичної участі у фінальній ділянці перевезення.

Позивач також пояснює, що багатоланцюговість перевезення випливає з укладеного ним договору транспортної експедиції з ТОВ Керріленд Логістикс, а експедитор відповідно до статей 306 та 316 Господарського кодексу України має право організовувати перевезення через інших перевізників, укладаючи послідовні договори з іншими суб`єктами господарювання. Отже, відмінність між перевізником, зазначеним у CMR, та юридичною особою, що виставила рахунок за транспортні послуги, на думку позивача, не є розбіжністю чи порушенням, що впливає на митну вартість. Позивач також наголошує, що надав документальне підтвердження оплати транспортних послуг - платіжну інструкцію №4685 від 29.07.2025, а оплата товару у повному обсязі однією операцією не суперечить умовам договору та не може свідчити про недостовірність заявленої митної вартості. Також позивач зазначає, що надав митниці митну декларацію країни відправлення та інші документи, а вимога митниці надати додаткові матеріали виходила за межі статті 53 МК України.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

Волинська митниця, заперечуючи проти позову, у відзиві стверджує, що під час перевірки спрацювала система управління ризиками за кодом 117-2, що обумовило необхідність проведення поглибленого контролю відповідно до статті 337 МК України та Методичних рекомендацій, затверджених наказом Державної митної служби України №476 від 01.07.2021. На виконання цього контролю митницею було встановлено, що подані документи містять певні розбіжності, які, на думку відповідача, унеможливлюють підтвердження достовірності заявленої митної вартості та її визначення першим методом.

Зокрема, митниця зазначила, що подана автотранспортна накладна №21007 від 24.07.2025 не містить підпису відправника, що суперечить вимогам Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (CMR) та унеможливлює встановлення факту належного переміщення вантажу. Також митниця звернула увагу на те, що перевізник, вказаний у CMR, не збігається з юридичною особою, що виставила рахунок за транспортні послуги. На думку відповідача, це може свідчити про участь третіх осіб, витрати на яких відповідно до частини десятої статті 58 МК України повинні бути враховані у складі митної вартості. Митниця також звернула увагу, що документів, які підтверджували б оплату транспортних послуг станом на момент перевірки, не було подано, а наданий пізніше документ про оплату не спростовує сумнівів щодо правильності визначення митної вартості на момент декларування.

Крім того, відповідач вказав, що контрактом передбачена оплата товару у два етапи, однак подано лише один платіжний документ, що, на думку митниці, може свідчити про відступлення від умов договору щодо формування ціни. Окремо митниця зазначила, що декларантом не було подано заявок, інструкцій або інших документів, передбачених договором перевезення, які мали би деталізувати умови транспортування; також, на ії думку, митна декларація країни відправлення була подана без перекладу всупереч статті 254 МК України.

Митниця наполягає, що сукупність зазначених обставин зумовила правомірність сумнівів у достовірності заявлених відомостей, а відтак - правомірність коригування митної вартості та застосування резервного методу відповідно до статей 54 та 64 МК України. Саме тому митниця вважає оскаржуване рішення законним, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 18.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника Волинської митниці про розгляд справи із викликом (повідомленням) сторін.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

16.02.2022 між ТзОВ ВТР (покупець) та компанією Foofing Group Limited (Shanghai, Китай) (продавець) укладено контракт №129 на придбання товару харчові соєві волокна (клітковина) стерилізована Тефайбр (далі товар), в кількості і за цінами, вказаними в специфікації до даного контракту, які є невід`ємною його частиною.

Оплата за товар проводиться у доларах США. Загальна сума контракту становить 37 440,00 дол. США. Оплата за товар провадиться перерахуванням 50% передоплати на банківський рахунок продавця на підставі виставленої інвойс-проформи протягом 5 (п`яти банківських днів, решта 50% перераховується за 7 (сім) календарних днів до дати завантаження товару в морський контейнер. (п. 2.2 контракту).

Відповідно до пункту 2.1 контракту постачання товару здійснюється продавцем на умовах FOB - м. Ціндао (Китай). Умови поставки FOB - м. Ціндао (Китай) трактуються згідно з правилами ІНКОТЕРМС у редакції 2010 року та включають вартість товару, пакування, маркування, завантаження в морський контейнер, оформлення товарно- транспортних документів та вартість митних витрат на території Китаю.

Згідно із п. 2.3 виробництво та доставка товару для завантаження в 20 або 40 футовий морський контейнер здійснюються протягом 20 (двадцяти) календарних днів від дати надходження першої половини оплати у розмірі 50% на банківський рахунок продавця.

На виконання умов вказаного контракту сторонами погоджено специфікацію №9 від 29.05.2025 на товар - харчові соєві волокна (клітковина) не стерилізовані ТефПро в кількості 22000 кг на загальну суму 11 330,00 дол. США.

29.05.2025 компанією Foofing Group Limited виписано рахунок-фактуру (інвойс) №SC02 на товар харчові соєві волокна (клітковина) не стерилізовані, кількістю 22000 кг на загальну суму 11 330,00 дол. США та виписано відповідний пакувальний лист (Packing List).

З метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту 28.07.2025 декларантом позивача подано до Волинської митниці митну декларацію №25UA35U1, згідно з якою було заявлено до митного оформлення товар: Харчовий продукт: соєві волокна (клітковина) TefPro не стерилізована, вага нетто - 22000 кг, у вигляді дрібно дисперсного порошку, білого кольору, без вмісту молочних жирів, цукрози, глюкози. Вміст соєвих харчових волокон (клітковина) - 66,16%, масова частка соєвого білка 15,65%, вологість - 7,24%, зольність - 4,2%. Даний продукт є залишком, отриманим після повної екстракції соєвої олії та білкового ізоляту. Використовується в харчовій промисловості для виробництва харчових продуктів, дата виготовлення 2025 -05-11, термін придатності 2026-05-10, номер партії 12110525. Розфасований в 1100 паперових мішків вагою по 20 кг. Виробник: FOODING GROUP LIMITED, CN, торговельна марка - TefPro.

У вказаній митній декларації митна вартість товару визначена за основним - першим методом, а саме за ціною товару 11 330,00 дол. США та з урахуванням витрат на транспортування товару до митного кордону України, включаючи навантажно-розвантажувальні витрати, на суму 139 506,25 грн.

Для підтвердження митної вартості декларантом надано: сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 11.05.2025; пакувальний лист (Packing list) б/н від 29.05.2025; рахунок-проформа (Proforma invoice) №SC02 від 17.04.2025; рахунок-фактура (Commercial invoice) №SC02 від 29.05.2025; коносамент (Bill of lading) №SZX25050132 від 28.05.2025; автотранспортна накладна (Road consignment note) №21007 від 24.07.2025; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №25PL322080NSMUH8M5 від 23.07.2025; загальна декларація прибуття №25UA21Z9 від 25.07.2025; банківський платіжний документ, що стосується товару №11 від 24.04.2025; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №CLL458/25 від 25.07.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №CLL21007 від 28.07.2025; прейскурант (прайс-лист) виробника б/н від 17.04.2025; доповнення до зовнішньоекономічного договору №9 від 29.05.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) №129 від 16.02.2022; доповнення до внутрішнього договору №2 від 01.05.2025; договір про надання послуг митного брокера №099 від 01.03.2024; договір (контракт) про перевезення №K-830/25 від 13.05.2025; заява декларанта від 27.06.2025; інформація про позитивні результати державних видів контролю (ідентифікатор 13169706) від 28.07.2025; сертифікат здоров`я №225N6300 від 25.05.2025; копія митної декларації країни відправлення №00018542 від 26.05.2025.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, митницею в електронному повідомленні від 28.07.2025 декларанту згідно з статтями 53 та 54 МК України у 10-ти денний термін запропоновано подати такі документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) транспортні (перевізні) документи; 3) банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортних послуг (за наявності оплати); 4) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також відповідно до ч. 6 ст. 53 МК України декларанту запропоновано за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Декларантом на вимогу митниці надано: 1) платіжну інструкцію від 29.07.2025 №4685; 2) договір на перевезення від 10.01.2019 №UA00196977; 3) договір від 07.02.2025 №07/02; 4) договір від 10.01.2019 №UA00197090; 5) копію митної декларації країни відправлення (з перекладом); 6) лист від 29.07.2025 в кількості 2 (дві) штуки.

Листом від 29.07.2025 №29/2025 декларант повідомив про відсутність інших додаткових документів. Відсутність штампу та підпису відправника товару в автотранспортній накладній, як вважає митниця, може свідчити про наявність третіх осіб, які не є стороною контракту. Участь третіх осіб у ланцюзі поставки товару на митну територію України може створювати додаткові витрати, обов`язок сплати комісійної винагороди, які за правилами ч. 10 ст. 58 МК України можуть бути складовими митної вартості. Заявку, Booking order або додаткові угоди, які є невід`ємною частиною договору від 13.05.2025 №K-830/25 не подано до митного оформлення. Також відповідно до п. 2.1 договору про перевезення від 07.02.2025 №07/02 зазначено, що заявки (Додатки) до договору є невід`ємною частиною договору, проте вищезазначені документи не надано. Оплата за транспортні послуги відповідно до платіжної інструкції №4685 здійснена 29.07.2025, що суперечить терміну оплати, зазначеному в рахунку від 25.07.2025 №CLL458/25 - до 25.07.2025.

Внаслідок цього Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 29.07.2025 №UA205140/2025/000222/2 та сформувала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/001967.

У графі 33 оскаржуваного рішення від 29.07.2025 №UA205140/2025/000222/2 зазначено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять наступні розбіжності.

Подана до митного оформлення автотранспортна накладна від 24.07.2025 №21007 не може бути взята до уваги, адже в гр. 22 відсутній штамп та відпис відправника товару. ЦМР без підписів та штампів вважається неоформленою належним чином і не має юридичної сили. Відсутність штампів/підписів унеможливлює доведення факту доставки товару або прийому його перевезення. Також, зазначаємо, що автотранспортна накладна є первинним документом, що відповідно Закону Про бухгалтерський облік та фінансову звітність від 16.07.1999 №996-XIV повинен містити обов`язкові реквізити, серед яких є підписи та штампи відповідальних осіб та інформація про сторони.

Згідно гр. 23 автотранспортної накладної від 24.07.2025 №21007 перевізником є PE BLIZNICHENKO VALENTYN, що суперечить перевізнику, вказаному в рахунку від 25.07.2025 №CLL458/25 Товариство з обмеженою відповідальністю КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС.

Згідно рахунка від 25.07.2025 №CLL458/25 термін оплати даного документа становить до 25.07.2025, проте банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортних послуг не подано до митного оформлення.

Згідно п. 2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 16.02.2022 №129 оплата за товар здійснюється двома платежами, а саме: 50% передоплата по рахунку-проформі та 50% оплата за 7 календарних днів до дати загрузки Товару в морський контейнер. Проте, до митного оформлення надано платіжну інструкцію в іноземній валюті №11 в кількості 1 (одна) штука від 24.04.2025.

Згідно п. 1.2 договору (контракту) про перевезення від 13.05.2025 №K-830/25 інформація щодо доставки обговорюється Сторонами в письмових інструкціях Замовника (Заявка, Booking order) або в додаткових угодах, які є невід`ємною частиною договору, однак ні одного з перелічених документів не надано до митного оформлення.

Відповідно до ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, однак копія митної декларації країни відправлення від 26.05.2025 №00018542 суперечить вищезазначеним вимогам.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, митницею відповідно до положень ст. 55 та ст.57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. На виконання вимог Методичних рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 №476, митницею проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор», а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Як зазначено в оскаржуваному рішенні, митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом у зв`язку з наявністю розбіжностей та неточностей у поданих до митного оформлення документах та відсутності документального підтвердження визначеного рівня митної вартості товарів. Волинська митниця володіє ціновою інформацією щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких здійснено: - товар 1 - на рівні 1,23 дол. США/кг за МД №UA205140/2024/020739 від 26.03.2024, за МД №UA205140/2025/017581 від 20.03.2025. Митницею за основу коригування митної вартості взято вартість товару: Харчовий продукт: соєві волокна (клітковина) TefPro… вигляді дрібнодисперсного порошку, білого кольору, Виробник: FOODING GROUP LIMITED, CN, торговельна марка - TefPro, країна походження Китай, імпорт якого здійснено згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, на умовах поставки FOB CN Qingdao з врахуванням обсягу ввезеного товару.

Товар випущено у вільний обіг згідно з МД №25UA34U9 від 29.07.2025 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України.

Позивач, не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У даному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із МД документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Так, до МД від 28.07.2025 №25UA35U1 декларант позивача подав наступні документи: сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 11.05.2025; пакувальний лист (Packing list) б/н від 29.05.2025; рахунок-проформу (Proforma invoice) №SC02 від 17.04.2025; рахунок-фактуру (Commercial invoice) №SC02 від 29.05.2025; коносамент (Bill of lading) №SZX25050132 від 28.05.2025; автотранспортну накладну (Road consignment note) №21007 від 24.07.2025; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №25PL322080NSMUH8M5 від 23.07.2025; загальну декларацію прибуття №25UA21Z9 від 25.07.2025; банківський платіжний документ, що стосується товару №11 від 24.04.2025; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №CLL458/25 від 25.07.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №CLL21007 від 28.07.2025; прейскурант (прайс-лист) виробника б/н від 17.04.2025; доповнення до зовнішньоекономічного договору №9 від 29.05.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) №129 від 16.02.2022; доповнення до внутрішнього договору №2 від 01.05.2025; договір про надання послуг митного брокера №099 від 01.03.2024; договір (контракт) про перевезення №K-830/25 від 13.05.2025; заяву декларанта від 27.06.2025; інформацію про позитивні результати державних видів контролю (ідентифікатор 13169706) від 28.07.2025; сертифікат здоров`я №225N6300 від 25.05.2025; копію митної декларації країни відправлення №00018542 від 26.05.2025.

Додатково на вимогу митниці також подано: платіжну інструкцію від 29.07.2025 №4685; договір на перевезення від 10.01.2019 №UA00196977; договір від 07.02.2025 №07/02; договір від 10.01.2019 №UA00197090; копію митної декларації країни відправлення (з перекладом); лист від 29.07.2025.

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Суд зазначає, що специфікацією №9 від 29.05.2025 до контракту №129 від 16.02.2022 визначено кількість та ціну поставки обумовленого товару, яка становить 11 330,00 доларів. Саме така ціна товару вказана в рахунку-фактурі (інвойсі) №SC02 від 29.05.2025 та відображена в графі 22 МД від 28.07.2025 №25UA35U1. Вказана сума також підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №11 від 24.04.2025. Розбіжностей щодо ціни товару такі документи не містять.

Вартість транспортування товару до митного кордону України у сумі 139 506,25 грн підтверджується довідкою про транспортні витрати від 28.07.2025 №CLL21007, складеною експедитором ТОВ КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС.

Тобто, на підтвердження всіх складових митної вартості декларант надав підтверджуючі документи, які не містять розбіжностей щодо вартісних показників.

Щодо відображених у рішенні митного органу розбіжностей у поданих документах, суд зазначає наступне.

Відносно відсутності підпису та печатки вантажовідправника у CMR декларант у листі митниці від 29.07.2025 № 29/2025 пояснив наступне.

Надана автотранспортна накладна №21007 від 24.07.2025 21007 містить підпис та печатку перевізника, але не містить підпис і печатку відправника товару, оскільки відображає лише фінальний етап перевезення з порту м. Гданськ (Республіка Польща). Митницею не враховано багатоетапність поставки і те, що вантажовідправник не мав можливість підписати CMR у місці відвантаження з корабля у Польщі, оскільки вантажовідправник знаходиться у Китайській Народній Республіці.

ТОВ ВТР укладено договір транспортної експедиції №К-830/25 від 13.05.2025 з ТОВ КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС на організацію перевезення вантажів.

Стаття 929 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

За своєю суттю транспортне експедирування - це менеджмент у галузі перевезення вантажів, який може в себе включати не лише укладення договору з перевізником (від свого чи від імені Замовника), а й інший широкий спектр послуг, що не заборонені законом, та пов`язані із транспортуванням цього самого вантажу і т.д. Відносини експедиторів, вантажовідправників га вантажоодержувачів і порядок розрахунків між ними визначаються насамперед змістом договору на транспортно-експедиційне обслуговування. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, обов`язків та інших відносин, що не суперечить чинному законодавству. Експедитор може фактично виконати послуги, пов`язані з перевезенням вантажу, або лише визначити, узгодити та проконтролювати виконання заходів, спрямованих на вирішення передбачених договором завдань. У той же час, хоча договір транспортного експедирування залежно від його умов може містити окремі елементи договорів доручення, комісії, підряду, зберігання, перевезення тощо, його правова конструкція не є тотожною цим договорам, у зв`язку з цим законодавством передбачено окреме правове регулювання відносин за договором експедирування. Такі правові висновки наведені у постанові Верховного Суду у від 13.09.2019 у справі № 826/66/14.

Згідно зі ст. 9 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність від 01.07.2004 №1955-IV за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

При цьому у плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Отже, уклавши договір транспортної експедиції №К-830/25 від 13.05.2025, замовник послуг переклав обов`язок щодо організації перевезення на експедитора - ТОВ КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС.

Відповідно, ТОВ КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС на виконання умов цього договору організувало перевезення товару в інтересах позивача шляхом укладення інших договорів. Зокрема, ТОВ КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИКС має укладений договір транспортного експедирування від 10.01.2019 №UA00197090 з ТОВ Мерск Україна ЛТД. В свою чергу ТОВ Мерск Україна ЛТД укладено договір перевезення з ТОВ КАО Делівері, яке має договір з безпосереднім перевізником, зазначеним у автотранспортній накладній ФОП ОСОБА_1 .

Вищенаведене спростовує доводи митниці про те, що якщо в CMR зазначено одного перевізника, а рахунок за перевезення виставлений іншою особою, це свідчить про участь третіх осіб.

Відтак, ТОВ ВТР разом з митною декларацією надало належним чином оформлені транспортно-перевізні документи, що підтверджують вартість транспортування товару. Крім того, декларант надав платіжну інструкцію №4685 від 29.07.2025 про оплату транспортно-експедиційних послуг по договору транспортної експедиції №К-830/25 від 13.05.2025.

Щодо відсутності заявок, Booking order або додаткових угод, які є невід`ємною частиною договору №K-830/25 від 13.05.2025 суд зазначає, що: жодною нормою МК України не передбачено, що неподання таких документів робить неможливим підтвердження митної вартості; транспортні витрати підтверджено рахунком, документом про вартість перевезення, платіжним документом; МК України потребує підтвердження вартісних показників, а не організаційних документів логістики.

Митниця не має права ототожнювати наявність усіх можливих документів з вимогами статті 53 МК України.

Як зазначалося судом вище, оплата транспортно-експедиційних послуг підтверджена платіжною інструкцією №4685 від 29.07.2025. МК України не містить норми, за якою оплата має бути здійснена до подання МД. Закон вимагає лише документального підтвердження оплати, незалежно від дати подання митної декларації. Порушення терміну оплати, зазначеному в рахунку від 25.07.2025 №CLL458/25 - до 25.07.2025, не спростовує факту такої оплати. Наведені митницею обставини не можуть слугувати підставою для коригування митної вартості.

Відносно того, що відповідно до п. 2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 16.02.2022 №129 оплата за товар здійснюється двома платежами, а саме: 50% передоплата по рахунку-проформі та 50% оплата за 7 календарних днів до дати загрузки Товару в морський контейнер, а до митного оформлення надано платіжну інструкцію в іноземній валюті №11 в кількості 1 (одна) штука від 24.04.2025, суд зазначає наступне.

Декларантом надано до митного оформлення платіжну інструкцію в іноземній валюті №11 від 24.04.2025 про оплату вартості товару відповідно до укладеного договору та рахунку-проформи (Proforma invoice) №SC02 від 17.04.2025 на суму 11 330,00 доларів США. Порушення п. 2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 16.02.2022 №129 щодо оплати товару у два етапи не змінює факту оплати такого товару, а тому не може трактуватися розбіжністю у поданих документах та підставою для коригування митної вартості.

Визначальним у даному випадку є факт оплати, який підтверджений платіжною інструкцією №11 від 24.04.2025. Зміна порядку оплати не впливає на числове значення митної вартості, адже ціна договору залишається сталою і підтвердженою документально.

Щодо подання ВМД країни відправлення без перекладу, суд зазначає, що стаття 254 МК України допускає подання документів іноземною мовою, якщо орган розуміє їх зміст і в них містяться необхідні дані. Митниця не обґрунтувала, який саме фрагмент ВМД був незрозумілим. При цьому, ВМД країни відправлення не визначає числові складові митної вартості. Відтак, таке зауваження митниці є формальним, що не впливає на визначення митної вартості.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості самого товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за оцінювані товари.

Ненадання виписки з бухгалтерської документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару. Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості.

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючим документом про вартість товару в даному випадку є рахунок-фактура (інвойс).

Як зазначалося вище, банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортних послуг (платіжна інструкція №4685 від 29.07.2025) був наданий декларантом на вимогу митниці, а також надані інші транспортні (перевізні) документи.

Оскільки вантаж не був застрахований, про що міститься інформація у довідці про транспортні витрати від 28.07.2025 №CLL21007, страхові документи не були надані митному органу у зв`язку з їх відсутністю.

З урахуванням наведеного, висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17.

Натомість у спірному рішенні митний орган лише вказав номера та дати митних декларацій (МД №UA205140/2024/020739 від 26.03.2024, №UA205140/2025/017581 від 20.03.2025), на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

На переконання суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Таким чином, підстави вважати, що рішення відповідача від 29.07.2025 №UA205140/2025/000222/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому таке рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Відтак, позов належить задовольнити повністю.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 3028,00 грн, сплачений платіжною інструкцією від 08.08.2025 №452.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 29.07.2025 №UA205140/2025/000222/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВТР судовий збір у сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ВТР (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Вербицького Михайла, будинок 1; ідентифікаційний код 33381354).

Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385).

Суддя Н. В. Стецик