Справа № 380/8321/25
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 рокусправа № 380/8321/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської митниці (вул. Т. Костюшка, 1, м. Львів, ) про визнання протиправною та скасування картки відмови,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Львівської митниці, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 209100/2025/00020 від 08.04.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.04.2025 року ним було подано митну декларацію для здійснення пропуску через митний кордон України належних йому валютних цінностей в сумі 50 000,00 Євро. Стверджує, що ним було подано до митного оформлення всі документи, що підтверджують походження даних коштів та їх належність позивачу. Вважає, що відповідачем протиправно прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оскільки ним було подано усі документи на підтвердження походження належних йому коштів.

Ухвалою суду від 02.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що при здійсненні митних формальностей, громадянин України ОСОБА_1 задекларував валютні цінності в сумі 50 000 Євро. Однак, йому було відмовлено у пропуску через митний кордон України валютних цінностей, зв`язку із відсутністю дозвільних документів на вивезення валютних цінностей за межі митної території України. Зокрема, громадянином України ОСОБА_1 не дотримано вимоги МКУ, постанови КМУ від 27.02.2019 № 203, п. 18 Постанови Правління Національного Банку України №5 від 02.01.2019, а саме не подання фізичною особою-резидентом підтверджуючих документів про зняття з власних рахунків у банках готівкових коштів при вивезенні за межі України валютних цінностей в загальній сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро.

Відповідач не заперечує що вказані в позовній заяві документи підтверджують походження даних коштів та їх належність позивачу. Однак документи, які подані до позовної заяви не є підставою для транскордонного переміщення валютних цінностей позивачем.

Вважає, що у зв`язку з відмовою у пропуску, було правомірно складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.04.2025 року №UA209100/2025/00020. Просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

08.04.2025 позивач при перетині державного кордону на виїзд з України подав до митного оформлення декларацію транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей на суму 50000,00 євро та 8785,00 доларів США. До декларації позивач подав документи на підтвердження походження коштів.

08.04.2025 головним державним інспектором митного поста «Угринів» Львівської митниці Мулявкою О.О. прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 209100/2025/00020.

Відмова у пропуску через митний кордон прийнята у зв`язку з невиконанням позивачем вимог МКУ, постанови КМУ від 27.02.2019 № 203, п. 18 Постанови Правління Національного Банку України №5 від 02.01.2019, а саме: не поданням фізичною особою-резидентом (позивачем) підтверджуючих документів про зняття з власних рахунків у банках готівкових коштів при вивезенні за межі України валютних цінностей в загальній сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро відсутній документ на вивезення валюти, сума якої перевищує еквівалент 10 000 євро.

Вважаючи протиправним таке рішення відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 197 Митного кодексу України (далі МК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються митними органами на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій, уповноважених на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, з використанням механізму «єдиного вікна» відповідних дозвільних документів та/або відомостей про включення (виключення) товару до (з) відповідного реєстру у формі електронних документів, на які накладено електронний підпис, які підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо переміщення таких товарів через митний кордон України, якщо використання таких дозвільних документів та/або відомостей для здійснення митних формальностей передбачено законами України. У випадках, передбачених цим Кодексом, для здійснення митних формальностей можуть використовуватися паперові примірники таких документів, надані декларантом або уповноваженою ним особою.

Переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про валюту і валютні операції».

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначає Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року № 2473-VIII (далі Закон № 2473-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону № 2473-VIII транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті (ч. 3 ст. 8 Закону № 2473-VIII).

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей» від 27.02.2019 року № 203 затверджено форму бланка декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей.

Затверджений бланк декларації передбачає, зокрема, розділ третій: «Власник», у якому декларант може вказати, що власником коштів є він сам, або власником коштів є інша фізична чи юридична особа, зазначивши дані такої. Окрім цього, форма бланку декларації містить зворотну сторону, яка визначає загальні відомості та порядок заповнення декларації. Зокрема, в загальних відомостях вказується, що: декларація заповнюється власноручно громадянином, який досяг 16-річного віку, або уповноваженою ним особою. Порядок заповнення (Зворотній бік декларації) містить, зокрема, наступні положення: відомості зазначаються громадянином або уповноваженою особою українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Разом із заповненою декларацією для митного контролю та митного оформлення товарів громадянином або уповноваженою особою подаються такі документи: документи, що посвідчують особу та підтверджують країну постійного проживання громадянина або уповноваженої особи; документи, що підтверджують зняття готівки з власних рахунків у банках та придбання особою банківських металів у банках та/або Національному банку, визначені у пункті 18 постанови Правління Національного банку України від 2 січня 2019 р. №5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті».

Відповідно до ч. 7 ст. 40 Закону України «Про платіжні послуги» від 30.06.2021 року №1591-IX Національний банк України у своїх нормативно-правових актах визначає обов`язкові реквізити платіжних інструкцій, особливості їх оформлення, захисту, прийняття до виконання.

Згідно п. 6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року №3, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

У пункті 18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року №5 (далі Положення №5 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро, на підставі документів, що підтверджують:

1) зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро;

2) придбання цією особою банківських металів у банках та/або Національному банку виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро.

Документи, що підтверджують зняття готівки з власних рахунків у банках фізичними особами-резидентами з метою її вивезення, є чинними протягом 90 календарних днів із дня зняття ними готівки з власних рахунків у банках.

Згідно ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Частиною 7 ст. 257 МК України визначено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до ч. 12 ст. 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Наказом Міністерства фінансів України № 631 від 30.05.2012 затверджено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації за формою єдиного адміністративного документа (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/21672) (далі - Порядок №631).

Згідно п. 1.1 розділу I Порядок №631 цей Порядок розроблено відповідно до частини другої статті 246 Митного кодексу України (далі - Кодекс) з метою визначення порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації за формою єдиного адміністративного документа, що подається митному органу на паперовому носії або як електронний документ.

Пунктом 1.2 розділу I Порядку № 631 визначено, що картка відмови - картка відмови у прийнятті митної декларації або митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно п. п. 8.1, 8.2, 8.5 Розділу VIII Порядку № 631 у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

Картка відмови роздруковується у двох примірниках і підписується посадовою особою митного органу, яка прийняла рішення про відмову, а в разі електронного декларування формується тільки як електронний документ.

Суд встановив, що 08.04.2025 головним державним інспектором митного поста «Угринів» Львівської митниці Мулявкою О.О. прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 209100/2025/00020 (а.с. 57-58).

Така відмова у пропуску через митний кордон прийнята у зв`язку з невиконанням позивачем вимог МК України, постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей» від 27.02.2019 № 203, п. 18 Постанови Правління Національного Банку України «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» від 02.01.2019 №5, а саме: не поданням фізичною особою-резидентом (позивачем) підтверджуючих документів про зняття з власних рахунків у банках готівкових коштів при вивезенні за межі України валютних цінностей в загальній сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро.

Суд зазначає, що долучені позивачем до декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей та до позову документи не підтверджують факт зняття з його власних рахунків у банках готівкових коштів при вивезенні за межі України валютних цінностей в загальній сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, що суперечить вимогам вищенаведених нормативно-правових актів.

З наведеного суд робить висновок, що оскаржуване рішення відповідача від 08.04.2025 № UA 209100/2025/00020 є таким, що прийняте у межах повноважень, відповідно до закону та з дотриманням встановленої процедури, та відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому не підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про відмову у задоволенні позову повністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 14.11.2025 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович