Справа № 953/11317/25
Суддя: Шаренко С. Л.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2025 р. Київський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Шаренко С.Л.,

при секретарі Реуцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Апазіді Костянтина Юрійовича до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними дій працівників поліції,-

УСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Апазіді К.Ю. звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив:

- визнати протиправними дії працівника поліції Косиненка А.О., що виразилася у безпідставній зупинці транспортного засобу CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії працівника поліції Косиненка А.О., що виразилася у свідомій фальсифікації фактичних обставин щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; упередженому ставленні; невстановленні, невиявленні ознак наркотичного сп`яніння відповідно до вимог закону, порушенні порядку проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто порушенні вимог ст. 266 КУпАП, вимог Інструкціїї про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015;

- визнати протиправною бездіяльність працівника поліції Косиненка А.О., що виразилася у невиконанні працівником поліції обов`язку щодо роз`яснення водієві ОСОБА_1 його прав, передбачених статтею 268 КУпАП, статтею 63 Конституції України.

Також просив стягнути з ГУНП у Харківській області витрати на правничу допомогу у розмірі 26 000,00 гр.та суму сплаченого судового збору 1211,20 гр.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 21.08.2025 року в Управлінні патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції представник ОСОБА_1 адвокат Апазіді К.Ю., був ознайомлений із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №425960 від 17.08.2025 року та іншими матеріалами справи, що були долучені до відповідного протоколу.

Як наслідок, позивач та його представник вважають, що працівником поліції інспектором 1 взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Харківській області лейтенантом поліції Косиненком А.О. були порушені права ОСОБА_1 .

Представником позивача була подана скарга від 25.08.2025 року начальнику Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції щодо проведення службової перевірки дій працівника поліції Косиненка А.О. 22 вересня 2025 року представник отримав відповідь на скаргу від ДПП УПП в Харківській області, суть якої зводиться до того, що для повного та всебічного розгляду поданої скарги прийнято рішення про продовження розгляду на 15 днів.

Крім того, 08 жовтня 2025 року від заступника начальника ДПП УПП в Харківській області Я. Диняка надійшла відповідь на подану скаргу.

Зміст даної відповіді зводиться до того, що керівництво ДПП УПП у Харківській області не розглянуло скаргу по суті, у зв`язку з відсутністю компетенції, наявністю судового розгляду та судових рішень, і формальною відсутністю підстав для службового розслідування.

Крім того, отримана відповідь містить значний обсяг цитат із нормативно-правових актів, що не дають жодної реальної відповіді на суть скарги. Замість того, щоб провести службове розслідування, встановити чи мали місце неправомірні дії патрульних поліцейських, керівництво УПП переклало відповідальність на суд і формально «закрило питання», не призначивши жодного службового розслідування.

Тобто заступник начальника ДПП УПП в Харківській області Я. Диняк посилається на те, що справа стосовно ОСОБА_1 наразі перебуває в суді апеляційної інстанції, і остаточне рішення суду ще не ухвалене, тому, на його хибну думку, оцінювати дії поліцейських «можливо буде лише після ухвалення остаточного рішення суду».

Скарга стосувалася неправомірних дій працівників поліції, а не суті адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 розд. II Порядку №893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відсутність остаточного рішення суду не є підставою для відмови у внутрішній перевірці. Відповідно до п. 1 розділу II «Порядку проведення службових розслідувань у Нацполіції» (наказ МВС № 893), службове розслідування призначається у разі отримання даних про можливе порушення службової дисципліни або прав громадян.

У скарзі такі дані були, отже, керівництво мало не право, а обов`язок їх перевірити. Враховуючи, що подана 25 серпня 2025 року скарга на незаконні дії працівника поліції ОСОБА_2 не була розглянута належним чином, а отримана 08 жовтня 2025 року відповідь Управління патрульної поліції в Харківській області №А-738 носить формальний характер і не містить жодної оцінки суті порушень, викладених у скарзі, позивач вважає, що його право на ефективний розгляд звернення було порушене.

У зв`язку з цим, не отримавши належної та обґрунтованої відповіді від суб`єкта владних повноважень, позивач змушений і має право звернутися безпосередньо до адміністративного суду з метою захисту своїх прав шляхом визнання дій, бездіяльності працівника поліції протиправними.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 19 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право звернутися безпосередньо до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Зокрема, особа може просити суд визнати протиправними дії або бездіяльність працівників поліції, зобов`язати їх утриматися від певних дій чи вчинити необхідні дії для відновлення порушених прав. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори між фізичними або юридичними особами та суб`єктами владних повноважень, до яких належать і органи Національної поліції, якщо інше не передбачено законом. Отже, неправомірні дії працівників поліції можуть бути оскаржені безпосередньо до адміністративного суду у порядку, визначеному КАС України.

Працівник поліції Косиненко А.О. не надав інформації (яка б могла перебувати у нього) про причетність водія до вчинення будь-якого правопорушення. Така інформація і не може бути надана ані учасникам події, ані суду, з тієї причини, що вона була відсутня перед зупинкою транспортного засобу. Надалі, у процесі спілкування, працівник поліції Косиненко А.О. вже послався на іншу підставу зупинки, зазначивши, що начебто наявна інформація про можливу дорожньо-транспортну пригоду у зв`язку з пошкодженням заднього бамперу автомобіля CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засіб, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Тобто інформація про причетність водія, пасажирів до скоєння ДТП, або інформація, що свідчить про те, що ТЗ чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення ДТП, мала б бути в розпорядженні поліцейського до зупинки ТЗ.

Така інформація також була відсутня до зупинки ТЗ.

Відтак, працівник поліції безпідставно, всупереч вимогам Закону, зупинив водія ОСОБА_1 , та під час зупинки називає різні, взаємовиключні підстави для зупинки транспортного засобу, які об`єктивно не підтверджені, що свідчить про відсутність чіткої та законної причини втручання у права водія.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Зазначена норма закону містить вичерпний перелік причин зупинки транспортного засобу.

Як свідчать наявні докази, жодної законної підстави для зупинки транспортного засобу не було.

Отже, дії поліцейського у цій ситуації розцінюється як порушення вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Оцінюючи дії працівника поліції ОСОБА_2 , сторона захисту вважає, що він знав дані особи водія та діяв стосовно останнього упереджено, продовжуючи свою протиправну діяльність, зупинив безпідставно (всупереч вимогам закону) транспортний засіб, перевищуючи свої службові повноваження, що підтверджуються доказами, які додаються. Косиненко А.О. діяв упереджено, не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, всупереч вимогам ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Крім того, при перевірці працівником поліції Косиненком А.О. даних особи ОСОБА_1 виявилося, що останній перебуває у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі отриманої інформації, працівник поліції ще більш упереджено почав ставитися до водія, про що свідчить його розмова із іншим членом екіпажу, що начебто ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. З відеозапису та матеріалів справи не відомо з яких підстав працівник поліції Косиненко А.О. зробив висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, адже службова особа належним чином не встановила ознаки наркотичного сп`яніння у водія, які передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 (далі Інструкція), та безпідставно вважала, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції.

Ознаки поліцейським встановленні не були, що підтверджується відеоматеріалами. Таким чином, ОСОБА_2 діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, в чому і полягають протиправні дії.

Також представник позивача зазначає, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №425960 вбачається, що ОСОБА_1 начебто порушив вимогу п.п.2.5 ПДР.

При перегляді відеозапису, на фрагменті відеозапису на 16 год 53 хв 48 сек працівник поліції Косиненко А.О. пропонує водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у відповідному медичному закладі КНП ХОР "ОКНЛ".

На фрагменті відеозапису о 16 год. 53 хв. 59 сек. зафіксовано, що водій ОСОБА_1 тричі повідомив працівнику поліції, що він не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Незважаючи на це, працівник поліції Косиненко А.О. тричі заявив, що водій начебто відмовляється від проходження огляду. При цьому кожного разу водій чітко заперечував такі твердження та підтверджував готовність пройти відповідний огляд.

Вказані дії поліцейського свідчать про свідоме перекручення фактичних обставин та підтверджують його упереджене ставлення до водія. Такі дії не лише порушують норми законодавства України, а й дискредитують саму службу поліції. Ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд на стан сп`яніння проводиться лише за наявності ознак, які дають підстави вважати, що водій перебуває у відповідному стані.

В даному випадку протиправна бездіяльності виявилась у тому, що працівник поліції не вчинив дій відповідно до закону для забезпечення передбаченої процедури проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не встановив ознак наркотичного сп`яніння, безпідставно стверджував про нібито відмову водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, тобто не діяв на підставі у межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Крім того, під час зупинки транспортного засобу та подальшого спілкування з водієм працівником поліції ОСОБА_2 не було роз`яснено права та обов`язки особи, що прямо суперечить вимогам Конституції України, КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію».

Зазначає, що в діях працівника поліції ОСОБА_2 вбачаються ознаки порушення конституційного права на захист.

Фактичні дії ОСОБА_2 незабезпечення права на захист, відсутність належного роз`яснення прав та створення перешкод у їх реалізації є грубим порушенням як Конституції України, так і положень процесуального законодавства України. Це підтверджує упереджене ставлення та неправомірну бездіяльність працівника поліції.

Зазначає, що відеозаписами підтверджується, що працівник поліції не роз`яснив водію ОСОБА_1 права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Таким чином було порушено право на захист.

Протиправна бездіяльність відповідача полягає у не роз`яснені прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України.

11.11.2025 від представника відповідача Федюка Д.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зважаючи на наступне. 17.08.2025 о 16 год. 11 хв. за адресою місто Харків на провулку Л. Глібова, буд. 48, поліцейські виявили транспортний засіб Chevrolet Aveo з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Зазначений транспортний засіб був зупинений на підставі пункту третього частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» для подальшого з`ясування обставин стосовно ознак дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі, як зазначено в рапорті, складеного поліцейським Косиненко А. О., який долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.

Поліцейський підійшов до водія, пояснив причину застосування превентивних поліцейських заходів, на підставі пункту другого частини першої статті 32 Закону, поліцейським було висунуто вимогу до позивача про пред`явлення документів, що посвідчують його особу та відповідне право, а саме посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб, відповідно.

Таким чином було встановлено особу водія - ОСОБА_1 , який керував даним транспортним засобом.

Під час з`ясування обставин поліцейський виявив у Позивача ознаки наркотичного сп`яніння, про що його було повідомлено.

Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» що затверджено наказом МВС/МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція № 1452/735) поліцейський неодноразово пропонував Позивачеві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНКЛ. Проте Позивач своїми діями фактично відмовився від проходження такого огляду. Таким чином поліцейські, отримавши відмову, прийняли рішення зафіксувати дане правопорушення та скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 254, 255 КУпАП.

Позивачеві в повному обсязі роз`ясненні його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора № 470173, після чого поліцейські склали протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425960 за частиною першою статті 130 КУпАП.

При зупинці автомобіля Chevrolet Aveo з державним номерним знаком НОМЕР_1 та при огляді на стан сп`яніння інспектор керувався положеннями Закону, Інструкції № 1452/735, ПДР України та КУпАП, а тому він діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права.

Твердження позивача про безпідставність зупинки транспортного засобу є помилковими та не відповідають фактичним обставинам справи. Згідно з пунктом три частини першої статті 35 Закону, працівники поліції зупинили автомобіль Позивача у зв`язку з наявністю на транспортному засобі пошкоджень характерних для дорожньо-транспортної події. Тобто реагування працівників поліції відбулося на підставі безпосереднього спостереження, що зазначено поліцейським в рапорті.

Таким чином, дії працівників поліції при зупинці транспортного засобу були здійснені в межах повноважень, визначених законодавством, і не можуть розцінюватися як безпідставні чи протиправні.

Оскільки у працівників поліції виникли підстави вважати відповідно до Інструкції № 1452/735, що Позивач може перебувати у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану було вирішено запропонувати пройти медичний огляд на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі.

Таким чином, на відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейського № 470173 з 16 години 53 хвилини до 16 години 57 хвилин зафіксовано як поліцейський, відповідно до статті 266 КУпАП, неодноразово пропонує Позивачеві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНКЛ. Однак Позивач повідомляв, що не відмовляється від проходження огляду, проте на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння не реагував. Замість належного виконання законних вимог поліцейських, він зачинився у власному автомобілі та своїми умисними діями фактично засвідчив небажання пройти відповідний огляд у встановленому законом порядку. Така поведінка була обґрунтовано розцінена працівниками поліції як відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та спробою уникнення відповідальності.

На вищевказаному відеозаписі о 16 годині 57 хвилині поліцейський в повному обсязі роз`яснив Позивачеві права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

У зв`язку з вищезазначеним поліцейські належним чином зафіксували факт відмови, склали протокол про адміністративне правопорушення та оформили відповідні матеріали справи для подальшого направлення справи на розгляд до Київського районного суду міста Харкова. О 17 годині 22 хвилини вбачається на відеозаписі як поліцейський ознайомив Позивача зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425960, у якому було відображено обставини вчиненого правопорушення та надано відповідні роз`яснення щодо його змісту, передбачених чинним законодавством.

Після ознайомлення поліцейський запропонував Позивачу підписати зазначений протокол та отримати його копію. Проте Позивач відмовився від підписання протоколу та від отримання його примірника, про що було зроблено відповідну відмітку у протоколі.

В матеріалах справи знаходиться направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я КНП ХОР ОНКЛ в якому вказані наркотичні ознаки у Позивача, що відповідають пункту 3 та 4 Інструкції № 1452/735.

Стосовно правничої допомоги відповідач стверджує про неспівмірність витрат у розмірі 26000 грн.

Зазначає, що позивачем не подано належних доказів, які б підтверджували факт сплати заявленої суми. Враховуючи викладене, витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню.

Крім того, 11.11.2025 від представника відповідача до суду надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на те, що процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, в цьому випадку інспекторів патрульної поліції, такі як правомірність зупинки транспортного засобу та пропозиція пройти медичний огляд на стан сп`яніння, мають бути предметом оцінки судом, в якості доказу вчинення правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності у порядку, визначеному КУпАП, однак питання правомірності таких дій не можуть бути предметом окремого спору. Оформлення матеріалів справи та протоколу у справі про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, 11.11.2025 від представника відповідача до суду надійшла заява про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з неправильним розрахунком суми сплаченого судового збору.

12.11.2025 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що змістом позовної заяви не оскаржується зміст протоколу чи доведеність вини у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Предметом цього адміністративного позову є виключно протиправні дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які передували та супроводжували складання протоколу, а також бездіяльність керівництва щодо розгляду скарги. Відповідач у відзиві посилається на єдину підставу зупинки наявність на ТЗ пошкоджень, характерних для ДТП (п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону «Про Національну поліцію»). Проте, Відповідач не надав жодного доказу, що інформація про ці пошкодження або причетність водія до ДТП була в розпорядженні поліцейського до моменту зупинки. Відповідач не спростував факт, зафіксований на відеозаписі, про те, що поліцейський назвав водія « ОСОБА_3 » ще до його ідентифікації за документами. Це беззаперечно свідчить про упередженість та свідомий пошук приводу для зупинки, а не про її здійснення на законних підставах.

Відповідач не спростовує факт, що керівництво ДПП УПП в Харківській області відмовило у проведенні службового розслідування, пославшись на перебування справи про ст. 130 КУпАП в суді.

Відповідно до п. 1 розд. ІІ Порядку № 893, підставою для службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян про порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку. Скарга стосувалася неправомірних дій поліцейського, а не винуватості Позивача. Таким чином, наявність судового провадження у справі про адміністративне правопорушення не звільняє керівництво від обов`язку провести внутрішню перевірку дій свого співробітника на предмет дотримання ним Закону України «Про Національну поліцію» та внутрішніх інструкцій. Тому вважаємо, що бездіяльність керівництва є протиправною.

Крім того, Відповідач лише стверджує про виявлення ознак наркотичного сп`яніння, але не надає інформації про те, які саме ознаки були виявлені та як вони були зафіксовані, що є порушенням вимог Інструкції № 1452/735. З огляду на це, дії поліцейського щодо пропозиції огляду та фіксації «фактичної відмови» були протиправними, оскільки не були дотримані необхідні процедури встановлення ознак сп`яніння.

На підставі вищевикладеного, аргументи Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

13.11.2025 від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення, відповідно до змісту яких вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль Позивача у зв`язку з наявністю на транспортному засобі пошкоджень характерних для дорожньо-транспортної події відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Тобто реагування працівників поліції відбулося на підставі безпосереднього спостереження, що зазначено поліцейським в рапорті.

Щодо зафіксованого на відеозаписі факту, про те, що поліцейський назвав водія «Лавровський», необхідно зазначити, що під час виконання службових обов`язків поліцейський використовував службовий планшет, який надає можливість у межах повноважень здійснювати перевірку осіб і транспортних засобів у відповідних базах даних. У зазначеній базі наявна інформація про транспортний засіб, яким він керував, з якої поліцейський встановив, що за відповідним транспортним засобом перебуває ймовірно громадянин Лавровський, про що було повідомлено іншому інспектору.

Твердження представника Позивача про упереджене ставлення працівників поліції до водія, а також про нібито неналежне встановлення ознак наркотичного сп`яніння, не відповідають дійсності, оскільки не підтверджені жодними належними та допустимими доказами відповідно до ст. 73 - 77 КАС України. Дії поліцейських здійснювались у межах закону, послідовно, відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції № 1452/735, КУпАП. З приводу скарги, керівництво УПП в Харківській області ДПП на момент її розгляду не виявило достатніх підстав для проведення службового розслідування та надала Позивачу належну обґрунтовану відповідь.

Стосовно виявлення ознак наркотичного сп`яніння та фіксації в матеріалах справах знаходиться направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я КНП ХОР ОНКЛ в якому вказані наркотичні ознаки у Позивача, а саме, що відповідають п. 3 та 4 Інструкції № 1452/735. Дане направлення присутнє в матеріалах справи, відповідно Позивач і представник Позивача з ними ознайомлені. В направленні зафіксовані такі ознаки сп`яніння - тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці, жвавість руху та мови.

Зазначає, що доводи Позивача та його представника ґрунтуються виключно на суб`єктивному сприйнятті обставин справи, що відображає лише їхнє особисте бачення подій, без належного підтвердження об`єктивними доказами. Подані до матеріалів справи документи та пояснення не містять відомостей, які б беззаперечно свідчили про правомірність або обґрунтованість заявлених вимог.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Апазіді К.Ю. до судового засідання не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись судом належним чином. 12.11.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача.

Від представника відповідача Федюка Д.В. до суду надійшла заява, в якій він просив розглянути справу з урахуванням відзиву на позовну заяву та заперечень.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, 17.08.2025 інспектором 1 взводу 6 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Косиненко А.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 425960 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого, 17.08.2025 о 16.11 год. ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, пров. Л. Глібова, буд. 48 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме з тремтінням пальців рук, поведінкою, що не відповідає обстановці, підвищеною жвавістю рухів та мови. На вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ водій відмовився.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 19.09.2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гр. та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом із тим, зупинка транспортного засобу це превентивні дії суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на забезпечення виконання функцій поліції (Ст.ст. 31, 35 ЗУ "Про національну поліцію") та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення правопорушення та/чи правомірності дій працівників поліції, при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід також зауважити, що розгляд питання правомірності зупинки транспортного засобу в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити (за наявності порушень) права особи, яка притягується до відповідальності, що не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Варто також наголосити, що оскільки дії відповідачів щодо зупинення транспортного засобу без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для особи та не порушують його права, то вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються.

Відповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, складення його уповноваженою особою, а також правомірність інших дій (бездіяльності) працівників патрульної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення може бути встановлено судом у справі про адміністративне правопорушення (Постанова ВП ВС від 22.01.2025 № 335/6977/22 (14-87цс24).

Таким чином, обставини законності зупинення транспортного засобу та інших процесуальних дій працівників поліції, наслідком яких стало складання адміністративного протоколу, повинні бути об`єктом дослідження повноважного суду, при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

До схожих висновків у своїх постановах дійшла ВП ВС від 13 березня 2019 року, у справі N 712/7385/17, 19 червня 2019 року у с праві N 638/3490/18.

Як вбачається з відомостей з сайту «Судова влада» та з Єдиного державного реєстру судових рішень, 19.09.2025 Київським районним судом м. Харкова ухвалено постанову за результатами розгляду матеріалів справи №953/8873/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зміст зазначеного судового рішення свідчить, що судом всебічно перевірялись обставини скоєного адміністративного правопорушення, досліджувались відеозаписи з бодікамери поліцейського та відеореєстратора. В межах розгляду справи №953/8873/25 судом досліджені твердження адвоката Апазіді К.Ю. щодо обґрунтованості зупинки транспортного засобу, щодо упередженого та провокативного ставлення працівників поліції до водія ОСОБА_1 . Також, під час розгляду адміністративного матеріалу, судом встановлено, що ОСОБА_1 повідомлено виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, після чого запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, у відповідь на що, водій зачинився в машині, ОСОБА_1 були роз`яснені передбачені законодавством права.

Згідно даних з автоматизованої системи документообігу суду, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на даний час перебуває на розгляді в Харківському апеляційному суді за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Таким чином, правомірність дій/бездіяльності з боку поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №425960 від 17.08.2025 року, які є предметом позовних вимог Позивача, вже є об`єктом дослідження в межах справи №953/8873/25 про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, та на підставі ст. ст. 245, 251, 252, 258, 268, 279, 280 КУпАП, ст. ст. 9, 44, 72-77, 245-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову представника позивача ОСОБА_1 адвоката Апазіді Костянтина Юрійовича до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними дій працівників поліції.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.Л. Шаренко