Справа № 336/8005/25
Суддя: Вайнраух Л. А.
Дата ухвалення: 2025-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/8005/25
Пр. 2-а/336/103/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді: Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання: Безкровної Є.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, поданий в порядку адміністративного судочинства, -

без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань сторін про інше, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.08.2025 за допомогою засобів поштового листування звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, за змістом позовної заяви просить визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, визнати протиправною та скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, на підставі якої на позивача накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень, провадження у справі закрити.

За змістом позовної заяви 18.07.2025 тво начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 винесено постанову N641 по справі про адміністративне правопорушення у зв?язку із вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень. Позивач наголошує, що з вищевказаною постановою категорично не згоден, своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення протиправною і такою, що порушує його права, а, отже, підлягає обов?язковому скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Дана постанова, як стверджується стороною позивача, ухвалена на підставі протокола N641 про адміністративне правопорушення від 13.07.2025 у відношенні ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, який складений офіцером ІНФОРМАЦІЯ_4 лейтенантом П? ОСОБА_3 . З даним протоколом ОСОБА_1 також не згоден, про що зазначив під час його складання.

Так, під час складання особі, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано наказу керівника ТЦК про уповноваження на складання протоколу посадовою особою - офіцером ІНФОРМАЦІЯ_4 лейтенантом ОСОБА_4 ОСОБА_5 , відповідно, лейтенант ОСОБА_6 не мав законного права на складання протоколу. Крім того, протокол складений на звичайному аркуші, формату A-4 та не містить печатки організації всупереч тому, що повинен бути оформлений на встановленому бланку та містити печатки, передбачені законом, що, на переконання позивача, ставити під сумнів його законність. Посадовою особою, яка склала протокол, не конкретизовано правопорушення, відсутній конкретний виклад обставин, не зазначено спеціальної норми закону, яку, на думку відповідача, порушено ОСОБА_1 , що свідчить про недопустимість доказу.

Під час складання постанови, як стверджує позивач, порушено процедуру розгляду справи відповідно до ст.279 КУпАП, відповідно до якої посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз?яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов?язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення.

Як зазначено у позовній заяві, в протоколі і в постанові про адміністративне правопорушення неправильно зазначено норму Закону, яку порушено ОСОБА_1 , що суперечить вимогам КУпАП. Так, статтею 22 Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» N3543-XII від 21.10.1993 з наступними змінами передбачено обов?язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 22 Закону N3543-XII громадяни зобов?язані: проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров?я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. Обов`язок проходження ВЛК обмежено придатними до 5 червня 2025 року передбачений п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону N3621. В газеті «Голос України» 14.02.2025 опубліковано Закон України від 12.02.2025 N4235-IX «Про внесення зміни до пункту 2 розділу І «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (далі - Закон N4235).

ОСОБА_1 спростовує наявність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 с.210-1 КУпАП, позаяк відповідно до Тимчасового посвідчення військовозобов?язаного НОМЕР_1 , виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 від 22.11.2022, ОСОБА_1 призовною комісією ОСОБА_8 зарахований в запас 24.10.2003, визнаний непридатним у мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Так, дане посвідчення ним пред?явлено 13.07.2025 працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 на їх вимогу, не повернуто позивачеві. При цьому, попередньо позивач оновив військово-облікові дані за допомогою застосунку «Резерв+», жодних відомостей щодо порушення правил військового обліку не було, дані оновлено вчасно.

Позивач також наголошує, із посиланням на приписи ст.235 КУпАП, п. 7-8 розділу 2 наказу Міністерства оборони України "Про затвердження Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення" від 01.01.2024 N 3, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено підполковником ОСОБА_2 за результатами якої винесено неправомірну постанову. Будь-яких доказів того, що 18.07.2025 обов?язки керівника виконував його заступник та, відповідно, підполковник ОСОБА_2 наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення з подальшим винесенням постанови, відповідачем не надано. Крім того, постанова не містить посилання на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення (пояснення свідків, акт, фото- чи відеозапис тощо відповідно до ст. 251 КУпАП), на підставі яких суб?єктом владних повноважень прийнято рішення у формі постанови. Посадовою особою при винесенні постанову самостійно змінено фабулу правопорушення, викладену в протоколі. Відповідно, позивач вважає, що вищевказана постанова є незаконною, протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.

Окремо наголошено, що позивач не отримував направлення на проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби позивач від відповідача. Крім того, у тексті протокола та повістки про виклик на 18.07.2025 містяться розбіжності щодо часу розгляду справи. На розгляді справи 18.07.2025 ОСОБА_1 не був присутнім з поважних причин, а саме через перебування останнього з 16 липня 2025 року по 25 липня 2025 року включно на лікарняному, що підтверджується відповідними Інформаційними довідками з електронної системи охорони здоров?я КНП «Оріхівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Оріхівської міської ради із медичними висновками про тимчасову непрацездатність за N1111-T2XA-HPH8-АT4А від 16.07.2025, N1111-BT45-Х99T-НМ7 від 22.08.2025, про що своєчасно та належним чином повідомлено відповідача. Позивач виконав свої процесуальні обов?язки шляхом направлення заяви про відкладення розгляду справи про адміністративне праворушення на іншу дату у зв?язку з перебуванням останнього на лікарняному 17.07.2025. Заяви із додатками отримано уповноваженою особою відповідача 18.07.2025. Зазначені обставини мали бути враховані відповідачем. Внаслідок відсутності під час розгляду справи ОСОБА_1 був позбавлений права надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу, що свідчить й про порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Ухвалою суду від 01.09.2025 клопотання позивача ОСОБА_1 про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення строку на звернення до суду із позовною заявою, - задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено пропущений строк. Прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Визначено дату, час і місце проведення судового засідання.

Роз?яснено, що відзив на позовну заяву (відзив) відповідач вправі подати до судового засідання у справі, а також відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач в особі представника Сухової Н.В. повноваження якої в належний спосіб підтверджені, скористався своїм правом, врегульованим ч.4 ст.159, ч.1 ст.261 КАС України, 15.09.2025 подав відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову.

За змістом відзиву 13.07.2025 позивача зупинено працівниками поліції та уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перевірки військово-облікових документів виявлено порушення законодавства України з мобілізаційної підготовки та мобілізації, а саме не визначення придатності до військової служби. Відповідно до тимчасового посвідчення ОСОБА_1 мав статус тимчасово-обмеженого до військової служби. В приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 офіцером ІНФОРМАЦІЯ_4 лейтенантом ОСОБА_9 по факту правопорушення, відносно ОСОБА_1 складений протокол N641 про адміністративне правопорушення у відповідності до якого ОСОБА_1 , будучи військовозобов?язаним, не пройшов своєчасно медичний огляд для визначення придатності до військової служби, таким чином своїми діями порушив вимоги абзацу 4 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинивши при цьому адміністративне правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, під час дії в державі правового режиму «воєнного стану», передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Враховуючи зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 N3621-IX, до Закону N2232-ХII, який набрав чинності з 18.05.2024, якими скасовано статус «обмежено придатний» та установлено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев?яти місяців з дня набрання чинності цим Законом підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби, - на законних підставах позивач зобов?язаний був пройти медичний огляд до 05.06.2025. Однак, вимоги Закону з боку ОСОБА_1 виконано не було.

При цьому, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи, ОСОБА_1 , як видно з відзиву, для участі в розгляді адміністративної справи не прибув. Сторона відповідача також стверджує, що пояснення чи документи, які б підтвердили наявність у ОСОБА_1 поважної причини неприбуття на момент розгляду справи не надані. При цьому, відповідачем забезпечено право позивача бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Враховуючи той факт, що громадянин ОСОБА_1 оповіщений своєчасно про місце, дату та час розгляду справи та від нього не надійшло клопотань, справу розглянуто по суті. Документи надійшли після розгляду справи про адміністративне правопорушення. Як видно з долучених документів, зокрема: на електронну адресу заява позивачем направлена 17.07.2025 о 21-35 годині. Відповідно, отримана вона тільки після 8.00 години (початок робочого часу). Вся кореспонденція передається начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду після 10-00 години, потім реєструється і передається до виконавців. Тобто о 9-00 годині під час розгляду справи заява не могла бути долучена до матеріалів справи. Заява, яка направлена засобами поштового зв?язку, отримана, відповідно до трекінгу АТ «Укрпошта» саме 18.07.2025. Однак кореспонденцію листоноша приносить до ІНФОРМАЦІЯ_2 тільки після 15-00 години, тобто, коли справа уже була розглянута.

На спростування тверджень сторони позивача у відзиві на позов наголошено, що підполковник ОСОБА_2 тимчасово виконує обов`язки начальника, в зв?язку з чим має повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення та виносити постанови відповідно до ст.235 КУпАП. Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов?язаними, резервістами врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України N3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 N 36/41381. Відповідно до пункту 2 Розділу 1 вищезазначеної Інструкції уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-, 211 КУпАп, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.12.2024 N332 призначено уповноважених осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, в тому числі уповноваженим призначено і офіцера ОСОБА_10 . Тобто, протокол та постанова складені посадовими особами ТЦК та СП, які наділені відповідними повноваженнями. Крім того, під час складання протокола та постанови дотримані й положення Інструкції, а також КУпАП, зокрема, положень ст.256, 280 КУпАП.

Представниця відповідача зазначає, що відсутність зазначення в протоколі спеціальної норми Закону, яку порушено з боку позивача, є формальною помилкою, яка не позбавляє протокол юридичної сили, якщо зміст протоколу та матеріали справи містять докази допущеного правопорушення. При цьому, як було з?ясовано під час складання протоколу та винесенні постанови, до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач з приводу отримання направлення для проходження ВЛК не звертався та через електронний кабінет направлення не отримував. Безпідставне не проходження (ухилення) від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби є порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Таке порушення вчинене позивачем в особливий період. Дії особи щодо не проходження (ухилення) від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Отже, дії позивача кваліфіковані відповідачем правильно.

Відтак, з відзиву видно, що відповідач правомірно розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо позивача за відсутності позивача та за результатом такого розгляду прийняв законну та обґрунтовану постанову N641 від 18.07.2025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. При цьому, відповідачем доведено належними, достатніми та допустимими доказами, законність оскарженої постанови. Також ця постанова винесена у межах повноважень відповідача, в порядку та спосіб визначений КУпАП, із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи. На підставі вищевикладеного дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 при винесенні постанови N641 від 18.07.2025 здійснені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а постанова є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам КУпАП. Оскільки при розгляді справи з?ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність, із посиланням на норми статей 44, 47, 77, 162 КАС України, представниця відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд враховує особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, що врегульовані ст.286 КАС України.

За змістом ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Із врахуванням вимог ч.6 ст.262 КАС України, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, підстав для такого здійснення розгляду справи за ініціативою суду не встановлено.

Статтею 269 КАС України врегульовано особливості подання заяв по суті справи в окремих категоріях адміністративних справ. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені нормою статті 286 КАС України. Так, як зазначено у ч.1 ст.269 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Відповідно, подання відповіді на відзив, а також заперечень на відповідь на відзив зазначеним нормативним положенням не передбачено.

Тому вказані види заяв по суті справи, скеровані сторонами, судом не досліджується та не аналізується.

Інших процесуальних дій у справі судом не вчинено за відсутності відповідних заяв та клопотань.

Розглянувши позовну заяву, всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як врегульовано ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як передбачено ч.1 ст.262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) (п.2 ч.3 ст.286 КАС України).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ця норма розповсюджується й на справи про адміністративні правопорушення.

Нормою ст.280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного право-порушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення без-пеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і доку-ментів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати, як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно зі ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №332 від 19.12.2024, затверджено перелік відповідальних посадових осіб, які уповноважені складати адміністративні протоколи відносно військовозобов`язаних, призовників та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені ст.210, 210-1, 211 КУпАП, витяг даного наказу доданий до відзиву. До переліку включено, зокрема, ОСОБА_11 , Є.П?янова (цілодобово, а також у вихідні та святкові дні).

Згідно з витягом із Переліку осіб, уповноважених діяти від імені ІНФОРМАЦІЯ_6 , районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки м. Запоріжжя та Запорізької області, затвердженого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 02.10.2024 №801, в редакції від 15.04.2025, долученого до відзиву, від імені ІНФОРМАЦІЯ_7 у судах та інших державних органах має право здійснювати самопредставництво т.в.о. начальника вказаного центру Гавадзін А., головний спеціаліст командування ОСОБА_12 .

Згідно з даними протокола про адміністративне затримання серії АЗ №000738 від 13.07.2025, ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210 КУпАП, затримано 13.07.2025 о 12-40 годині для складання протокола про адміністративне правопорушення, в присутності понятих. За змістом положень ст.260, 162 КУпАП адміністративне затримання є одних з заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, доводи позивача щодо зазначення некоректної норми КУпАП за змістом протокола затримання в даній справі не є визначальним та не змінює висновків суду. Крім того, суд зауважує, що задля захисту прав особи під час затримання був присутній захисник ОСОБА_13 , а доказів оскарження дій посадової особи, якою складено протокол затримання, матеріали справи не містять.

За даними протокола про адміністративне правопорушення №641 від 13.07.2025, складеного офіцером ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_14 відповідно до ст.235 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , особу якого встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Енергодарським МВ УМВС України в Запорізькій області 24.04.1997, 13.07.2025 о 12-50 хвилині під час перевірки військово-облікових документів виявлено порушення законодавства України з мобілізаційної підготовки та мобілізації, та порушення військового обліку, а саме несвоєчасне проходження медичного огляду та визначення придатності до військової служби, чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Громадянинові ОСОБА_1 роз?яснено права згідно зі ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

За змістом протокола позивачу у даній справі повідомлено про розгляд справи 18.07.2025 о 09-00 годині, про що наявний підпис ОСОБА_1 . До протокола додається копія паспорта, РНОКПП та відеозапис.

У графі пояснень особа, відносно якої складено протокол, - ОСОБА_1 , зазначив, що із протоколом не згоден.

До позовної заяви також додано копію повістки №468 від 14.07.2025, за даними якої розгляд справи призначений 18.07.2025 о 08-00 годині, з метою уточнення персональних даних особи, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Повістка містить підпис ОСОБА_11 як ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стороною відповідача не обґрунтовано в належний спосіб наявності розбіжності у часі розгляду справи, вказаному в протоколі, а також часі, який вказаний у повістці, ця розбіжність становить одну годину, враховується судом під час розгляду.

17.07.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про відкладення розгляду справи, надавши медичний висновок від 16.07.2025 Оріхівської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування Оріхівської міської ради. Дана заява скерована засобами поштового листування. Разом з цим, суд звертає увагу, що, позивач дійсно звернувся із даною заявою за допомогою засобів поштового зв?язку напередодні розгляду справи, але отримав медичний висновок за один день до надіслання заяви, відповідно, вжив своєчасних дії щодо її надіслання, вочевидь розуміючи, що лист має бути вручений своєчасно. Категорія медичного висновку захворювання або травма загального характеру, лікар, що видав лікар-ортопед, травматолог ОСОБА_15 . Так, медичний висновок виданий о 13-11 годині 16.07.2025, направлений 17.07.2025 о 08-37 годині. Розрахункова дата доставки, вказана у поштовій накладній №515, додана до позовної заяви. Час вручення відправлення стороною відповідача не доведений, як і відсутність звернень позивача з клопотанням про відкладення засобами телефонного зв?язку. Сторона відповідача мала змогу підтвердити певні обставини шляхом складання відповідного акта. Згідно з поштовим повідомленням, відправлення ОСОБА_1 вручено уповноваженій особі 18.07.2025.

Докази доставки електронного листа, а також його прочитання до справи стороною позивача не додані, разом з цим, позивач стверджує про його надіслання о 21-35 годині 17.07.2025, дана обставина визнається стороною відповідача. Доказів проведення ретельної перевірки з питання наявності клопотань ОСОБА_1 стороною відповідача не надано.

Згідно з постановою про адміністративне правопорушення №641 від 18.07.2025, складеною ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 , за результатами розгляду матеріалів адміністративної справи про адміністративне правопорушення громадянина ОСОБА_1 , - згідно протоколу про адміністративне правопорушення N641 від 13.07.2025, складеного офіцером ІНФОРМАЦІЯ_4 лейтенантом ОСОБА_4 ОСОБА_16 вбачається, що ОСОБА_17 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 210-1 частиною 3 КУпАП, а саме: ОСОБА_1 13.07.2025 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в результаті перевірки його військово-облікових даних виявлено порушення законодавства України з мобілізаційної підготовки та мобілізації, та порушення військового обліку, а саме несвоєчасне проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, після чого офіцером ІНФОРМАЦІЯ_4 лейтенантом ОСОБА_14 на нього складений протокол про адміністративне правопорушення N641 від 13.07.2025. В присутності ОСОБА_1 справу призначено до розгляду о 09 год.00 хв. 18.07.2025. На день та час розгляду справи ОСОБА_1 не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлений своєчасно під особистий підпис в протоколі N641 від 13.07.2025. Заяв, заперечень та клопотань з приводу розгляду справи 18.07.2025 чи переносу розгляду справи на іншу дату не надав. В рядку протоколу про адміністративне правопорушення - Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заявив, що не згоден з даним протоколом.

Однак, ОСОБА_1 всупереч вимогам чинного законодавства, як видно з оскаржуваної постанови, своєчасно не пройшов медичний огляд для визначення придатності до військової служби, чим порушив абзац 3 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» N3543-ХІІ від 21.10.1993 в редакції від 01.01.2025.

В зв?язку з вищевикладеним, при притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 застосовується ч.3 ст.210-1 КУпАі, яка діяла на момент вчинення правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом?якшують і обтяжують відповідальність. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАЛ., його визнано винуватим та накладено адміністративне стягнення у сумі 17 000,00 гривень. У постанові роз?яснено строк сплати штафу, наведені реквізити для здійснення платежа, а також положення ст.308 КУпАП, порядок оскарження, наявні графи набрання постановою законної сили та строк пред?явлення до виконання, міститься підпис посадової особи, якою її складено, а також печатка відповідача.

За даними результатів проходження ВЛК ОСОБА_1 , доданим до відзиву, остання дата проходження - до складання протокола 22.11.2022: непридатний у мирний час, обмежено придатний у воєнний час, після складання протокола -14.07.2025, результат: придатний. Зазначене спростовує доводи позивача щодо відсутності направлення для проходження огляду, оскільки він проведений невідкладно (протягом доби) після складання протокола. Відомості щодо проходження ВЛК надані стороною відповідача, долучені до відзиву на позовну заяву.

При розгляді справи суд виходить з таких положень чинного законодавства.

Відповідно до ст.2, ст.5 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За приписами ст. 245, 246 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Згідно ст. 1 Закону України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану`в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до положень абз. 2 ч.10 ст. 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані зокрема прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

Згідно п.24 цього Порядку у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Враховуючи дату складання протокола 13.07.2025, а також докази щодо лікарняного ОСОБА_1 з 16.07.2025, дотримання даного положення є вочевидь не можливим.

Відповідно до п.1 розділу 1 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 №3, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381, ця Інструкція визначає процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно з п. 9 розділу 2 Інструкції (на час складання протокола) визначено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП.

Особливостей повідомлення особи про час розгляду справи (наразі це пункт 10 розділу ІІ Інструкції) на час провадження в даній справі відносно ОСОБА_1 дана інструкція не містила, втім вони чітко визначені положеннями КУпАП (ст.277-2 КУпАП). Так, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як видно з матеріалів справи, підставою для прийняття спірної постанови були висновки відповідача про порушення ОСОБА_1 абзацу 3 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» N3543-ХІІ від 21.10.1993 в редакції від 01.01.2025.

Відповідно до доводів позивача, останній наводить посилання, серед іншого, на порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення в частині проведення розгляду за його відсутності, не дивлячись на клопотання про відкладення такого розгляду, доведене до відома ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 шляхом надіслання засобами поштового зв?язку, а також електронного листування.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про отримання повідомлення позивача про відкладення розгляду справи вже після розгляду справи, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження часу отримання вказаної заяви із додатками.

При прийнятті документів ІНФОРМАЦІЯ_9 в особі уповноваженої на реєстрацію кореспонденції особи не позбавлений можливості при проставлені відмітки про отримання зазначати не тільки дату, а й час прийняття кореспонденції.

Крім того, суд бере до уваги розбіжність у часі розгляді справи (за даними протокола та повістки), як це знайшло своє підтвердження під час розгляду справи та не спростовано стороною відповідача.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Також, суд під час розгляду даної справи враховує, що особі, до якої застосовується певна адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів та пояснень, надання можливості скористатись правовою допомогою адвоката.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем не надано позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі, зокрема знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, а тому особою, яка винесла постанову по справі про адміністративне правопорушення порушено гарантоване ст. 59, 63 Конституції України право на захист.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи».

Поряд з цим, процедурні (процесуальні) порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка вчасно подала клопотання про відкладення розгляду справи, і непроведення розгляду такого клопотання під час розгляду справи про адміністративне правопорушення є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності, як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати в своїй основі конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Відповідно до ч. 3 та 5 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, враховуючи висновки суду, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із подальшим надісланням справи на новий розгляд відповідачеві (п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України). Суд наголошує, що не має підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_18 про закриття справи, оскільки це питання підлягає з`ясуванню органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справи вказаної категорії під час нового розгляду у порядку, встановленому КУпАП. Тому у цій частині позовних вимог слід відмовити, як і у задоволенні позову в частині вимоги про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, враховуючи перелік рішень, чітко визначений ч.3 ст. 286 КАС України та можливих до ухвалення у справах даної категорії.

Згідно з ч.1,3 ст.132, ч.1 ст.139 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у сумі 1 211,20 гривень підлягає лише частковій компенсації на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, оскільки позовні вимоги задовольняються частково, а відповідачем у справі виступає ІНФОРМАЦІЯ_9 , шляхом стягнення суми у розмірі 403,73 гривень.

Керуючись ст. 2, 6, 8, 9, 12, 72-79, 90, 132, 139, 143, 159, 241-246, 257, 261-262, 269-272, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, поданий в порядку адміністративного судочинства, - задовольнити частково.

Скасувати постанову тимчасово виконуючого обов?язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, - надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_10 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 403,73 гривень (чотириста три гривні 73 копійки).

Реквізити сторін: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_11 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Копію рішення суду невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду складено та підписано 17.11.2025.

Суддя Л. А. Вайнраух