Справа № 160/29365/23
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2025 року справа 160/29365/23

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 (суддя Калугіна Н.Є.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії щодо призначення з 31.07.2023 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які оформлені рішенням №08 від 07.08.2023;

- визнати право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", на підставі пункту "б" статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" в діючій редакції від 09.12.2012 з дати виникнення права на цю пенсію;

- зобов`язати призначити пенсію на пільгових умовах, згідно пункту "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з дати виникнення права на цю пенсію та виплатити заборгованість, що утворилася з цієї дати.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 в задоволенні позову відмовлено. Прийняте рішення суд мотивував тим, що пенсія позивачці призначена на підставі пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дати звернення до пенсійного органу тому права позивачки не порушені.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. Посилається на те, що пенсійним органом порушено право на отримання пенсії з моменту виникнення права на призначення пенсії, оскільки вперше звернулась з відповідною заявою 29.09.2022. Також зазначає, що пенсію призначено відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а не на підставі пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в діючій редакції від 09.12.2012.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

ОСОБА_1 29.09.2022 звернулась із заявою про призначення пенсії за віком, яка за принципом екстериторіальності передана на розгляд ГУ ПФУ в Рівненській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Рівненській області №08 від 07.10.2022 відмовлено позивачці в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного пільгового стажу.

Позивачка 02.12.2022 повторно звернулась із заявою про призначення пенсії за віком.

Заява за принципом екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ у Львівській області.

Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області №08 від 07.12.2022 відмовлено позивачці у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" також через відсутність необхідного пільгового стажу.

За результатами звернення до пенсійного органу 11.04.2023 рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області (розглянуто в порядку екстериторіальності) №08 від 19.04.2023 у призначенні пенсії також відмовлено з аналогічних підстав.

Позивачка 31.07.2023 вкотре звернулась до пенсійного органу та рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області № 08 від 07.08.2023 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (п. 2 ч. 1 Прикінцевих положень) та п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788.

Відповідно до розрахунку від 07.08.2023 про призначення пенсії, страховий стаж позивача складає 25 років 3 місяці 12 днів, в тому числі робота за Списком № 2 17 років 5 місяців 10 днів.

Пенсію призначено з 31.07.2023 у розмірі 3174,71 грн

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії рішенням №08 від 07.08.2023, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (Закон №2148-VIII) який прийнято 03.10.2017, доповнено Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058-ІV) розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини 2 статті 114 такого змісту: «На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

Відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Закон №1788-ХІІ) право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (Закон №213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше встановлений пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VIII.

Крім того, згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного рішення суду конституційної юрисдикції застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже, рішенням №1-р/2020 від 23.01.2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-XII, у зв`язку з чим вони втратили чинність з дня ухвалення цього рішення (пункт 2 резолютивної частини). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми у редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).

На момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV - з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20, справа №560/12743/21 щодо якої є типовою, дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України").

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Як вбачається з рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №08 від 07.08.2023, пенсія позивачці призначена на підставі пункту "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Доводи апеляційної скарги про те, що пенсія буда призначена на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка неодноразово зверталась за призначенням пенсії проте рішеннями різних управлінь пенсійного фонду їй протиправно відмовлялось у такому призначенні, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі рішення позивачкою не оскаржувались, є чинними та не є предметом розгляду цієї справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, пенсія позивачці призначена ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з 31.07.2023, на підставі її заяви від 31.07.2023.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо розгляду заяви позивачки та призначення пенсії на підставі пункту "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 31.07.2023 є правомірними.

Враховуючи правомірність дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії позивачці, та чинність рішень ГУ ПФУ у Львівській області та ГУ ПФУ в Хмельницькій області про відмову в призначенні пенсії, вимоги про визнання права на призначення пенсії на підставі пункту "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати виникнення права на цю пенсію не підлягають задоволенню в межах розгляду цієї справи.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241 244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 без змін.

Постанова набирає законної сили з 13.11.2025 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова