Справа № 640/2947/21
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 листопада 2025 року м. Житомир справа № 640/2947/21

категорія 102010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглядаючи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Громадянин ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції (далі - Відповідач 1), Департаменту патрульної поліції (далі - Відповідач 2) у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати Висновок службового розслідування, призначеного наказом Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції № 100 від 06.05.2020 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого сержанта поліції ОСОБА_2 та капрала поліції ОСОБА_3 ;

- визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції щодо незабезпечення права позивача бути присутнім при розгляді скарги відповідно до статті 18 Закону України "Про звернення громадян";

- визнати протиправним рішення Департаменту патрульної поліції про залишення без змін висновку службового розслідування, призначеного наказом Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції № 100 від 06.05.2020 року;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції провести службове розслідування відносно заступника начальника Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Грищенка Д.В., старшого інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Сороки Я.С., інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Шкраб Ю.В. за порушення вимог статті 18 Закону України "Про звернення громадян" у незабезпеченні присутності заявника при розгляді скарги по суті;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції провести службове розслідування відносно начальника Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 за нездійснення належного контролю роботи дисциплінарної комісії, що призвело до притягнення до дисциплінарної відповідальності невинуватих посадових осіб УПП в Чернігівській області.

Позивач стверджує, що в ході проведення службового розслідування, яке завершено складанням висновку службового розслідування, комісією вчинено ряд порушень:

- виявлено ознаки дисциплінарного проступку в діях невинних осіб, тоді як у діях винної особи ознак дисциплінарного проступку не встановлено;

- не дотримано права позивача бути присутнім при розгляді скарги по суті, як визначено статтею 18 Закону України "Про звернення громадян" та статті 40 Конституції України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення та виклику учасників справи.

Представник відповідачів у відзиві на позовну заяву заперечив проти доводів позивача та просив відмовити у задоволенні позову.

Звертає увагу на правову позицію Верховного Суду у справі № 360/902/19, де вказано, що висновок службового розслідування не має статусу рішення у розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва дана адміністративна справа була передана на розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 12.03.2025 року адміністративну справу Житомирським окружним адміністративним судом прийнято до свого провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Окрім того, запропоновано учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали надати Житомирському окружному адміністративному суду актуальні пояснення по суті позову.

Відповідач 2 надіслав суду заяву, у якій підтримав доводи відзиву на позов та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Окремо звернув увагу на те, що з подібними вимогами позивач звертався до суду й у справі Чернігівського окружного адміністративного суду № 620/5478/20, яким йому було відмовлено у задоволенні вимоги про визнання протиправним та скасування висновку про службове розслідування з тих підстав, що такий висновок не є рішенням в розумінні статті 19 КАС України, яке може бути оскаржене до адміністративного суду.

З огляду на пояснення сторін та долучені докази, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Термін "публічно-правовий спір" відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України означає спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень, а предметом перегляду його акта індивідуальної дії не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та на захист яких прав особа звернулася до суду.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов здійснення органом публічної влади та/або його посадовими особами в цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність суб`єкта владних повноважень із виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Водночас право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, установлених законом. Кожний із процесуальних кодексів установлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі можуть ініціювати їхнє вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу, що не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав особи й основоположних свобод (далі - Конвенція).

Отже, з метою належного звернення за судовим захистом особа на момент звернення до суду повинна обґрунтувати існування його порушеного права або законного інтересу.

Судом встановлено, що виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача щодо проведення службового розслідування щодо поліцейських ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , в зв`язку з чим він просить визнати протиправним Висновок службового розслідування від 04.06.2020 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого сержанта поліції ОСОБА_2 та капрала поліції ОСОБА_3 . Результати і дії за результатами розслідування позивачем оскаржувалися до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. За результатами скарги 08.10.2020 року скеровано відповідь на адресу позивача. У відповіді значиться, що розглянувши скаргу позивача на проведення службового розслідування, встановлено відсутність порушень з боку дисциплінарної комісії. Також зауважено, що від скаржника не надходили клопотання щодо необхідності бути присутнім при розгляді його скарги.

В даному випадку позивач оскаржує, зокрема, Висновок службового розслідування від 04.06.2020 року у певній частині, що стосується висновків стосовно поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За визначенням, наведеним в частині першій статті 4 КАС України:

- адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1);

- суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7);

- індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пунктом 19).

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю порушено його права, свободи чи інтереси.

За аналізу Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, "Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 року № 893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України" слідує, що висновок службового розслідування є результатом певного етапу реалізації наданої суб`єкту владних повноважень компетенції в межах дисциплінарних процедур; такий не є рішенням (актом індивідуальної дії) у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються, зокрема,

- висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено;

- вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;

- запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Цей документ є лише носієм інформації, встановленої під час перевірки, та сам по собі не порушує права особи, щодо котрої проводилося службове розслідування, а його висновки не породжують для особи обов`язкових юридичних наслідків. Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник, наділений дисциплінарною владою щодо особи, стосовно якої проводилося службове розслідування, за наслідками аналізу матеріалів службового розслідування може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.

У випадку прийняття керівником рішення про притягнення поліцейського до відповідальності для особи виникають певні юридичні наслідки, а отже лише таке рішення зачіпає права та інтереси особи і, відповідно, може бути предметом судового контролю на предмет відповідності критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, передбаченим частиною другою статті 2 КАС України.

У постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 640/9600/20 наведено позицію, згідно з якою:

"Службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються з метою уточнення причин, установлення обставин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством України, та ступеня вини особи (осіб), яка вчинила це правопорушення.

Висновок службового розслідування, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень норм законодавства, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо породжує правові наслідків для суб`єктів відповідних правовідносин і має обов`язковий характер.

За своєю правовою природою висновок службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення.

Висновки службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки. Отже, висновок за результатами службового розслідування є лише носієм певної інформації.

Водночас обов`язковою ознакою рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Таким чином, правова природа оскаржуваного висновку службового розслідування унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання протиправним і скасування висновку за результатами службового розслідування, у зв`язку із чим ці позовні вимоги не можуть розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

За правилом пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження в справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд зазначає, що поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто воно стосується як спорів, що не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

З огляду на те, що висновок службового розслідування не створює безпосередньо для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків спір щодо його оскарження не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження в справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі № 826/13810/16, від 12 грудня 2019 року у справі №815/3366/16, від 29 листопада 2019 року у справі № 808/965/17".

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінюючи характер спірних правовідносин за позовом ОСОБА_1 , суд враховує, що оскаржений висновок службового розслідування не є рішенням (індивідуальним актом) суб`єкта владних повноважень в розумінні статей 4, 5, 19 КАС України, оскільки не породжує безпосередньо для позивача прав чи обов`язків в сфері публічно-правових відносин.

З огляду на те, що висновок службового розслідування не створює безпосередньо для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків, а може бути лише доказом при розгляді справи за наслідками службового розслідування і притягнення до дисциплінарної відповідальності винних осіб, то і спір щодо його оскарження не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування Висновку службового розслідування, призначеного наказом Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції від 06.05.2020 року № 100 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" слід закрити провадження в справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Питання про повернення судового збору судом не вирішується.

Керуючись статтями 238, 239, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Закрити провадження в адміністративній справі № 640/2947/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії в частині вимоги про часткове визнання протиправним і скасування Висновку службового розслідування від 04.06.2020 року, призначеного наказом Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції від 06.05.2020 року № 100 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії".

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.М. Майстренко