Справа № 460/15892/24
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 460/15892/24 пров. № А/857/27145/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Заверухи О.Б., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Гепфель А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року (суддя Поліщук О.В., м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування акту, податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Савонік Н.К. в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 у грудні 2024 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просила: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 05.12.2024 № 18689/, № 18693/, № 18694/, № 18695/, № 18696/; визнати протиправним та скасувати акт Головного управління ДПС у Рівненській області від 19.09.2024 № 14137/Ж5/17-00-24-05-18/. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що документальна перевірка проводиться на підставі первинних документів (в тому числі документів фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів), однак складений відповідачем акт містить відомості про відсутність під час перевірки первинних документів, а висновки ґрунтуються на відомостях інформаційних баз даних «ІС Податковий блок», що є порушенням пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України. Зауважує, що відповідачем не було дотримано процедуру проведення перевірки, а посилання в акті перевірки на те, що ОСОБА_2 відмовлявся надати документи не заслуговує на увагу, при цьому контролюючим органом не було здійснено додаткових заходів в частині здійснення запитів або зустрічних звірок для об`єктивного та законного винесення податкових повідомлень-рішень. За позицією позивача, результати перевірки не могли слугувати належною підставою для накладення податкових санкцій на неповнолітню особу та висновок в акті перевірки, про те що позивач отримав дохід від переказів між рахунками фізичних осіб з використанням ЕПЗ (р2р - платежі) в 2023 році в розмірі 1751304,00 грн не обґрунтований контролюючим органом та не доведений жодними доказами. Наголошує на відсутності чіткого роз`яснення механізму розрахунку суми доходу її неповнолітньої дитини, що ставить під сумнів достовірність висновків акту перевірки. З наведених у позові підстав позивач вважає, що акт перевірки та прийняті на його підставі рішення контролюючого органу є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на що просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року позов задоволено.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що згідно з п.99.2 ст 99 ПК України грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі. Батьки (усиновителі) малолітніх/неповнолітніх і малолітні/неповнолітні у разі невиконання грошових зобов`язань малолітніх/неповнолітніх несуть солідарну майнову відповідальність за погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 05.05.2024 Головним управлінням ДПС у Рівненській області рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою (місцезнаходженням) платника податку: АДРЕСА_1 , надіслано запит № 3374/Ж12/17-00-24-05-25 від 06.05.2024 фізичній особі ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , про надання пояснень та копій первинних документів, щодо походження грошових коштів та інформацію щодо їх оподаткування.

У відповідь на запит № 3374/Ж12/17-00-24-05-25 від 06.05.2024 платником податків-фізичною особою ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , був надісланий лист від 03.06.2024 у якому зазначено, що Податковий кодекс України не передбачає подання декларації про майновий стан та доходи неповнолітньою особою, а також не передбачає при проведенні будь-якої перевірки направлення на адресу податкового органу жодних документів до початку проведення такої перевірки.

30.07.2024 Головним управлінням ДПС у Рівненській області рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою (місцезнаходженням) платника податку: АДРЕСА_1 , надіслано копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 30.07.2024 № 1885-п, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 30.07.2024 № 299/Ж4/17-00-24-05-17 30.07.2024.

09.09.2024 посадовими особами Головного управління ДПС у Рівненській області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2, п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1, 78.1.2 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, наказу від 30.07.2024 № 1885-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 », згідно з листом ДПС України № 8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024, яким надіслано інформацію, що надійшла від Національного банку України від 20.03.2024 № 24-0006/21625/БТ щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023 році проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, повноти декларування отриманих доходів та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб і військового збору.

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДПС у Рівненській області складено акт про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 14137/Ж5/17-00-24-05-18/ від 19.09.2024 (далі - акт перевірки).

19.09.2024 акт перевірки надіслано платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення та вручено особисто 14.11.2024, що підтверджується інформацією із сайту Укрпошти, яка міститься у матеріалах справи.

У ході проведення вищезазначеної перевірки відповідачем встановлено наступні порушення податкового законодавства:

1) пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.49.1, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2023 рік;

2) пп.162.1.1 п.162.1, п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами самостійно за результатами річного декларування у сумі 315234,72 грн;

3) пп.1.2, пп.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження суми податкового зобов`язання з військового збору, що сплачуються фізичними особами самостійно за результатами річного декларування у сумі 26269,56 грн;

4) п.44.1 ст.44, п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, внаслідок чого, встановлено ненадання контролюючому органу первинних документів;

5) пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено ненадання до податкових органів відповіді на письмовий запит про надання інформації.

Такі висновки відповідача обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 не надав до податкових органів декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік та не задекларував суму загального річного оподатковуваного доходу за 2023 рік з отриманих переказів від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) в сумі 1751304,00 грн, в результаті чого занижено суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 315234,72 грн та суму військового збору у розмірі 26269,56 грн, а також у зв`язку з ненаданням первинних документів до перевірки, в тому числі на запит контролюючого органу.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 05.12.2024:

№ 18689/ яким ОСОБА_2 згідно з підпунктом54.3.2 пункту 54.3. ст.54,пунктом58.1 ст.58, пункту123.2 ст.123 Податкового кодексу України у зв`язку із порушенням пп.162.1.1п.162.1, п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 394043,40 грн, у т.ч. за податковими зобов`язаннями 315234,72 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 78808,68 грн;

№ 18696/ яким ОСОБА_2 згідно з підпунктом54.3.2 пункту 54.3 ст.54,пунктом58.1 ст.58, пункту123.2 ст.123 Податкового кодексу України у зв`язку із порушенням пп.1.2, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 32836,95 грн, у т.ч. за податковими зобов`язаннями26269,56 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)6567,39 грн.

№ 18693/ яким до ОСОБА_2 на підставі підпункту54.3.3 пункту 54.3. ст.54і пункту121.2 ст.121 Податкового кодексу України за порушення вимог пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 7100,00 грн за платежем: адміністративні штрафи та інші санкції;

№ 18694/ яким до ОСОБА_2 на підставі підпункту54.3.1 пункту 54.3. ст.54і пункту120.1 ст.120 Податкового кодексу України за порушення пп.16.1.3. п.16.1. ст.16, пп.49.18.4п.49.18п.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування;

№ 18695/ яким до ОСОБА_2 за порушення вимог п.44.1ст.44, п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 1020,00 грн за платежем: адміністративні штрафи та інші санкції.

Не погоджуючись з такими податковими повідомленнями-рішеннями та актом перевірки, вважаючи їх протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що неповнолітня особа яка звільнена від обов`язку подання податкової декларації про майновий стан та доходи не може нести відповідальність за її неподання, відтак штраф передбачений ст. 120.1 ПК України повинен застосовуватися до батьків неповнолітнього, а тому у спірних правовідносинах ОСОБА_2 не є особою до якої відповідно до вимог Податкового кодексу України застосовуються штрафні (фінансові) санкції.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010(далі -ПК України).

Згідно положень пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Відповідно до положень п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

За змістом п.79.1 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (пункт 79.3 статті 79 ПК України).

Згідно з пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для проведення перевірки став лист Державної податкової служби України № 8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 (вхідний до ГУ ДПС у Рівненській області № 1012/8/17-00 від 26.03.2024), яким надіслано інформацію, що надійшла від Національного Банку України від 20.03.2024 № 24-0006/21625/БТ (вхідний до ГУ ДПС у Рівненській області № 33529/5 від 22.03.2024) щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (2р2-платежі) у 2023 році, зокрема фізичної особи ОСОБА_2 , загальний річний оподатковуваний дохід у вигляді інших доходів платника податків-фізичної особи за 2023 рік складає 1751304,00 грн.

З приводу зазначеної підстави для проведення перевірки суд враховує позицію Верховного Суду, яка міститься у постанові від 25.08.2022 по справі № 140/403/29 де зазначено, що «на виконання покладених функцій податкові органи вправі звертатись, в тому числі до небанківських фінансових установ із запитами щодо отримання інформації про рух коштів на рахунках платника податків. Надана такою установою інформація відноситься до податкової та є підставою для врахування при формуванні висновків про дотримання чи порушення платником податків норм податкового законодавства.».

Судом встановлено, що 06.05.2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення Головне управління ДПС у Рівненській області направило на адресу ОСОБА_2 лист (запит) від 06.05.2024 за № 3374/Ж12/17-00-24-05-25 про надання інформації та її документального підтвердження, в якому зазначено, що обсяг зарахувань на рахунок фізичної особи ОСОБА_2 у 2023 році склав 1761913,00 грн, обсяг списань 1752055,00 грн, а згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб фізичній особі ОСОБА_2 нараховано та виплачено дохід за 2023 рік у сумі 450,00 грн - стипендія. Розбіжність між сумою зарахувань на рахунок фізичної особи ОСОБА_2 та сумою доходів склала 1756513,00 грн.

Як вже зазначав суд, запит № 3374/Ж12/17-00-24-05-25 від 06.05.2024 надіслано Головним управлінням ДПС у Рівненській області ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за його податковою адресою. Факт отримання запиту позивачем не заперечується та не є спірною та обставина, що позивач, як законний представник ОСОБА_2 , у відповідь на запит № 3374/Ж12/17-00-24-05-25 від 06.05.2024 у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки не надав. У листі лише зазначено, що Податковий кодекс України не передбачає подання декларації про майновий стан та доходи неповнолітньою особою.

Відповідно до пп. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 23.04.2021 у справі № 820/3730/18 сам по собі факт направлення позивачу запиту про надання документів не порушує прав позивача, адже право контролюючого органу направляти платникам податків письмові запити з метою отримання податкової інформації прямо передбачено чинним законодавством України.

Отже, наведені обставини обґрунтовано стали підставою для прийняття відповідачем наказу від 30.07.2024 № 1885-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_3 », яким визначено провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_2 , з 02.09.2024, тривалістю 10 робочих днів, з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, повноти декларування отриманих доходів та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб і військового збору.

30.07.2024 Головним управлінням ДПС у Рівненській області рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою платника податку надіслано копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 30.07.2024 № 1885-п, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 30.07.2024 № 299/Ж4/17-00-24-05-17 30.07.2024.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу (абз.абз. 1-2 п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України).

Судом також встановлено, що 19.09.2024 контролюючий орган надіслав на адресу ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням про вручення акт перевірки, який вручено отримувачу 14.11.2024, а тому доводи представника позивача про те, що позивач був позбавлений права на надання письмових пояснень чи заперечень на акт перевірки у зв`язку з невиконанням контролюючим органом вимог п.86.8 ст. 86 ПК України, суд оцінює критично, оскільки законодавчо встановлена процедура, яка передує прийняттю контролюючим органом податкових повідомлень-рішень та спрямована на можливість надати платнику податків свої заперечення та/або додаткові документи у випадку незгоди із висновками акту перевірки - відповідачем дотримана.

Інші доводи позивача зводяться до незгоди позивача з висновками акту перевірки, які зроблені на підставі даних контролюючого органу, а не первинних документів, однак суд констатує, що документальну невиїзну перевірку ОСОБА_2 відповідач провів на підставі відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023, щодо платника податків, відомостей про відсутність поданих до органів ДПС даною особою податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, а також інформації НБУ про надходження на банківські рахунки ОСОБА_2 у 2023 році грошових коштів у загальній сумі 1751304,00 грн, при цьому позивачем, як законним представником неповнолітньої дитини, ні під час, ні після завершення перевірки не було надано податковому органу жодних пояснень щодо джерела походження зазначених коштів та правову підставу їх отримання, як не надано і жодних документів, які б підтверджували підстави отримання сином позивача вказаної суми грошових коштів від фізичних осіб на його банківські рахунки та не здійснення їх декларування, не зважаючи на те, що як до початку перевірки, так і під час її проведення платнику податків направлявся відповідний запит податкового органу.

Позивачем не заперечується вказана обставину, а також не надано суду жодних доказів, які б спростовували відомості, викладені контролюючим органом у наведеному вище листі та акті перевірки, як і не надав пояснень та будь-якого документального підтвердження щодо правової природи отриманих ОСОБА_2 на його банківські рахунки коштів, що вказує на неспроможність документально спростувати висновки податкового органу про отримання ОСОБА_2 у 2023 році доходів, без їх належного обліку, звітності і оподаткування.

При цьому, покликання позивача на нечіткість обставин, зафіксованих у акті перевірки, зокрема щодо того, хто саме знімав готівку з банківських рахунків ОСОБА_2 , слід відхилити з огляду на те, що такі обставини не спростовують факту надходження вищевказаних сум грошових коштів на рахунки, які належать саме ОСОБА_2 , а не будь-яким іншим особам.

Відповідно допп.14.1.54 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Згідно зпп.162.1.1 п.162.1 ст.162 Податкового Кодексу України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно допп.163.1.1 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. А запп.163.1.2 цього ж пункту об`єктом оподаткування резидента є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно доп.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

За правиламипп.164.2.20 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу. Відповідно доп.164.3 ст.164 Податкового кодексу при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.

Статтею 165 ПК України визначено доходи, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Відповідно до п.п. 14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

В контексті наведеного, суд першої інстанції вірно відхилив твердження представника позивача, з приводу того, що саме контролюючий орган має доводити, що отримані ОСОБА_2 кошти на картковий рахунок є доходом, оскільки аналіз наведених вище норм дозволяє зробити висновок, що будь-які кошти, які надходять фізичній особі на її картковий банківський рахунок є доходом, якщо особа не доведе що ці кошти не підпадають під виключення, які визначені ст.165 ПК України. Тобто в даному випадку саме позивач зобов`язаний пояснити походження коштів та довести, що вони не є "іншим доходом" в розумінні ст.164 ПК України.

Порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначеност.168 Податкового кодексу України. Відповідно допп.168.2.1 п.168.2 цієї статті, платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Згідно п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Під час податкової перевірки за відомостями наданими у передбаченому порядку Національним банком України встановлено, що у 2023 році наявні значні обсяги переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі),а саме обсяг зарахувань на банківські рахунки ОСОБА_2 склав 1751304,00 грн.

P2P-платежі (з англ. person-to-person) це грошові перекази фізичних осіб "з карти на карту". P2P-транзакції зазвичай використовуються для оплати послуг або покупок у приватних продавців на онлайн-ринках, також такі платежі можуть використовуватися і для переказів коштів з іншою метою.

На переконання апеляційного суду, поповнення рахунків однієї фізичної особи з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі),різними фізичними особами у значному обсязі та за відсутності в отримувача належного документального обґрунтування підстав для одержання таких грошових коштів свідчить про отримання фізичною особою ОСОБА_2 у 2023 році доходів в розмірі 1751304,00 у вигляді інших доходів.

Враховуючи це та факт ненадання позивачем, як законним представником ОСОБА_2 , жодних первинних документів з приводу одержання такої суми коштів, податковий орган цілком слушно вказав на порушення пп.164.2.20 п.164.2 ст.164,пп.168.2.1 п.168.2 ст.168,п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України, у зв`язку з отриманням платником податків - фізичною особою у 2023 році грошових коштів у сумі 1751304,00 грн від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), в результаті чого не був нарахований та сплачений за 2023 рік податок на доходи фізичних осіб у розмірі 315234,72 грн (1751304,00 грн х 18 %).

Доходи, визначені ст.163 Податкового кодексу України є об`єктом оподаткування військовим збором, ставка якого становить 1,5 % від об`єкта оподаткування (п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України).

Відповідно до цього, податковим органом зроблено обґрунтовані висновки про не нарахування та не сплату платником податків за 2023 рік військового збору у розмірі 26269,56 грн (1751304,00 грн х 1,5%).

В силу вимог пп.16.13 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно зпп.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно доп.179.1 ст.179 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Стосовно суб`єкта відповідальності за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями слід зазначити наступне.

Підставою для задоволення позову судом першої інстанції фактично стало те, що він дійшов висновку про те, що неповнолітня особа яка звільнена від обов`язку подання податкової декларації про майновий стан та доходи не може нести відповідальність за її неподання, відтак штраф передбачений ст. 120.1 ПК України повинен застосовуватися до батьків неповнолітнього, а тому у спірних правовідносинах ОСОБА_2 не є особою до якої відповідно до вимог Податкового кодексу України застосовуються штрафні (фінансові) санкції.

Апеляційний суд з цього приводу зазначає, що порядок виконання грошових зобов`язань малолітньої/неповнолітньої особи визначено статтею 99 ПК України.

За правилами пункту 99.2 статті 99 ПК України грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі.

Батьки (усиновителі) малолітніх/неповнолітніх і малолітні/неповнолітні у разі невиконання грошових зобов`язань малолітніх/неповнолітніх несуть солідарну майнову відповідальність за погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу.

Відповідно до пункту 99.6 статті 99 ПК України законні представники платників податків - фізичних осіб несуть відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами для платників податків, за невиконання обов`язків, зазначених у пункті 99.5 цієї статті.

Ураховуючи встановлені обставини у цій справі та наведені положення ПК України, колегія суддів зазначає, що батьки (усиновителі) та опікуни (піклувальники) у разі отримання малолітньою/неповнолітньою дитиною будь-якого доходу мають обов`язок відобразити в податковій декларації відомості про отримані доходи впродовж звітного періоду та подати податкову декларацію від імені дитини, а також нести відповідальність за повноту і вчасність сплати податків від імені дитини.

Отже, суб`єктом оподаткування є малолітня/неповнолітня дитина, однак від її імені повинні діяти батьки (усиновителі) та опікуни (піклувальники).

Саме вказаними положеннями ПК України врегульовано відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, в тому числі порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. ПК України чітко визначено порядок виконання грошових зобов`язань малолітньої/неповнолітньої особи.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року у справі № 815/980/18.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 18694/ яким до ОСОБА_2 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн за порушення пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.49.1, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2023 рік, відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України щодо прийняття суб`єктом владних повноважень рішення з дотриманням принципів обґрунтованості, добросовісності та розсудливості.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Згідно п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є суттєвими та складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року в справі №460/15892/24 скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. Б. Заверуха
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 13.11.25