Справа № 320/14748/23
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Вівдиченко Т.Р., Штульман І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач/ ОСОБА_1 ) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі -відповідач 1/апелянт/ГУ ПФУ у Київській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області (далі -відповідач 2/ГУ ПФУ у Сумській області) про:

- визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Сумській області № 58 від 09 вересня 2022 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язання ГУ ПФУ у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 період роботи з 02 серпня 2009 року по 25 березня 2010 року в Київській клінічній лікарні № 12 на посаді рентгенолаборанта рентгенвідділення (перерва в атестації робочих місць) та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона працювала у Київській клінічній лікарні № 12 на посаді рентгенолаборанта рентгенвідділення, виконуючи роботу в сфері дії іонізуючого випромінювання, яка належить до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Період її роботи з 02 серпня 2009 року по 25 березня 2010 року має бути зарахований до пільгового стажу, однак ГУ ПФУ у Київській області безпідставно цього не зробило, посилаючись на закінчення строку дії атестації робочих місць. Проведення чергової атестації є обов`язком роботодавця, а не працівника, тому порушення строків її проведення не може позбавляти працівника права на зарахування стажу роботи у шкідливих умовах до пільгового. На момент виконання нею трудових обов`язків на посаді рентгенолаборанта попередня атестація робочих місць залишалася чинною, а її робота здійснювалась у тих самих умовах, які підтверджували право на пільгову пенсію. Позивачка послалася на положення статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Прикінцеві положення цього Закону, а також Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року, відповідно до якого пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць. В її випадку атестація робочих місць була проведена з порушенням строків не з її вини, а тому період роботи з 02 серпня 2009 року по 25 березня 2010 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу за результатами попередньої атестації. Крім того, відмова відповідача у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах є незаконною та порушує її конституційне право на соціальний захист, гарантоване статтею 46 Конституції України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Сумській області № 58 від 09 вересня 2022 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах.

Зобов`язано ГУ ПФУ у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 період роботи з 02 серпня 2009 року по 25 березня 2010 року в Київській клінічній лікарні № 12 на посаді рентгенолаборанта рентгенвідділення (перерва в атестації робочих місць) та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02 вересня 2022 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 147, 20 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка фактично й безперервно працювала на посаді рентгенолаборанта у Київській клінічній лікарні № 12 в умовах дії іонізуючого випромінювання, тобто на роботах, віднесених до Списку № 1, що саме по собі дає право на пільгове пенсійне забезпечення за статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Незарахування ГУ ПФУ у Сумській області періоду з 02 серпня 2009 року по 25 березня 2010 року мотивоване лише перервою в атестації робочих місць, однак така перерва виникла з вини роботодавця, а не працівника, і не може позбавляти позивачку права на пільговий стаж. З урахуванням положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, та Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, а також правової позиції Верховного Суду у справі № 227/545/17 про те, що прострочення чергової атестації не скасовує права працівника на пільгове пенсійне забезпечення, спірний період має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації 2004 року. Оскільки після такого зарахування тривалість пільгового стажу позивачки перевищує 7 років 6 місяців, то вона на дату звернення до ПФУ вже набула право на пенсію за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим рішення ГУ ПФУ у Сумській області про відмову в призначенні пенсії підлягає скасуванню, а ГУ ПФУ у Київській області зобов`язанню зарахувати спірний період і призначити пенсію з дати звернення.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ у Київській області просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову. Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, оскільки питання призначення пенсій за віком на пільгових умовах регулюється виключно положеннями Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV, а не Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII. На момент звернення позивачки діяли положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, якими змінено порядок призначення пільгових пенсій, тому суд безпідставно керувався старими нормами. Крім того, відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, результати атестації робочих місць мають силу лише протягом п`яти років, а тому період роботи з 02 серпня 2009 року по 25 березня 2010 року не може бути зарахований до пільгового стажу, оскільки в цей час строк дії попередньої атестації закінчився, а нову проведено лише через понад сім місяців. Відсутність своєчасної атестації не дає законних підстав для зарахування цього періоду до стажу, оскільки чинним законодавством передбачено, що право на пільгову пенсію визначається виключно за результатами атестації робочих місць, проведеної відповідно до встановленого порядку. Також скаржник послався на порушення судом норм процесуального права, зокрема неправильне визначення належного відповідача, адже рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято ГУ ПФУ у Сумській області, а тому покладення обов`язку з призначення пенсії на ГУ ПФУ у Київській області є помилковим.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач підтримав висновки рішення суду першої інстанції та просив залишити його без змін, наголошуючи, що суд повно і правильно встановив усі фактичні обставини справи та надав належну правову оцінку доказам. Зазначив, що відмова ГУ ПФУ у Сумській області у зарахуванні періоду роботи з 02 серпня 2009 року по 25 березня 2010 року до пільгового стажу є протиправною, оскільки несвоєчасне проведення чергової атестації робочих місць не залежало від працівника, а було наслідком бездіяльності роботодавця. Позивач послався на норми Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року, та Порядку застосування Списків № 1 і № 2, затвердженого наказом Мінпраці № 383 від 18 листопада 2005 року, відповідно до яких результати попередньої атестації діють до проведення нової. Тому період між закінченням попередньої і проведенням чергової атестації має зараховуватися до пільгового стажу, якщо працівник продовжував виконувати ту ж роботу на тому ж місці в аналогічних умовах. Крім того, позивач послався на усталену судову практику Верховного Суду (зокрема постанови від 06 липня 2020 року у справі № 345/9/17 та від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а), відповідно до якої несвоєчасне проведення або непроведення атестації робочих місць не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Також у відзиві зазначено, що посилання апелянта на Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV є помилковим, оскільки норми цього Закону застосовуються для визначення порядку обчислення пенсій, але не для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, яке регулюється статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII. Позивач наголосив, що рішення суду відповідає Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII, Порядку № 442 і судовій практиці, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.

Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.

Згідно з частинами першою та другою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працювала в Київській клінічній лікарні № 12 на посаді рентгенолаборанта рентгеновідділення з 02 січня 2002 року по 10 серпня 2012 року, що підтверджується наказами № 1-к від 03 січня 2002 року, № 136-к від 07 серпня 2012 року та відповідними записами в трудовій книжці.

На цій посаді позивачка виконувала роботу в сфері дії іонізуючого випромінювання, яка зазначена в Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року.

02 вересня 2022 року позивачка звернулась до ГУ ПФУ у Київській області із заявою встановленого зразку та відповідними документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

27 вересня 2022 року позивачка отримала повідомлення про те, що ГУ ПФУ у Сумській області 09 вересня 2022 року була винесена відмова № 58 в призначенні позивачці пенсії на пільгових умовах, так як до пільгового стажу не враховано період роботи з 02 січня 2002 року по 01 серпня 2004 року у зв`язку з відсутністю атестації та переліку робочих місць та період з 02 серпня 2009 року по 25 березня 2010 року - перерва в атестації робочих місць.

Для отримання детальніших роз`яснень щодо причин відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із запитом, зареєстрованим 01 грудня 2022 року за №18108/Д-1000-22. Однак листом від 15 грудня 2022 року №1000-0202-8/129598 ГУ ПФУ у Київській області повторно відмовило у призначенні пенсії, посилаючись на ті самі підстави, що й раніше.

Позивачка, вважала дії відповідачів протиправними, тому звернувся до суду з позовом.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Частиною першою статті 8 Закону № 1058-IV визначено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Згідно з пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам зазначеним в абзаці першому пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

З оскаржуваного рішення пенсійного органу слідує, що позивачка станом на час звернення за призначенням пенсії має страховий стаж 40 років 4 місяці 4 дні. Відповідач визначив її пільговий стаж - 7 років 4 місяці 16 днів.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 24 червня 2016 року № 461, яка набрала чинності з 03 серпня 2016 року, затверджено нову редакцію списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зокрема, були внесені зміни до Розділу XIX списку № 1, а саме у цей розділ включені посади молодших спеціалістів з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодших спеціалістів з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).

З наявної в матеріалах справи довідки від 26 травня 2022 року № 52 слідує, що з 02 січня 2002 року по 10 серпня 2012 року позивачка працювала на посаді рентгенлаборанта рентгеновідділення.

Проте до пільгового стажу робіт за списком № 1 цей стаж не зарахований з 02 січня 2002 року по 01 серпня 2004 року у зв`язку з відсутністю атестації та переліку робочих місць та період з 02 серпня 2009 року по 25 березня 2010 року - перерва в атестації робочих місць.

Відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV та розділу XIX «Охорона здоров`я» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи, за результатами атестації робочих місць та повної трудової зайнятості, мають серед іншого молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів).

Професійна назва «рентгенлаборант» міститься у Національному класифікаторі професій України ДК 003:2010, затвердженому наказом Держспоживстандарту від 28 липня 2010 року № 327.

В редакції Списку № 1, введеному в дію постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 № 461, законодавець пішов шляхом не зазначення конкретних посад згідно з Національним класифікатором професій України ДК 003:2010, а визначення всієї номенклатури спеціальностей «молодших спеціалістів з медичною освітою».

Такий підхід розкривається в Положенні про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23 листопада 2007 року № 742.

Згідно з пунктами 1.6, 4.14 Положення про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою та пункту 12 «Рентгенологія» додатку 1 до пункту 1.6 цього Положення, атестація проводиться за спеціальностями, передбаченими Номенклатурою спеціальностей молодших спеціалістів з медичною освітою (додаток 1) з урахуванням вимог кваліфікаційних характеристик молодших спеціалістів з медичною освітою. При цьому робота на посаді рентгенлаборанта зараховується до стажу роботи за спеціальністю «рентгенологія», що включена до номенклатури спеціальностей молодших спеціалістів з медичною освітою. Відповідно позиція Списку № 1 «молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів)» поширюється на рентгенлаборантів у разі їх зайнятості повний робочий день на роботах і в умовах, передбачених цією позицією Списку.

З наведеного слідує, що за новою редакцією Списку № 1 та Положення про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23 листопада 2007 року № 742, посада ренгенлаборанта відноситься до номенклатури посад молодших спеціалістів з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів).

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджуваними Мінпраці і МОЗ.

Пунктом 4 Порядку № 442 передбачено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Державної експертизи умов праці з участю установ санітарно-епідеміологічної служби МОЗ.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 442 результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Клопотання підприємств та організацій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і № 2 після їх попереднього розгляду органами Державної експертизи умов праці вносяться до Мінпраці, яке готує та подає пропозиції до Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 липня 2018 року у справі № 227/545/17, яка відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає застосуванню у цій справі.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно з наказом від 02 серпня 2004 року № 95 «Про підтвердження права працівників рентгеновідділення на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1» та наказом № 38 від 26 березня 2010 року «Про підтвердження права працівників рентгеновідділення на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1», проведено атестацію робочого місця позивачки та підтверджено її право на пільгове забезпечення за Списком № 1.

Строк дії атестації робочого місця, проведеної 02 серпня 2004 року, закінчився 02 серпня 2009 року, а наступна атестація була проведена 25 березня 2010 року, тобто з перервою в майже вісім місяців, що також свідчить про порушення державним закладом вимог пункту 4 Порядку № 442.

Отже, матеріали справи підтверджується факт несвоєчасності проведення атестації робочого місця позивачки.

Проте, враховуючи позицію Верховного Суду, порушення строків проведення атестації робочого місця позивачки в цьому випадку свідчить лише про порушення вимог чинного законодавства з боку медичного закладу, а не працівника.

Оскільки позивачка в період після проведеної 02 серпня 2004 року атестації до наступної 25 березня 2010 року виконувала роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, на думку суду, такий період її роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Таким чином, період роботи ОСОБА_1 з 02 серпня 2009 року по 25 березня 2010 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки вона у цей час безперервно виконувала роботу в тих самих умовах, що й раніше, на посаді, віднесеній до Списку № 1, а несвоєчасне проведення атестації стало наслідком недотримання вимог законодавства роботодавцем, а не працівницею.

Тому, такий період має враховуватися за результатами попередньої атестації 2004 року.

Враховуючи встановлені судом обставини, ОСОБА_1 має страховий стаж 40 років 4 місяці 4 дні, що підтверджується матеріалами пенсійної справи. Згідно з розрахунком відповідача, її пільговий стаж становив 7 років 4 місяці 16 днів, тобто був меншим на півтора місяці від мінімально необхідного для жінок стажу роботи за Списком № 1 (7 років 6 місяців), передбаченого пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України №1058-IV.

Однак, після зарахування періоду роботи з 02 серпня 2009 року по 25 березня 2010 року, який суд визнав таким, що підлягає включенню до пільгового стажу, загальна тривалість роботи позивачки у шкідливих умовах перевищує 7 років 6 місяців.

Таким чином, вона набувала повного стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.

При цьому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині зобов`язання ГУ ПФУ у Київській області призначити позивачці пенсію, оскільки цей орган не приймав рішення про відмову у призначенні пенсії.

З матеріалів справи слідує, що рішення № 58 від 09 вересня 2022 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах прийнято ГУ ПФУ у Сумській області за результатами розгляду заяви позивачки, поданої до ГУ ПФУ у Київській області.

Відповідно до частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, проте такі дії мають бути покладені саме на орган, який є належним відповідачем і уповноважений законом вирішувати відповідне питання.

З огляду на це, належним способом захисту порушеного права позивачки є зобов`язання саме ГУ ПФУ у Сумській області здійснити зарахування до пільгового стажу періоду її роботи з 02 серпня 2009 року по 25 березня 2010 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV.

Оскільки суд першої інстанції повно і правильно з`ясував фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивачки права на пенсію за віком на пільгових умовах, однак помилково визначив орган Пенсійного фонду, на який покладено обов`язок здійснити зарахування стажу та призначення пенсії, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року слід змінити в частині способу виконання рішення - замінивши ГУ ПФУ у Київській області на ГУ ПФУ у Сумській області як орган, уповноважений здійснити зарахування періоду роботи з 02 серпня 2009 року по 25 березня 2010 року до пільгового стажу та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах.

Крім того, оскільки саме цей орган є суб`єктом владних повноважень, щодо якого позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати мають бути стягнуті з ГУ ПФУ в Сумській області.

Тому рішення суду першої інстанції в цій частині також необхідно змінити, виключивши покладення обов`язку зі сплати витрат на ГУ ПФУ у Київській області та поклавши їх на належного відповідача.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року змінити в частині визначення органу, на який покладено обов`язок здійснити дії, виклавши резолютивну частину в наступній редакції.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 період роботи з 02 серпня 2009 року по 25 березня 2010 року в Київській клінічній лікарні № 12 на посаді рентгенолаборанта рентгенвідділення (перерва в атестації робочих місць) та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 02 вересня 2022 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області (адреса: 40009, місто Суми, вулиця Степана Бандери, будинок 43, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 2 147, 20 грн (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Вівдиченко Т.Р.

Штульман І.В.