Справа № 500/3595/25
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 500/3595/25 пров. № А/857/34489/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І.М., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року (головуючий суддя Чепенюк О.В., м. Тернопіль) у справі № 500/3595/25 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулося до суду з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Відділ) від 05.06.2025 ВП №77546225 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а також не досліджено обставини, що мають значення для справи.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 поновлено нарахування та виплату з 01.01.2023 пільги у розмірі 50 відсотків знижки плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами. Однак зауважує, що починаючи з 01.01.2025 здійснюється нарахування пільг ОСОБА_1 на опалювальний період в сумі 831,44 грн щомісячно та в неопалювальний період - 542,22 грн щомісячно. Вважає, що ГУ ПФУ в Тернопільській області рішення суду виконало в повному обсязі, добросовісно, до відкриття виконавчого провадження, а тому підстави для винесення постанови про накладення штрафу відсутні.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач письмовий відзив на апеляційну скаргу не подав.

Враховуючи вимоги статті 287 та статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Тернопільським окружним адміністративним судом 28.11.2023 видано виконавчий лист у справі №500/3694/23 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якого зобов`язано ГУ ПФУ в Тернопільській області поновити нарахування та виплату з 01.01.2023 ОСОБА_1 пільги у розмірі 50 відсотків знижки плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами відповідно до п.п. 4-5 ч.1 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

На підставі заяви стягувача державним виконавцем 19.03.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №77546225 з виконання виконавчого листа №500/3694/23, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 28.11.2023. У цій постанові встановлено боржнику строк виконання рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.8 зворот, 30).

Листом № 1900-0802-5/15904 від 01.04.2025 позивач повідомив Відділ про виконання рішення та поновлення нарахування та виплати ОСОБА_1 пільги у розмірі 50% знижки плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами (а.с.7 зворот).

Вимогою державного виконавця №6680/03.1-25 від 08.05.2025 зобов`язано повторно надати вичерпну інформацію про виконання виконавчого листа №500/3694/23 від 28.11.2023, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області поновити нарахування та виплату з 01.01.2023 ОСОБА_1 пільги у розмірі 50 відсотків знижки плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами відповідно до п.п. 4-5 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» із врахуванням заяви ОСОБА_1 від 04.05.2025 (а.с.5, 32).

19.05.2025 боржник листом повідомив державного виконавця, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 поновлено нарахування та виплату з 01.01.2023 пільги у розмірі 50% знижки плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами. З 01.01.2025 здійснюється нарахування пільг ОСОБА_1 на опалювальний період в сумі 831,44 грн щомісячно та в неопалювальний період 542,22 грн щомісячно. Після надання технічної можливості виплату коштів нарахованих пільг з 01.01.2025 буде проведено в повному обсязі (а.с.7).

05.06.2025 старшим державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду з примусового виконання виконавчого листа №500/3694/23 від 28.11.2023, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом накладено на боржника Головне управління штраф у розмірі 5100 грн

Не погоджуючись із вказаною постановою, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулося до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійний орган не вжив усіх передбачених чинним законодавством можливих дій для забезпечення виконання судового рішення із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні в цій справі, а саме по відновленню ОСОБА_1 , як учаснику війни, пільг у вигляді 50-процентної знижки плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання відповідно до статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-УІІІ (далі - Закон №1404-УІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-УІП виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частина 4 ст.19 Закону №1404-VIII зобов`язує сторони виконавчого провадження невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.8 ст.19 Закону №1404-VIII).

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Частиною 2 ст. 63 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, передбачена статтею 75 наведеного Закону. За цією нормою, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з аналізу наведених норм, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду і завершальною стадією судового провадження. Невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу.

Відповідно до ст.75 Закону №1404-VIII підставою для застосування штрафу до боржника є невиконання у встановлений виконавцем строк рішення без поважних причин.

Поважними в розумінні норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Апеляційний суд звертає увагу, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Водночас, обов`язковою умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Як вже було встановлено, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 у справі №500/3694/23, яке постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023 залишено без змін, зобов`язано ГУ ПФУ в Тернопільській області поновити нарахування та виплату з 01.01.2023 ОСОБА_1 пільги у розмірі 50 відсотків знижки плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами відповідно до п.п. 4-5 ч.1 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Тернопільським окружним адміністративним судом 28.11.2023 видано виконавчий лист у справі №500/3694/23.

Державним виконавцем 19.03.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №77546225 з виконання виконавчого листа №500/3694/23, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 28.11.2023. Встановлено боржнику строк виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

За невиконання без поважних причин рішення суду 05.06.2025 державним виконавцем винесено постанову ВП №77546225 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Колегія суддів наголошує, що підставою для прийняття постанови про накладення штрафу є встановлення державним виконавцем факту невиконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 у справі №500/3694/23 без поважних причин.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 поновлено нарахування та виплату з 01.01.2023 пільги у розмірі 50 відсотків знижки плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Проте, з 01.01.2025 пенсійним органом здійснюється лише нарахування пільг ОСОБА_1 на опалювальний період в сумі 831,44 грн щомісячно та в неопалювальний період 542,22 грн щомісячно, однак виплата таких нарахувань не здійснюється. Як на причину невиплати таких пільг пенсійний орган вказує на «технічні причини» та зазначає, що після надання «технічної можливості» виплату нарахованих пільг з 01.01.2025 буде проведено в повному обсязі.

Однак жодних відомостей, доказів та наведення конкретних причин технічної неможливості здійснювати виплату нарахованих пільг, які призначені на виконання рішення суду ГУ ПФУ в Тернопільській області, не надано. Також відсутні будь-які докази того, що боржник дійсно звертався у відповідні органи для надання технічної можливості проведення відповідних дій. При цьому ГУ ПФУ в Тернопільській області не вказало на жодні зміни умов (підстав) нарахування та виплату з 01.01.2025 пільги у розмірі 50 відсотків знижки плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Гоцко М.М.

Отже, станом на дату винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у державного виконавця були відсутні.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником,, та які не залежали від його власного волевиявлення не зазначено і судом не встановлено.

Виходячи з системного аналізу правових норм та обставин даної справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови від 05.06.2025 ВП №77546225 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду.

При обґрунтуванні цієї постанови апеляційним судом враховується п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й відрізних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 272, 287, 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року у справі № 500/3595/25 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
М.А. Пліш