Справа № 160/11644/25
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/11644/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Сафронової С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року в адміністративній справі №160/11644/25 (головуючий суддя першої інстанції Олійник В. М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області () № 78 від 17.03.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу за Списком №2 періоди з 16.09.1996 по 17.09.2018 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до п. б) ст. 13 Закону №1788- XII «Про пенсійне забезпечення», в редакції рішення Конституційного Суду України № 1- р/2020 від 23.01.2020, за його заявою від 10.03.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, так як останній має необхідну кількість пільгового стажу роботи за Списком № 2, страхового стажу та досяг необхідного пенсійного віку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апелянт вказує, що суд першої інстанції неповно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Трудова книжка серії НОМЕР_2 від 04 листопада 1988 року містить наступні записи про трудову діяльність:

01.09.1989 року по 23.06.1989 року - навчання у Дніпродзержинському індустріальному технікумі;

09.08.1988 року прийнятий до Дніпродзержинського цементного заводу слюсарем-ремонтником 2 розряду в цех обжиту на період виробничої практики;

04.11.1988 року звільнений по закінченню виробничої практики;

13.03.1989 року прийнятий до Дніпродзержинського цементного заводу транспортувальником 2 розряду;

07.04.1989 року звільнений по закінченню виробничої практики;

30.05.1991 року зарахований слухачем підготовчого відділення зі скороченим строком навчання Дніпродзержинський індустріальний інститут;

13.07.1991 року зарахований у число студентів І курсу денної форми навчання;

13.06.1994 року прийнятий до Дніпровського металургійного комбінату імені Ф.Е.Дзержинського в цех ремонту прокатного устаткування слюсарем-ремонтником по 3 розряду на виробничу практику;

13.07.1994 року звільнений по закінченню виробничої практики;

28.06.1996 року відрахований з числа студентів у зв`язку із закінченням університету;

16.09.1996 року прийнятий до Дніпровського металургійного комбінату імені Ф.Е.Дзержинського в цех ремонту прокатного устаткування слюсарем-ремонтником металургійного устаткування по 4 розряду;

01.10.1997 року присвоєно 5 розряд в тій же професії;

01.09.1999 року переведено на посаду майстра слюсарних робіт по ремонту устаткування основних цехів;

02.07.2003 року переведено на посаду слюсаря-ремонтника 5 розряду;

13.03.2008 року призначений на посаду майстра слюсарних робіт по ремонту устаткування основних цехів слюсарної дільниці по ремонту основного технологічного устаткування основних цехів;

10.12.2008 року у зв`язку з приведенням найменувань професій у відповідності з класифікатором професій ДК 003:2005 призначений змінним майстром по ремонту устаткування слюсарної дільниці;

23.05.2011 року ВАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського»;

01.01.2012 року у зв`язку з покращенням структури управління комбінатом переведений в цех ремонту металургійного устаткування на посаду змінного майстра по ремонту устаткування;

01.11.2012 року у зв`язку з покращенням структури управління комбінатом призначено на посаду змінного майстра з ремонту устаткування комплексної дільниці № 7 цеху ремонту металургійного устаткування;

16.09.2013 року у зв`язку з покращенням структури управління комбінатом переведено у ремонтно-сервісний центр на посаду змінного майстра з ремонту устаткування комплексної дільниці № 7 цеху ремонту металургійного устаткування;

25.01.2017 року ПАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»;

17.09.2018 року звільнений у зв`язку з переведенням у ТОВ «Метінвест-Промсервіс» по пункт 5 статті 36 КЗпП України;

18.09.2018 року прийнятий до ТОВ «Метінвест-Промсервіс» в цех ремонту металургійного устаткування Філіал №3 дільниця оперативних ремонтів змінним майстром з ремонту устаткування в порядку переведення з ПАТ «ДМК»;

22.03.2021 року переведений в тому ж цеху на дільницю з ремонту доменного переділу слюсарем-ремонтником 6 розряду;

23.09.2021 року переведений в тому ж цеху на дільницю з ремонту прокатного переділу слюсарем-ремонтником 6 розряду;

01.10.2024 року переведений на посаду майстра з ремонту устаткування;

31.01.2025 року звільнений за переведенням у ПрАТ «Камет-Сталь» пункт 9 статті 36 КЗпП України;

01.02.2025 року прийнятий до ПрАТ «Камет-Сталь» в цех ремонту металургійного устаткування дільниця з ремонту прокатного переділу майстром з ремонту устаткування за переведенням з ТОВ «Метінвест-Промсервіс».

Вказані періоди роботи за посадами, що передбачені Списком №2 підтверджені архівними довідками архівного управління Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 16.01.2025 року №Х-21/2-09/43, від 16.01.2025 року №Х-21/2-09/44, від 16.01.2025 року №Х-21/2-09/45, від 16.01.2025 року №X-21/2-09/45/1 (історична довідка).

10 березня 2025 року позивач звернувся до територіального органу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення №78 від 17.03.2025 року та позивачеві повідомлено про наступне.

«Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 10.03.2025.

Вік заявника 55 років 00 місяців 02 дні.

Страховий стаж особи становить 38 років 11 місяців 01 день.

Пунктом 1 статті 114 Закону передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 2 цієї статті, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, становить 12 років 6 місяців. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є наявність професії (посади) та виробництва у відповідному Списку, а також підтвердження шкідливих умов праці працівника за результатами атестації робочих місць за умовами праці впродовж повного робочого дня, встановленого для даного виробництва. Під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Відсутність чи не підтвердження хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 подається уточнююча довідка, що визначає право на пенсію на пільгових умовах (Додаток. 5).

У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

Пільговий стаж по Списку №1 - 00 років 10 місяців 27 днів.

Пільговий стаж по Списку № 2 - 05 років 05 місяців 17 днів

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

- за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

Пільгову архівну довідку №Х-21/2-09/45 від 16.01.2025 можливо врахувати після акту зустрічної перевірки.

Додатковий коментар: відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», через відсутність необхідного пільгового стажу».

Позивач вважає протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області () № 78 від 17.03.2025 року щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки у нього достатній пільговий та страховий стаж, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2025 року визначено склад колегії суддів: Білак С.В. (суддя-доповідач), судді Чабаненко С.В., Сафронова С.В.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Пунктом 1 статті 114 Закону передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 2 цієї статті, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, становить 12 років 6 місяців. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є наявність професії (посади) та виробництва у відповідному Списку, а також підтвердження шкідливих умов праці працівника за результатами атестації робочих місць за умовами праці впродовж повного робочого дня, встановленого для даного виробництва. Під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Відсутність чи не підтвердження хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено, що станом на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 позивач досяг віку 55 років.

Крім того, трудова книжка серії НОМЕР_2 від 04 листопада 1988 року містить наступні записи про трудову діяльність:

01.09.1989 року по 23.06.1989 року - навчання у Дніпродзержинському індустріальному технікумі;

09.08.1988 року прийнятий до Дніпродзержинського цементного заводу слюсарем-ремонтником 2 розряду в цех обжиту на період виробничої практики;

04.11.1988 року звільнений по закінченню виробничої практики;

13.03.1989 року прийнятий до Дніпродзержинського цементного заводу транспортувальником 2 розряду;

07.04.1989 року звільнений по закінченню виробничої практики;

30.05.1991 року зарахований слухачем підготовчого відділення зі скороченим строком навчання Дніпродзержинський індустріальний інститут;

13.07.1991 року зарахований у число студентів І курсу денної форми навчання;

13.06.1994 року прийнятий до Дніпровського металургійного комбінату імені Ф.Е.Дзержинського в цех ремонту прокатного устаткування слюсарем-ремонтником по 3 розряду на виробничу практику;

13.07.1994 року звільнений по закінченню виробничої практики;

28.06.1996 року відрахований з числа студентів у зв`язку із закінченням університету;

16.09.1996 року прийнятий до Дніпровського металургійного комбінату імені Ф.Е.Дзержинського в цех ремонту прокатного устаткування слюсарем-ремонтником металургійного устаткування по 4 розряду;

01.10.1997 року присвоєно 5 розряд в тій же професії;

01.09.1999 року переведено на посаду майстра слюсарних робіт по ремонту устаткування основних цехів;

02.07.2003 року переведено на посаду слюсаря-ремонтника 5 розряду;

13.03.2008 року призначений на посаду майстра слюсарних робіт по ремонту устаткування основних цехів слюсарної дільниці по ремонту основного технологічного устаткування основних цехів;

10.12.2008 року у зв`язку з приведенням найменувань професій у відповідності з класифікатором професій ДК 003:2005 призначений змінним майстром по ремонту устаткування слюсарної дільниці;

23.05.2011 року ВАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського»;

01.01.2012 року у зв`язку з покращенням структури управління комбінатом переведений в цех ремонту металургійного устаткування на посаду змінного майстра по ремонту устаткування;

01.11.2012 року у зв`язку з покращенням структури управління комбінатом призначено на посаду змінного майстра з ремонту устаткування комплексної дільниці № 7 цеху ремонту металургійного устаткування;

16.09.2013 року у зв`язку з покращенням структури управління комбінатом переведено у ремонтно-сервісний центр на посаду змінного майстра з ремонту устаткування комплексної дільниці № 7 цеху ремонту металургійного устаткування;

25.01.2017 року ПАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»;

17.09.2018 року звільнений у зв`язку з переведенням у ТОВ «Метінвест-Промсервіс» по пункт 5 статті 36 КЗпП України;

18.09.2018 року прийнятий до ТОВ «Метінвест-Промсервіс» в цех ремонту металургійного устаткування Філіал №3 дільниця оперативних ремонтів змінним майстром з ремонту устаткування в порядку переведення з ПАТ «ДМК»;

22.03.2021 року переведений в тому ж цеху на дільницю з ремонту доменного переділу слюсарем-ремонтником 6 розряду;

23.09.2021 року переведений в тому ж цеху на дільницю з ремонту прокатного переділу слюсарем-ремонтником 6 розряду;

01.10.2024 року переведений на посаду майстра з ремонту устаткування;

31.01.2025 року звільнений за переведенням у ПрАТ «Камет-Сталь» пункт 9 статті 36 КЗпП України;

01.02.2025 року прийнятий до ПрАТ «Камет-Сталь» в цех ремонту металургійного устаткування дільниця з ремонту прокатного переділу майстром з ремонту устаткування за переведенням з ТОВ «Метінвест-Промсервіс».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічне положення міститься також і в статті 48 Кодексу законів про працю України, згідно з якою трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Слід зазначити, що норми пункту 3 Порядку передбачають обов`язковість витребування уточнюючих довідок для підтвердження трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, в той час як у трудовій книжці позивача містяться записи про роботу позивача у спірні періоди та наявні дані про його посаду та зазначені реквізити документів, на підставі яких такі відомості внесені, відтак суд зазначає, що в даному випадку неврахування відповідачем-1 вказаних періодів до пільгового стажу за Списком №2 є необґрунтованими.

Судом встановлено, що періоди роботи позивача за посадами, що передбачені Списком №2, підтверджені архівними довідками архівного управління Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 16.01.2025 року №Х-21/2-09/43, від 16.01.2025 року №Х-21/2-09/44, від 16.01.2025 року №Х-21/2-09/45, від 16.01.2025 року №X-21/2-09/45/1 (історична довідка).

Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно пункту 1.1. цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції).

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3 Інструкції).

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).

Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162.2.10. Окрім того, відповідно до вимог пункту 2.10 цієї Інструкції зазначено, що у розділі «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: «Запис за № таким-то недійсний».

Відповідності до пункту 2.4 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними).

Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 року, у графі 2 трудової книжки записується « 05.01.1993».

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Таким чином, здійснення записів у трудовій книжці власником або уповноваженим ним органом покладено на останніх, а не на працівника, а отже, відповідальність за неправильність вчиненого запису чи інших відомостей не може бути перекладена на працівника та позбавляти його права на врахування трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Отже, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

При цьому, у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку №22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно зі статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини 1 статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пенсії за віком має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала.

Також, і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

При цьому, витребування, звірка або перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу. Тобто, перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним.

Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Відтак, у зв`язку з тим, що відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство, то неточності у заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для виключення спірних періодів роботи зі страхового стажу позивача, тому вказані спірні періоди роботи позивача зараховуються до стажу роботи за Списком №2 на підставі постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року.

У той же час, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №78 від 17.03.2025 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і як наслідок, необхідності зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, періоди роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 16.09.1996 року по 17.09.2018 року на підставі записів трудової книжки серії НОМЕР_2 .

Зважаючи на викладене, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 10 березня 2025 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням зарахованого періоду пільгового стажу за Списком №2 з 16.09.1996 року по 17.09.2018 року.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення адміністративного позову.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року в адміністративній справі №160/11644/25 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року в адміністративній справі №160/11644/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Сафронова