Справа № 400/3006/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 р. № 400/3006/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін та проведення судового засідання, адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доГоловне управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005
провизнання протиправною та скасування вимоги від 12.09.2024 №Ф-71492-17-У,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Миколаївській області №Ф-71492-17 від 12.09.2024 та зобов`язати Головне управління ДПС у Миколаївській області вилучити із інтегрованої картки платника податків відомості щодо нарахування ЄСВ у сумі 35588,74 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що оскаржувана вимога від 12.09.2024 про сплату боргу є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки позивач був офіційно працевлаштований найманим працівником та єдиний внесок за нього сплачував роботодавець, що виключає необхідність повторної сплати єдиного внеску як фізичної особи-підприємця. З 2022 року позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу у АДРЕСА_2 . Позивач також вказав, що підприємницьку діяльність не здійснював з 2009 року та доходів від такої діяльності не отримував.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав на безпідставність позовних вимог зважаючи на те, що платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці. Станом на поточну дату, в інтегрованій картці платника податків за кодом класифікації доходів 7104000 Бреженюка В.С. сума нарахованого єдиного внеску відповідає реєстраційним даним платника та становить 35588,74 грн. з яких 8448 грн за 2017 рік, 2457,18 грн - за І квартал 2018 року, 2457,18 грн - за ІІ квартал 2018 року, 2457,18 грн - за ІІІ квартал 2018 року, 2457,18 грн - за 4 квартал 2018 року, 2754,18 грн - за І квартал 2019 року, 2754,18 грн - за ІІ квартал 2019 року, 2754,18 грн - за ІІІ квартал 2019 року, 2754,18 грн - за 4 квартал 2019 року, 2078,12 грн. - за І квартал 2020 року, 1039,06 грн - за ІІ квартал 2020 року, 3178,12 грн - за ІІ квартал 2020 року. Зазначена сума єдиного внеску в розмірі 35588,74 гривень стягнута в межах виконавчого провадження. Також відповідач зазначив, що ФОП ОСОБА_1 не подавались звіти про нараховані суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми єдиного внеску за період 2017-2020 роки. Норми Закону України №2464, станом на 22.11.2020 року не містили застережень, що особа звільняється від сплати ЄСВ як фізична особа-підприємець, якщо підприємством, з яким фізична особа перебуває у трудових відносинах, сплачується ЄСВ.

Позивач, в свою чергу, у відповіді на відзив вказав на безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві, та просив задовольнити позов в повному обсязі. Крім того, позивач зазначив, що починаючи з 01.01.2021 діють норми Закону України №592 від 13.05.2020, які передбачають, що ФОП, які мають основне місце роботи, звільняються від сплати за "себе" ЄСВ за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі не менше мінімального страхового внеску.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 19.09.2025, справа №400/3006/25 передана на розгляд суддів Біоносенко В.В.

Ухвалою суду від 22.09.2025 справу №400/3006/25 прийнято до провадження та призначення розгляд справи за правилами спрощеного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання.

За відсутності клопотань про розгляд справи у судовому засіданні, суд розглянув справу 14.11.2025 в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, підприємницьку діяльність якого припинено 30.11.2020 року.

12.09.2024 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області виставлена вимога № Ф-71492-17 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 35588,74 гривень на ім`я ОСОБА_1 .

Вимога №Ф-71492-17 від 12.09.2024 надсилалась на адресу ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією, однак була повернута поштовим відділенням без вручення з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Сума боргу, що виникла на підставі податкової вимоги №Ф-71492-17 від 12.09.2025 була стягнута 30.01.2025 в межах виконавчого провадження.

20.02.2025 позивач звернувся до ДПС України зі скаргою, у якій просив визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Миколаївській області №Ф-71492-17 від 12.09.2024.

Рішенням Державної податкової служби України від 14.03.2025 №7261/6/99-00-06-02-01-06 скаргу позивача залишено без задоволення.

Не погоджуючись з цим, позивач звернувся до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, врегульовані Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон).

Як вбачається з ч. 1 ст. 4 Закону, платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту).

Платник єдиного внеску зобов`язаний:1) своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; 2) вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством;3) допускати посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а до проведення перевірки щодо достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, та для призначення пенсій - посадових осіб органів Пенсійного фонду за наявності направлення та/або наказу про перевірку та посвідчення осіб, надавати їм передбачені законодавством документи та пояснення з питань, що виникають у процесі перевірки; 4) подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону органи доходів і зборів мають зобов`язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Головним управлінням ДФС у Миколаївській області сформовано вимогу від 12.09.2024 № Ф-71492-17 на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, що відповідає положенням Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Системний аналіз норм Закону свідчить про те, що єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту, у випадках передбачених законодавством, саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць.

Метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З наведеного випливає, що з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, які зареєстровані як фізичні особи-підприємці, проте фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення норм Закону щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДПС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та, які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі № 440/2149/19 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/86203700).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску, про сплату якої виставлено вимогу №Ф-71492-17 від 12.09.2024 складає 35588,74 гривень, а саме за період 2017-по ІІІ квартал 2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи довідки форми ОК-5), що за ОСОБА_1 сплачувався єдиний внесок ТОВ "Зерновий термінал "Ніка-Тера" з травня 2019 року по листопад 2020 року.

Оскільки позивач у період з травня 2019 року по листопад 2020 року перебував у трудових відносинах з ТОВ "Зерновий термінал "Ніка-Тера" () у нього відсутній обов`язок сплачувати єдиний внесок з цього періоду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що ГУ ДФС у Миколаївській області безпідставно здійснювало нарахування позивачу єдиного внеску за вказаний період, а тому вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12.09.2024 року № Ф-71492-17 є протиправною та підлягає скасуванню в частині нарахування єдиного внеску за період з травня 2019 по листопад 2020 року.

Щодо періоду протягом 2017- квітень 2019 року, то позивачем не додано відомостей про перебування ним у трудових відносинах та сплату за нього єдиного внеску роботодавцем.

Тому у суду відсутні підстави для визнання безпідставним нарахування позивачу суми єдиного внеску за період 2017- квітень 2019 року.

В цій частині позов задоволенню не підлягає.

Щодо зобов`язання відповідача виключити з ІКПП дані про наявність заборгованості, суд виходить з наступного.

Згідно Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5,

- інформація в ІКП ґрунтується на показниках первинних документів, оброблених ІКС ДПС;

- інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку за визначеними параметрами, яка містить інформацію щодо облікових даних платника та призначена для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з реквізитів первинних документів, оброблених засобами ІКС ДПС (податкових декларацій, звітності з єдиного внеску, податкових повідомлень-рішень, рішень податкового органу, повідомлень економічних операторів, отриманих з Електронної системи обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, про розраховану (зменшену) суму акцизного податку за сформовані (деактивовані) унікальні ідентифікатори, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу, даних Казначейства про надходження платежів тощо).

Пунктом 4 Порядку № 5 встановлено, що відображення/занесення первинних показників у підсистемах ІКС ДПС здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Відповідно до розділу 2 Порядку № 5 ІКП містить інформацію про первинні показники оперативного обліку, облікові операції та первинні показники оперативного обліку, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Територіальні органи ДПС формують відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати податків і зборів та відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати єдиного внеску за формами, визначеними Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року № 462) (далі - Порядок № 1588), та Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року № 1162, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за № 1553/26330 (далі - Порядок № 1162), та проводять заходи, пов`язані з ліквідацією або реорганізацією платників податків.

Згідно розділу 4 Порядку №5 працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження податкового органу, до компетенції яких належать розгляд скарг під час проведення процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах, під час проведення процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних ІКС ДПС вносять дані до ІКС ДПС, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених ІКС ДПС із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.

Відображенню в ІКС ДПС підлягають матеріали, які зареєстровані в ІКС ДПС, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Системний аналіз вищевикладеного дає суду підстави дійти висновку, що у платників податків наявний такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання податкового органу, в якому платник податків перебуває на податковому обліку, внести зміни до інтегрованої картки платника податків.

Відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально - правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, відповідно у позивача нявний такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання податкового органу, в якому платник податків перебуває на податковому обліку, внести зміни до інтегрованої картки платника податків.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-71492-17 від 12.09.2024 в частині нарахованих сум єдиного внеску за період з травня 2019 по листопад 2020 року, у позивача відсутній борг за цей період, ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника податків шляхом виключення суми заборгованості з ЄСВ за період з травня 2019 по листопад 2020 року.

Позов задовольнити частково.

Сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову в розмірі 605,60 гривень підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно частині задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,547) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Миколаївській області про сплату боргу (недоїмки) від 12.09.2024 №Ф-71492-17 в частині нарахування єдиного внеску за період з травня 2019 по листопад 2020 року.

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, Миколаїв, 54001, ) виключити з інтегрованої картки платника (ІКП) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість заборгованості з ЄСВ за період з травня 2019 по листопад 2020 року.

4. В задоволенні позову ОСОБА_1 щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області №Ф-71492-17 від 12.09.2024 в частині нарахування сум єдиного внеску за період з 2017 по квітень 2019 року, а також виключення суми заборгованості зі сплати ЄСВ за цей період з інтегрованої картки платника, відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,547) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят коп) гривень.

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 14.11.2025