Справа № 522/18605/25-Е
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 522/18605/25-Е

Перша інстанція: суддя Косіцина В.В.,

повний текст судового рішення

складено 03.09.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,
при секретарі Марченко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 03 вересня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

15.08.2025 ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому просив скасувати постанову серії ПН МОД №012278 від 06.08.2025 про накладення адміністративного стягнення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що 10 січня 2024 року він звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області із заявою про надання захисту в Україні, отримавши при цьому довідку про звернення за захистом в Україні, але рішенням Державної міграційної служби України від 25.07.2024 №125-24 йому було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане рішення позивач оскаржив у судовому порядку (справа №420/37097/24), проте рішенням Одеського окружного адміністративного суд від 24.03.2025, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025, у задоволенні позову було відмовлено. Вказані судові рішення були оскаржені в касаційному порядку.

Позивач вказував, що під час касаційного оскарження (подання касаційної скарги) він звертався до відповідача з питання продовження строку дії довідки про звернення за захистом в Україні, але отримував усні відмови.

Також позивач звертав увагу на те, що він 06.08.2025 особисто повторно звернувся до Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, однак, ця заява не була прийнята. У зв`язку з тим, що він не мав документів, які підтверджують законність його перебування на території України, співробітники Управління міграційного контролю повідомили, що він таким чином порушує правила перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України, а саме ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Інформація про те, що позивач попередньо звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту з додатками (і передав оригінали даних заяв) до канцелярії були проігноровані працівниками Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ГУ ДМС України в Одеській області.

Після цього працівники Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії примусово доставили позивача за адресою: вул. Тараса Кузьміна 33, після чого було прийнято рішення «Про примусове видворення з України» №0000513 від 06.08.2025, складений протокол затримання від 06.08.2025, а також в цей же день доставлено до Миколаївського ПТПІ, з метою ідентифікації та виконання рішення про примусове видворення з України.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльністю відповідача, яка полягає у не прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту оскаржив її до Одеського окружного адміністративного суду (№420/27684/25).

Незважаючи на вищезазначені обставини справи, 06.08.2025, у приміщенні Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії за адресою: вул. Тараса Кузьміна 33, відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення про порушення ним правил перебування іноземців в Україні №ПР МОД 012181 від 06.08.2025, в якому зафіксоване порушення законодавства про правовий статус іноземців та ОБГ, а саме: проживання на території України без документів на право проживання(перебування) в Україні», за що передбачена відповідальність відповідно до ч.2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

06.08.2025 за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення про порушення ним правил перебування іноземців в Україні №ПР МОД 012181 від 06.08.2025 була винесена постанова №ПН МОД 012278 про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. 00 коп.

Вказуючи на протиправність постанови про накладання адміністративного стягнення від 06.08.2025 серії ПН МОД №012278, позивач посилався на невідповідність фактичними обставинами зафіксованого правопорушення (перебування на території України без документів на право проживання понад 30 днів), адже позивач був документований довідкою про звернення за захистом в Україні, яка підтверджувала законність його перебування на території держави, у продовженні терміну дії якої неодноразово протиправно було відмовлено позивачем.

При цьому, позивач вертав увагу, що реалізуючи своє право на повторне звернення, він, після повернення касаційної скарги, у зв`язку із нововиявленими обставинами протягом 2 днів з дня повторного повернення касаційної скарги звернувся до відповідача із заявою про отримання захисту в Україні, після чого мав би отримати нову довідку про звернення за захистом в Україні.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 03 вересня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 був задоволений; скасована постанова Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 06.08.2025 року серії ПН МОД №012278 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.203 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.203 КУпАП закрита у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова складені та винесені уповноваженими особами, із дотриманням вимог чинного законодавства, а факт перебування позивача на території України, на час виникнення спірних правовідносин, не спростований матеріалами справи.

Апелянт звертає увагу, що у зв`язку знаходженням позивача у процедурі розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту його було документовано довідкою про звернення за захистом №014119, яка неодноразово продовжувалась аж до 02.06.2025.

Апелянт не погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що процедуру судового оскарження рішення про відмову у наданні статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не було завершено, з посиланням на те, що у ОСОБА_1 було право на повторне звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою».

Апелянт вказує, що такий висновок є помилковим, оскільки відповідно до п. п. б) п. 6.9 Правил підставою для продовження строку дії зазначеної довідки є копія позовної заяви з відміткою (штампом) суду про її прийняття або копії ухвали суду про відкриття провадження у справі чи належним чином оформленої судової повістки. Подальше тримісячне продовження строку дії довідки про звернення за захистом в Україні здійснюється після отримання письмової інформації від юридичної служби територіального органу ДМС або юридичної служби ДМС про стан розгляду справи в суді. Подані документи долучаються до особової справи.

Натомість рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 по справі №420/37097/24, яким позивачу було відмовлено в задоволенні позову до ДМС, набрало законної сили 20.05.2025, а касаційне провадження так і не було відкрите.

У зв`язку з закінченням процедури судового оскарження ОСОБА_1 термін дії довідки про звернення за захистом в Україні №014119 закінчився 02.06.2025.

А сам факт подачі касаційної скарги жодним чином не підтверджує перебування в процедурі надання міжнародного захисту, оскільки Правилами чітко визначено саме ухвалу про відкриття провадження.

На думку апелянта, громадянин Таджикистану та рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні, проживав без документів на право проживання в Україні, у зв`язку з чим відносно нього 06.08.2025 прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення серії ПН МОД №012278 та рішення про примусове видворення від 06.08.2025 №000513.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до матеріалів справи 06.08.2025 уповноваженою особою ГУ ДМС України в Одеській області т.в.о. начальника управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ГУ ДМС в Одеській області Новохатським Євгеном Євгеновичем був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МОД №012181, за змістом якого:

- протокол складений у відношенні громадянина Таджикистану / росії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зміст правопорушення полягає у порушенні законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме, проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні;

- вказане місце вчинення правопорушення 6501, м. Одеса, вул. Преображенська, 44.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МОД №012181, складений за участю перекладача Нікішова Олександра Олександровича, містить підпис позивача про роз`яснення йому його прав та обов`язків, отримання його примірника.

Також протокол містить дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення 06.08.2025 о 14:30 год., у приміщенні територіального органу ДМСУ, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 44.

Відповідно до наведених в протоколі пояснень позивача, він звернувся до ГУ ДМСУ в Одеській області із заявою про звернення за захистом в Україні, оскільки він не хоче і не може повертатися до країни громадянського походження, через загрозу переслідування. Вказано, що заява не була прийнята, було відмовлено усно, з невідомих позивачу причин.

За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, була винесена постанова від 06.08.2025 серії ПН МОД №012278.

За змістом вказаної постанови, було встановлено, що 06.08.2025 об 11:40 год. за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 44, співробітниками ТВКР УСБУ в Одеській області спільно з співробітниками ГУ ДМСУ в Одеській області було виявлено і доставлено до ГУ ДМСУ в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Тараса Кузьміна, 33, громадянина Таджикистану / росії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме, проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. Місце скоєння правопорушення: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44. Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність відсутні. Встановлене є порушенням ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 203 КУпАП.

У зв`язку із цим позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляду штрафу.

Також, відповідно до матеріалів справи 10.01.2024 Головне управління ДМС України в Одеській області видало на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідку №014119 про звернення за захистом в Україні, термін дії якої неодноразово продовжувався. Останній раз термін дії довідку був продовжений до 02.06.2025.

Рішенням Державної міграційної служби України від 25.07.2024 №125-24 ОСОБА_1 було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Вказане рішення було оскаржене в судовому порядку та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 у справі №420/37097/24, залишеним буз змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025, було відмовлено скасуванні рішення Державної міграційної служби України від 25.07.2024 №125-24.

20.06.2025 позивач звернувся до ГУ ДМС в Одеській області із заявою, в якій, посилаючись на подання касаційної скарги в межах справи №420/37097/24, просив продовжити дію довідки про звернення за захистом в Україні ОСОБА_3 .

На вказану заяву листом від 20.06.2025 ГУ ДМС України в Одеській області повідомило позивача про те, що відповідного до Єдиного державного реєстру судових рішень Ваша касаційна скарга за судовою справою 420/37097/24 (адміністративне провадження NK/990/26462/25) прийнята до розгляду 19.06.2025 року, призначено склад суду. Враховуючи викладене, позивачу було зазначено, що він має правові підстави для продовження довідки про звернення за захистом в Україні. Задля реалізації зазначеного було запропоновано безпосередньо звернутися до управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУДМС в Одеській області за адресою: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 64.

Ухвалою Верховного Суду від 01.07.2025 касаційна скарга Казнєвського Владислава Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі №420/37097/24 повернута особі, яка її подала.

28.07.2025 позивач знову звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про продовження дії довідки про звернення за захистом в Україні, посилаючись на повторне подання касаційної скарги в межах справи №420/37097/24.

Листом від 29.07.2025 ГУ ДМС України в Одеській області повідомило позивача, на його заяву від 28.07.2025, про те, що існують наступні підстави для продовження строків дії довідки про звернення за захистом в Україні, наявність:

- копія позовної заяви з відміткою (штампом) суду про її прийняття;

- копія ухвали суду про відкриття провадження у справі;

- належним чином оформлена судова повістка.

Також, позивачу було вказано, що станом на 29.07.2025 за умов відсутності одного із вищезазначених елементів, територіальний орган ДМС не має законних підстав для продовження строків дії довідки про звернення за захистом в Україні.

Ухвалою Верховного Суду від 04.08.2025 касаційна скарга Казнєвського Владислава Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі №420/37097/24 повернута особі, яка її подала.

06.08.2028 від адвоката ГО «Десяте квітня» Казнєвського Владислава Олеговича на електронну адресу ГУ ДМС в Одеській області, надійшов лист, в якому адвокат повідомив про те, що він надає правову допомогу, окрім іншого, ОСОБА_3 , який 06.08.2025 особисто звернувся до Управління з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУ ДМС України в Одеській області (за адресою: вул. Преображенська 64, м. Одеса) повторно із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту із додатками. Проте, вказана заява залишилась без реєстрації, у зв`язку із чим адвокат наполягав на прийнятті, реєстрації та розгляді заяви, зокрема, ОСОБА_3 , додавши до свого листа пакет документів, який позивач, як зазначає адвокат, намагався подати до ГУ ДМС України в Одеській області для звернення за захистом в Україні.

Листом від 12.08.2025 Головне управління ДМС України в Одеській області повідомило адвоката ГО «Десяте квітня» Казнєвського Владислава Олеговича, на його заяву від 06.08.2025, про те, що порушення в контексті недопущення до реєстрації заяв від іноземців не виявлені.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки процедура судового оскарження не була завершена; питання про продовження строку дії довідки та повторна заява про визнання біженцем, особою яка потребує тимчасового захисту на момент притягнення до відповідальності не вирішені; не надані докази на підтвердження повноважень особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення; наявні у справі про адміністративне правопорушення рішення підписані (затверджені) пізніше, ніж відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд встановив помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 203 КУпАП, перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, за недійсними документами чи документами, термін дії яких закінчився, тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За матеріалами справи 06.08.2025 позивач особисто з`явився до ГУ ДМС України в Одеській області, де у відношенні нього був складений протокол про адміністративне правопорушення та розглянута справа та винесене оскаржена в цій справі постанова, отже, місцем вчинення адміністративного правопорушення та місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення є місцезнаходження апелянта, а тому посилання суду першої інстанції на відсутність доказів виклику позивача до ГУ ДМС України в Одеській області, як на одну з підстав для задоволення позову, є помилковими.

Апеляційний суд зазначає, що з часу звернення за захистом в України та до закінчення процедури судового оскарження рішення ДМСУ про відмову у надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, для позивача документом на право проживання (перебування) в Україні, була довідка від 10.01.2024 №014119 про звернення за захистом в Україні, з терміном дії до 02.06.2025.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про біженців або осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Відповідно до п. 3.2 наказу МВС України «Про затвердження Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту» від 07.09.2011 №649 (надалі Правила №649) у день отримання заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, територіальний орган ДМС видає заявникові під підпис у журналі реєстрації видачі довідки про звернення за захистом в Україні (додаток 4) довідку про звернення за захистом в Україні, про що заносить відповідні відомості до зазначеного журналу. Довідка видається строком на один місяць.

Відповідно до п. п. б) п. 6.9 Правил №649 при отриманні рішення ДМС про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, уповноважена посадова особа територіального органу ДМС, у разі оскарження особою зазначеного рішення продовжує строк дії довідки про звернення за захистом в Україні, про що зазначається у журналі реєстрації видачі довідки про звернення за захистом в Україні. Підставою для продовження строку дії зазначеної довідки є копія позовної заяви з відміткою (штампом) суду про її прийняття або копії ухвали суду про відкриття провадження у справі чи належним чином оформленої судової повістки. Подальше тримісячне продовження строку дії довідки про звернення за захистом в Україні здійснюється після отримання письмової інформації від юридичної служби територіального органу ДМС або юридичної служби ДМС про стан розгляду справи в суді. Подані документи долучаються до особової справи.

Апеляційний суд зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 у справі №420/37097/24, залишеним буз змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025, було відмовлено у скасуванні рішення Державної міграційної служби України від 25.07.2024 №125-24 про відмову ОСОБА_1 у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Отже, оскільки рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 у справі №420/37097/24, набрало законної сили 20.05.2025, а касаційне провадження в межах справи №420/37097/24 відкрите не було, колегія суддів погоджується із доводами апелянта про те, що 20.05.2025 була закінчена процедура судового оскарження ОСОБА_1 рішення від 25.07.2024 №125-24 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. При цьому, апеляційний суд зазначає, що завершення судового оскарження, це дії в межах судового процесу, внаслідок яких судовий процес у справі завершується, тобто рішення суду першої інстанції стає остаточним та обов`язковим до виконання.

У зв`язку з зазначеним термін дії довідки про звернення за захистом в Україні №014119 закінчився 02.06.2025 та у апелянта не було правових підстав для продовження терміну її дії.

При цьому, апеляційний суд зазначає про помилковість посилання суду першої інстанції, як на підставу для задоволення позову, на те, що відповідач не надав доказів прийняття рішення про відмову у продовження терміну дії довідки про звернення за захистом в Україні, адже суд першої інстанції не послався на жодну норму матеріального права, яка б зобов`язувала відповідача прийняти таке рішення, а Правила №649 такого не передбачають.

Також, помилковим апеляційний суд вважає посилання суду першої інстанції як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, на те, що на момент притягнення до відповідальності не було вирішено повторну заяву позивача про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, з посиланням при цьому на частину 1 статті 17 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», адже вказана норма стосується права на повторне звернення особи, якій відмовили в оформлені документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, в той час як рішенням ДМСУ від 25.07.2024 №125-24 позивачу було відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Додатково колегія суддів зазначає, що за приписами п. 3.2 Правила №649 день отримання заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, територіальний орган ДМС видає заявникові під підпис у журналі реєстрації видачі довідки про звернення за захистом в Україні (додаток 4) довідку про звернення за захистом в Україні, про що заносить відповідні відомості до зазначеного журналу.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повторного звернення позивача до територіального органу ДМСУ із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Лист адвоката від 06.08.2025, який був надісланий до апелянта через електронну пошту, на який суд першої інстанції послався, як на доказ повторно звернення позивача до територіального органу ДМСУ із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не є належним доказом, оскільки за приписами Правил №649 (розділ ІІ) особа, яка має намір бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, або її законний представник, мають особисто звернутись до територіального органу ДМСУ.

Отже, посилання суду першої інстанції щодо повторного звернення позивача до територіального органу ДМСУ із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не знайшло свого підтвердження в цій справі.

Помилковими також є висновки суду першої інстанції щодо недоведеності складання протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою, з огляду на таке.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №360 Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно з п.п. 33 п. 4 вказаної постанови ДМС відповідно до покладених на неї завдань: здійснює відповідно до закону державний контроль за дотриманням законодавства у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів у передбачених законодавством випадках, притягає порушників до адміністративної відповідальності.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної міграційної служби» від 15.06.2011 №658, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області є територіальним органом Державної міграційної служби України.

Відповідно до пункту 7 Положення про Головне управління затвердженого наказом Державної міграційної служби України від 16.09.2024 №239, Головне управління здійснює свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні підрозділи, а також шляхом взаємодії з пунктами тимчасового розміщення біженців, пунктами тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, та центрами надання адміністративних послуг.

Відповідно до наказу ГУ ДМС в Одеській області від 15.12.2023 №423-к ОСОБА_5 призначено на посаду головного спеціаліста відділу міграційного контролю управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ГУ ДМС в Одеській області з 19.12.2023.

Відповідно до п. 4.13 Положення про відділ міграційного контролю управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ГУ ДМС в Одеській області затвердженого наказом ГУ ДМС в Одеській області від 02.11.2023 №142, відділ для забезпечення виконання покладених на нього завдань і функцій має право: при виявленні порушень вимог чинного законодавства іноземцями, особами без громадянства та приймаючою стороною, вирішувати питання щодо притягнення їх до адміністративної відповідальності відповідно до вимог КУпАП.

Відповідно до посадової інструкції головного спеціаліста відділу міграційного контролю управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ГУ ДМС в Одеській області затвердженої 02.04.2024, одним із основних обов`язків є формування справ про адміністративні правопорушення відносно порушників міграційного законодавства для притягнення до адміністративної відповідальності та прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності порушників міграційного законодавства.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що головний спеціаліст відділу міграційного контролю управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ГУ ДМС в Одеській області Новохатський Є.Є. наділений повноваженнями на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Висновки суду першої інстанції на те, що рішення про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства та Рішення про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства відносно позивача в цій справі не можуть підтверджувати наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки, їх було підписано (затверджено) після розгляду справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає недоречними, оскільки вказані рішення не були підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за оскаржуваною в цій справі постановою.

За встановлених під час апеляційного перегляду справи обставин, колегія суддів дійшла висновку, що при винесені оскаржуваної постанови апелянтом дотримані вимог ст. 280 КУпАП, сама оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності правових підстав для задоволення позову, та навпаки, апелянтом підтверджена правомірність оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення - скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 2-11, 72-77, 242, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області задовольнити, рішення Приморського районного суду міста Одеси від 03 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді Н.В. Вербицька О.В. Джабурія