Справа № 580/11328/25
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року справа № 580/11328/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивачка) подала позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач), в якому просить:

- визнати незаконним рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській від 13 серпня 2025 року № 753 про відмову у призначенні пенсії громадянці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із не включенням до її страхового стажу періоду роботи із 01 жовтня 1991 року по 07 червня 1993 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 05 серпня 2025 року про призначення їй пенсії, із врахуванням при цьому до її стажу періоду роботи із 01 жовтня 1991 року по 07 червня 1993 року, який відображено у архівних довідках від 22.07.2024 № 128, від 22.07.2024 № 128/1 і довідці про заробітну плату від 26.07.2024 № 07-05-07.

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначив, що у позивачки наявні всі документи, які підтверджують необхідний обсяг стажу для призначення пенсії, при цьому законодавство за будь яких обставин покладало обов`язок належного ведення (заповнення) трудових книжок на відповідну посадову особу але не на працівника, на ім`я якого видана така книжка.

Ухвалою від 14 жовтня 2025 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

30.10.2025 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представниця відповідача просила у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що в цьому випадку органами Пенсійного фонду не покладається відповідальність на позивача щодо порушення порядку заповнення трудової книжки підприємствами, установами, організаціями, а тільки зазначаються правові наслідки за порушення порядку заповнення трудової книжки, зокрема, не зарахування періоду до страхового стажу. У випадку позивачки запис про звільнення скріплено нечітким відтиском печатки, через що неможливо ідентифікувати назву підприємства. Таким чином, відповідний запис в трудовій книжці позивачки не відповідає вимогам Інструкції № 162, через що Головне управління не може зарахувати відповідний період роботи до страхового стажу. Задля підтвердження роботи в оспорюваний період позивачкою надані копії архівних довідок від 22.07.2024 № 128 та № 128/1, що видані Трудовим архівом Підрозділом комунального підприємства Єдиний розрахунковий центр Чигиринської міської ради, проте, відповідно до актів зустрічної звірки прізвище, ім`я та частково по-батькові не відповідає паспортним даним позивачки. Також необхідно врахувати, що в архівній довідці № 128 від 22.07.2024 вказано про відсутність наказу на звільнення позивачки у книзі наказів з особового складу за 1993 рік.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 05.08.2025 звернулась до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняло рішення від 13 серпня 2025 року № 753 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 1058, зазначивши про не зарахування до страхового стажу, згідно відомостей трудової книжки НОМЕР_1 від 28.07.1982, періоду роботи з 01 жовтня 1991 року по 17 червня 1993 року, оскільки запис скріплено нечітким відтиском печатки (неможливо ідентифікувати назву підприємства). Наказ про звільнення відсутній. До страхового стажу не зараховано період роботи згідно довідок про заробітну плату від 22.07.2024 № 128/1 та від 26.07.2024 № 07-05-14, оскільки відповідно до актів зустрічної звірки прізвище, ім`я та частково по-батькові не відповідає паспортним даним позивачки.

Рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області позивачка вважає незаконним, а тому звернулась в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах незалежно від використання форм власності та господарювання, незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв.

Згідно статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

За даними трудової книжки серії НОМЕР_1 від 28.07.1982 суд встановив, що 01 жовтня 1991 року позивачка прийнята на посаду у Чигиринську шкіргалантерейну фабрику на підставі наказу № 112 від 30.09.1991 (запис № 11) та звільнена 07.06.1993 на підставі наказу № 38а від 07.06.1993 (запис № 14). Вказані записи скріплено підписом посадової особи роботодавця та його печаткою.

Суд встановив, що відповідач не зарахував вказаний період роботи позивачки до її страхового стажу, оскільки запис про звільнення з роботи завірено нечітким відтиском печатки (неможливо ідентифікувати назву підприємства).

Під час надання оцінки вказаним підставам, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, згідно п.п. 2.3, 2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162 (чинної у період роботи позивачки у спірний період), усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У випадку виявлення неправильних чи неточних записів відомостей про роботу виправлення здійснюються адміністрацією підприємства, де був внесений відповідний запис.

Аналіз вказаних положень вказує на те, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на відповідальну особу підприємства, установи, організації.

Суд врахував, що записи про спірний період роботи містять підстави їх внесення, скріплені підписом посадової особи роботодавця та його печаткою та не викликають у суду обґрунтованого сумніву у їх достовірності.

Крім того, робота позивачки у період із 01.10.1991 по 07.06.1993 помічником вихователя у дитячій установі (дошкільному закладі) Сонечко (структурному підрозділі Чигиринської шкіргалантерейної фабрики, починаючи 19.08.1992 - орендній виробничо-торговій фірмі Елена, з 01.11.1992 - переданий у розпорядження Чигиринської міської ради народних депутатів) підтверджуються:

- записами № 12-13 трудової книжки НОМЕР_1 ;

- архівною довідкою від 22.07.2024 № 128;

- архівної довідкою від 22.07.2024 № 128/1;

- довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 26.07.2024 № 07-05-14.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позивачка не може бути позбавлена права на пенсійне забезпечення через неналежну організацію ведення обліку трудової книжки роботодавцем, а вказаний період має бути зарахований до страхового стажу позивачки.

Суд також врахував, що відповідно до архівної довідки трудового архіву Чигиринської міської ради від 01.09.2025 № 10 та листа виконавчого комітету Чигиринської міської ради від 28.08.2025 № 3784/02-32/1, інші працівники жіночої статі на прізвище ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 , ім`я ОСОБА_4 , по батькові ОСОБА_5 чи ОСОБА_6 чи інші особи із аналогічними чи близькими до анкетних даних позивачки, у період із 01.10.1991 до 07.06.1993 у дитячій установі Сонечно не працювали.

З урахуванням зазначеного, та беручи до уваги, що сукупність наявних доказів підтверджують роботу позивачки у період із 01.10.1991 по 07.06.1993, суд відхиляє покликання відповідача про невідповідність прізвища та по батькові позивачки у довідці від 26.07.2024 № 07-05-14. У свою чергу архівна довідка від 22.07.2024 № 128/1 жодних невідповідностей у паспортних даних позивачки не містить.

За таких обставин суд доходить висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області від 13 серпня 2025 року № 753.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивачки, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (як орган, який прийняв протиправне рішення) зарахувати до страхового стажу позивачки період її роботи з 01.10.1991 по 07.06.1993 та повторно розглянути заяву від 05.08.2025 із доданими матеріалами та прийняти рішення за наслідками розгляду заяви з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині цього рішення.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 13 серпня 2025 року № 753 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи з 01.10.1991 по 07.06.1993 та повторно розглянути її заяву від 05.08.2025 із доданими матеріалами та прийняти рішення за наслідками розгляду заяви з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині цього рішення.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 );

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76018, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 13.11.2025.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК