Справа № 360/1234/25
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року справа №360/1234/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року (повне судове рішення складено 02 липня 2025 року) у справі № 360/1234/25 (суддя в І інстанції Тихонов І.В.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

УСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.06.2025 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №77682099 за виконавчим листом № 360/956/24, виданим Луганським окружним адміністративним судом 21.03.2025.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.06.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області отримано постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.06.2025 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №77682099, якою на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області за невиконання рішення суду накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Позивач зазначає, що на виконання рішення суду від 06.03.2025 по справі № 360/956/24 Головним управління листом від 20.03.2025 № 1200-0308 8/6998 надано інформацію про номери судових рішень, які обліковуються у Реєстрі судових рішень Головного управління і по яким було виплачено суми заборгованості з пенсійних виплат у 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки на підставі коштів за бюджетною програмою «погашення заборгованості за рішеннями суду» та інформацію щодо черговості виконання Головним управлінням судових рішень які надійшли до нього у період з 2018 по 2023 роки, в тому числі і щодо черговості виконання судового рішення у справі №180/1811/17. Вказаний лист від 20.03.2025 № 1200-0308-8/6998 надіслано поштовим відправлення за адресою ОСОБА_1 , зазначеною у виконавчому листі, та згідно до інформації з інтернет сторінки АТ Укрпошта отримано 25.03.2025. Відтак, постанова Першого апеляційного адміністративного суду 06.03.2025 у справі № 360/956/24 виконана Головним управлінням у повному обсязі. Тобто, станом на дату відкриття виконавчого провадження позивачем повністю було виконано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 у справі №360/956/24 про що повідомлено відповідача листом від 14.04.2025. Позивач вважає, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 10.06.2025 ВП № 77682099 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, якими вмотивовано позовну заяву.

У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року у справі № 360/956/24 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року у справі № 360/956/24 задоволено. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року у справі № 360/956/24 скасовано.

Прийнято нову постанову про задоволення позовних вимог. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні на підставі Закону України №2939-6 від 13.01.2011 Про доступ до публічної інформації інформації про номери судових рішень, які обліковуються у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області у відповідному Реєстрі, і по яким було виплачено суми заборгованості з пенсійних виплат у 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки на підставі коштів, що були виділені цьому територіальному пенсійному органу у ці періоди Кабінетом Міністрів України з Державного бюджету України за бюджетною програмою погашення заборгованості за судовими рішеннями, а також інформації щодо даних черговості виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області судових рішень, які надійшли до цього територіального Пенсійного органу у період з 2018 по 2023 роки, в тому числі і щодо черговості виконання судового рішення у справі №180/1811/17. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області на підставі Закону України №2939-6 від 13.01.2011 Про доступ до публічної інформації надати ОСОБА_1 інформацію про номери судових рішень, які обліковуються у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області у відповідному Реєстрі, і по яким було виплачено суми заборгованості з пенсійних виплат у 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки на підставі коштів, що були виділені цьому територіальному пенсійному органу у ці періоди Кабінетом Міністрів України з Державного бюджету України за бюджетною програмою погашення заборгованості за судовими рішеннями, а також інформацію щодо даних черговості виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області судових рішень які надійшли до цього територіального Пенсійного органу у період з 2018 по 2023 роки, в тому числі і щодо черговості виконання судового рішення у справі №180/1811/17.

21 березня 2025 року Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №360/956/24 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на підставі Закону України №2939-6 від 13.01.2011 Про доступ до публічної інформації надати ОСОБА_1 інформацію про номери судових рішень, які обліковуються у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області у відповідному Реєстрі, і по яким було виплачено суми заборгованості з пенсійних виплат у 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки на підставі коштів, що були виділені цьому територіальному пенсійному органу у ці періоди Кабінетом Міністрів України з Державного бюджету України за бюджетною програмою погашення заборгованості за судовими рішеннями, а також інформацію щодо даних черговості виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області судових рішень які надійшли до цього територіального Пенсійного органу у період з 2018 по 2023 роки, в тому числі і щодо черговості виконання судового рішення у справі №180/1811/17.

02.04.2025 начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 77682099.

14.04.2025 Головне управління листом №1200-0801-5/9105 повідомило відповідачу про стан виконання рішення суду від 14.11.2024 у справі № 360/956/24. Відповідь містила копію листа Головного управління, яке було направлено ОСОБА_1 та докази отримання листа останнім.

В листі від 20.03.2025 за №1200-0308-8/6998 повідомлено ОСОБА_1 , що «… Номери судових рішень, які обліковуються у Реєстрі судових рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, і по яким було виплачено суми заборгованості з пенсійних виплат у 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки на підставі коштів за бюджетною програмою погашення заборгованості за рішеннями суду: 2019 рік № справи: 426/2668/14-а; 2020 рік № справ: 415/7592/17, 812/625/18, 812/1697/18, 812/1773/18, 812/1688/18, 812/407/17, 1240/2170/18, 812/1627/18, 1240/2495/18, 1240/2492/18, 1240/2499/18, 1240/2597/18, 1240/2108/18, 1240/2542/18, 1240/2928/18, 812/1540/18, 360/3001/18, 1240/2942/18, 1240/2373/18, 1240/2946/18, 1240/2936/18, 360/3219/18, 812/319/18, 415/6132/16-а, 1240/2841/18, 752/22855/17; 2021 рік № справ: 360/3673/18, 1240/2465/18, 360/3801/18, 1240/2537/18, 1240/2493/18, 1240/2491/18, 1240/2494/18, 1240/2496/18, 1240/1868/18, 1240/2943/18, 520/10558/18, 1240/2549/18, 360/4143/18, 360/287/19, 360/3477/18, 360/575/19, 360/3418/18, 360/418/19, 1240/2253/18, 761/42048/17, 360/983/19, 360/1518/19, 360/1801/19, 360/1100/19, 360/1887/19, 360/1917/19, 360/2448/19, 360/2374/19, 360/2747/19, 428/13552/18, 360/2994/19, 431/7019/18, 360/3793/19, 360/2449/19, 360/4341/19, 360/1697/19, 360/2871/19, 360/2709/19, 360/1851/19, 360/3527/18, 360/3667/19, 360/3204/19, 360/3208/18, 360/1974/19, 360/2797/19, 360/2712/20; 2022 рік № справ: 360/2136/19, 360/3852/19, 360/3447/19, 360/1565/19, 360/3973/19, 360/1622/19, 360/4388/19, 360/3458/19, 360/3585/19, 360/3197/18, 1240/2944/18, 360/5070/19, 360/5082/19, 360/5447/19, 360/5468/19, 360/396/20, 360/395/20, 360/5489/19, 360/604/20, 360/498/20, 360/274/20, 360/208/20, 360/326/20, 414/53/17, 360/982/20, 360/4604/19, 360/4308/19, 360/458/20, 360/4799/19, 415/3017/17, 360/816/20, 360/2203/19; 2023 рік № справ: 360/529/20, 360/747/20, 360/974/20, 360/428/20, 360/908/20, 360/419/20, 360/1080/20, 360/1304/20, 360/1279/20, 360/1184/20, 360/1431/20, 360/1278/20, 360/1575/20, 360/667/20,17. Вказаний лист від 20.03.2025 № 1200-0308-8/6998 надіслано поштовим відправлення за адресою ОСОБА_1 зазначеною у виконавчому листі та згідно до інформації з інтернет сторінки АТ Укрпошта отримано 25.03.2025. Відтак, постанова Першого апеляційного адміністративного суду 06.03.2025 у справі № 360/956/24 виконана Головним управлінням у повному обсязі. Тобто, станом на дату відкриття виконавчого провадження позивачем повністю було виконано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 у справі №360/956/24 про що повідомлено відповідача листом від 14.04.2025. Позивач вважає, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 10.06.2025 ВП № 77682099 про накладення штрафу в розмірі 5100, 00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

16.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) з заявою в якій просив накласти на боржника штраф у розмірі 5100,00 грн оскільки останній у продовж 10 робочих днів не виконав у повному обсязі резолютивну частину постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2025 по справі № 360/956/24, а саме: інформації щодо даних черговості виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області судових рішень які надійшли до цього територіального Пенсійного органу у період з 2018 по 2023 роки не надано, в тому числі і щодо черговості виконання судового рішення у справі №180/1811/17.

04.06.2025 на адресу Головного управління надійшла вимога держаного виконавця від 03.06.2025 № 1754 щодо повного та фактичного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 у справі № 360/956/24.

Відповідь на вимогу державного виконавця надана листом Головного управління від 05.06.2025 №1200-0801-5/14132.

10.06.2025 начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про накладення штрафу ВП №77682099, якою накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області штраф у розмірі 5100,00 грн.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначає стаття 287 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02 лютого 2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404-VIII).

За визначенням статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

-виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

-виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (абзац перший частини шостої).

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону № 1404-VIII, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

Як вже було зазначено, виконавче провадження відкрито 02.04.2025 із зазначенням необхідності виконати рішення протягом десяти робочих днів.

Позивачем, на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2025 року по справі № 360/956/24, листом від 20.03.2025 за № 1200-0308-8/6998 повідомлено ОСОБА_1 про номери судових рішень, які обліковуються у Реєстрі судових рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, і по яким було виплачено суми заборгованості з пенсійних виплат у 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки на підставі коштів за бюджетною програмою погашення заборгованості за рішеннями суду, а також повідомлено, що оскільки ОСОБА_1 знято з обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, та з огляду на те, що пенсійну справу вислано на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за новим місцем перебування ОСОБА_1 , нарахована доплата у справі № 180/1811/17 обліковується в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та підлягає виплаті на умовах Порядку № 1165.

При цьому, з вищевказаного листа судом встановлено, що інформації щодо даних черговості виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області судових рішень які надійшли до цього територіального Пенсійного органу у період з 2018 по 2023 роки, в тому числі і щодо черговості виконання судового рішення у справі №180/1811/17 позивачем не зазначено, що свідчить про часткове виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2025 року по справі № 360/956/24.

Оцінюючи надані докази, суд доходить висновку, що державний виконавець, прийнявши оскаржувану постанову про накладення штрафу, діяв у порядку, спосіб та в межах наданих повноважень, оскільки на дату прийняття постанови про накладення штрафу у державного виконавця були відсутні докази щодо виконання рішення суду у повному обсязі.

Відповідно до частин 1,3 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги є недоведеними та непідтвердженими належними та допустимим доказами, у свою чергу відповідач довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу, а тому суд доходить висновку, щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року у справі № 360/1234/25 залишити без змін.

Повне судове рішення 13 листопада 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

Е. Г. Казначеєв

Т. Г. Гаврищук