Справа № 235/5092/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 235/5092/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області

на рішення Заводського районного суду міста Кам`янського від 22.07.2025 року (головуючий суддя Кузнєцова А.С.)

в адміністративній справі №235/5092/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , 25.04.2025 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якому просив:

-визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2412302 від 17.06.2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.06.2024 року рухаючись за кермом автомобіля «Volkvagen Jetta» з міста Чернівці до міста Тернопіль, у зв`язку з технічною несправністю автомобіля та відсутністю навігації позивач вимушений був зупинитися у місті Теребовля, Тернопільської області по вулиці Тараса Шевченка в районі будинку №8А, біля правого краю проїзної частини дороги, після чого ввімкнув аварійну світлову сигналізацію на автомобілі. Майже миттєво, через хвилину, до нього на службовому автомобілі під`їхав працівник поліції, представився сержантом поліції відділення поліції №3 (м. Требовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області Калитюком Тарасом Віталійовичем, який повідомив, що позивач порушив правила дорожнього руху і склав відносно нього матеріал про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 340 гривень. Аргументи та підстави для вимушеної зупинки, посадовець не прийняв та витребував водійське посвідчення та документи на автомобіль.

Керуючись своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, позивач попросив працівника поліції надати можливість ознайомлення з матеріалами справи та скористатися юридичною допомогою професійного адвоката, або передати матеріал разом із доказами для розгляду адміністративної справи за місцем проживання позивача для надання можливості скористатися кваліфікованою правовою допомогою.

На вказане клопотання сержант поліції Калитюк Т. В. запропонував викликати адвоката на місце і після цього роздрукував постанову серії ЕНА №2412302 від 17.06.2024 року, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу, яку вручив позивачу.

Вважаючи постанову протиправною, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, в тому числі права на захист, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Вищої ради правосуддя №74 від 29.08.2024 року територіальна підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з 02.09.2024 року визначено за Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

16.12.2024 року в провадження судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Кузнєцової А.С. було передано вищезазначену цивільну справу і призначено її розгляд на 26.02.2025 року з викликом учасників справи.

З 30.04.2025 року назву Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області змінено на Заводський районний суд м. Кам`янського Дніпропетровської області.

Рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського від 22.07.2025 року позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2412302 від 17.06.2024року за ознаками ч. 1 ст. 121 КУпАП, складену інспектором ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільський області сержантом поліції Калитюком Тарасом Віталійовичем.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що в постанові зазначено про фіксацію моменту складання постанови на боді камеру інспектора №5302. Вказує, що представником відповідача у відзиві на підтвердження порушення, зафіксоване в постанові, наявні посилання на відео записи, які направлені на адресу Покровського (на той час Красноармійського) міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд», але підсудність цього суду змінена на Заводський районний суд м. Кам`янського Дніпропетровської області і база даних «Електронного суду» не зберіглася. Зазначив, що відеозаписи, на які посилається сторона відповідача, як належного та допустимого доказу по справі, долучені до електронного кабінету представником відповідача, судом не було досліджено через їх відсутність на сервері, відтак, твердження позивача Зубка Д. О. щодо порушень, допущених інспектором при складанні відносно нього оскаржуваної постанови, є такими, що не спростовані належними та допустимими доказами.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення без додержання норм матеріального та процесуального права. Вказує, що докази вчинення позивачем правопорушення (зупинка транспортного засобу на перехресті) є належним та достатнім доказом. На підтвердження вказаних обставин до апеляційної скарги надає диск з відезаписами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом позову є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення складена інспектором ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільський області сержантом поліції Калитюком Тарасом Віталійовичем по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2412302 від 17.06.2024 року.

Інспектором ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільський області сержантом поліції Калитюком Т. В., розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який 17.06.2024 року о 12.27.21 годині здійснив зупинку на перехресті доріг транспортним засобом «Volkvagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 ., чим порушив п «г» п. 15.9 «порушення заборони зупинки» Правил дорожнього руху України.

Прийняте рішення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч. 1 КУпАП про накладання адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Постанова підписана особою, що його склала Калитюком Т. В. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - Зубко Д. О. - постанову не підписав (а.с. 16).

Позивач вважає протиправною постанову відповідача.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII, Закону України «Про Національну поліцію», норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 «Про Правила дорожнього руху».

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Згідно частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

При цьому, пунктом 11 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Водночас, пунктом 3 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1.1. ПДР України вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 222 КУпАП від імені органі Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до положень статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є:

своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, в оскаржуваній постанові порушень вимог ст. 283 КУпАП не вбачається, але в ній зазначено про фіксацію моменту складання постанови на боді камеру інспектора №5302.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що задовольняючи позов, суд першої інстанції вказав, що представником відповідача у відзиві на підтвердження порушення, зафіксоване в постанові, наявні посилання на відео записи, які направлені на адресу Покровського (на той час Красноармійського) міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд», але підсудність цього суду змінена на Заводський районний суд м. Кам`янського Дніпропетровської області і база даних «Електронного суду» не зберіглася.

Відеозаписи, на які посилається відповідач, як на належний та допустимий доказ по справі, долучені до електронного кабінету відповідача, при цьому судом не було досліджено через їх відсутність на сервері, відтак дійшов висновку, що твердження позивача ОСОБА_1 щодо порушень, допущених інспектором при складанні відносно нього оскаржуваної постанови, є такими, що не спростовані належними та допустимими доказами.

Однак, суд апеляційної інстанції не може погодитись з такою позицією суду першої інстанції, оскільки відеозаписи відповідачем були надані, а у випадку зміни підсудності справи і, як наслідок зміна бази даних «Електронного суду» та неможливість їх дослідження через відсутність на сервері, є підставою для витребування в учасника справи доказів, які ним подавались, а не підставою для висновку, що твердження позивача щодо порушень, допущених інспектором при складанні відносно нього оскаржуваної постанови, є такими, що не спростовані належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до апеляційної скарги додано DVD-диск, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що матеріали справи містять відеозапис що підтверджує вчинення позивачем правопорушення, а саме порушення заборони зупинки на перехресті.

Дослідивши вказаний доказ (відеозапис) колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що вказаний відеозапис не викликає сумніву щодо дійсності відображення подій, що зафіксовані на ньому.

Згідно зі статтею 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку колегії апеляційної інстанції аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, відповідачем, доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.243, 286, 272, 311, 317, 321, 322 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області - задовольнити.

Рішення Заводського районного суду міста Кам`янського від 22.07.2025 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,- відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 14.10.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко