Справа № 320/35240/24
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 року м. Київ справа №320/35240/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Дніпробуд"

до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

третя особа 1 - Державне підприємство "ДіЯ",

третя особа 2 - Державна інспекція архітектури та містобудування України

про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Дніпробуд" з позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - 1) Державне підприємство "ДіЯ"; 2) Державна інспекція архітектури та містобудування України, про зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

- зобов`язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести відомості до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва про підтвердження видачі Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №2512/0/12/009-13 від 01.03.2013 р. за адресою: Стратегічне шосе у Голосіївському районі м.Києва (кадастровий номер земельної ділянки :82:083:0045), які внесені до ЄДЕССБ за відомостями Позивача.

II. Позиція позивача, заперечення відповідача та пояснення третіх осіб.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що він є орендарем земельної ділянки і замовником будівництва житлових будинків по АДРЕСА_1 на підставі Договору оренди земельної ділянки № 79-6-00647, укладеного 27.08.2008 р. з Київською міською радою. Земельна ділянка площею 0,9794 га, кадастровий номер :82:083:0045 з цільовим призначенням: для будівництва житлових будинків з вбудованими приміщеннями та підземним паркінгом.

Також позивач зазначає, що 01.03.2013 р. Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки вих. № 2512/0/12/009-13. Однак, листом від 10.05.2024 р. № MU01:1847-2179-5763-5824 Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив, що не підтверджує надання зазначених містобудівних умов, посилаючись на акт «Про нестачу справ (документів)» у Департаменті від 30.06.2016 р.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки:

- містобудівні умови були видані у 2013 році у встановленому законом порядку;

- містобудівні умови не були змінені чи то скасовані у встановленому законом порядку;

- електронна версія містобудівних умов зберігається на сервері відповідача, що останнім і підтверджується;

- втрата паперового оригіналу є провиною відповідача та не повинна ставитись в залежність до можливості позивача реалізувати свої права.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на наступні аргументи:

- відсутність оригіналу містобудівних умов, що підтверджено актом «Про нестачу справ (документів)» від 30.06.2016 р.;

- неможливість підтвердження достовірності документа без наявності оригіналу, оскільки чинним законодавством та судовою практикою вимагається наявність саме оригіналу документа, оскільки копії, походження яких не підтверджено, не можуть вважатися належними доказами у розумінні законодавства;

- наявність у ЄДЕССБ недостовірних відомостей про містобудівні умови (не вказано замовника (тобто, відсутні відомості про суб`єкта, на користь якого видано містобудівні умови), не визначено місце розташування об`єкта), документ позначений як відсутній у Департаменту.

Також, відповідач стверджує, що положеннями чинного законодавства не передбачається реєстрація у Реєстрі будівельної діяльності електронної системи документів, створених до запуску ЄДЕССБ (до 01.08.2021), без підтвердження їх достовірності уповноваженим органом.

Третя особа - Державне підприємство "ДіЯ посилається на те, що не є уповноваженим законодавством органом, на якого покладено функції щодо внесення змін до містобудівних умов або внесення відомостей/здійснення дій у Реєстрі будівельної діяльності, оскільки здійснює заходи із створення та супроводження (впровадження та розвитку) програмного забезпечення Електронної системи, відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної системи, збереження та захист інформації (даних), що міститься в Електронній системі, забезпечує проведення технічних та профілактичних робіт з підтримки Електронної системи, здійснює заходи з технічного оновлення та підтримки актуальної інформації в класифікаторах, довідниках, словниках, структурах баз даних, що використовуються в електронній системі.

Третя особа - Державна інспекція архітектури та містобудування України у своїх поясненнях зазначає, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури, а втрата документа уповноваженим органом архітектури та містобудування не є підставою для відмови у наданні адміністративної чи іншої послуги у сфері будівництва.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 30.07.2024 позовну заяву залишено без руху.

Позивач, у строк та спосіб викладений в ухвалі, усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 06.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Позивач є орендарем земельної ділянки площею 0,9794 га, кадастровий номер :82:083:0045, розташованої по вул. Стратегічне Шосе у Голосіївському районі м. Києва, на підставі Договору оренди земельної ділянки № 79-6-00647 від 27.08.2008 р., поновленого Договором від 03.06.2019 р. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва житлових будинків з вбудованими приміщеннями та підземним паркінгом.

01.03.2013 р. Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було видано Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки вих. № 2512/0/12/009-13. Факт видачі цих містобудівних умов підтверджено самим відповідачем у листі від 17.01.2024 року № 055-397.

У листі від 17.01.2024 р. № 055-397 відповідач підтвердив, що "згідно з даними електронної бази документообігу Департаменту, даних Міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності «Містобудівний кадастр м.Київ» (МІАС ЗМД), наявна інформація щодо реєстрації замовником будівництва ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Дніпробуд» та ТОВ «Віа-авто» (інвестор-забудовник) містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 01.03.2013 р. № 2512/0/12/009-13. Надаємо наявну скан-копію документа...". Таким чином, електронна версія містобудівних умов зберігається на сервері відповідача у МІАС ЗМД.

На думку позивача, відповідач визнає факт видачі спірних містобудівних умов та підтверджує наявність їх електронної версії у своїх інформаційних системах.

Актом «Про нестачу справ (документів)» від 30.06.2016 р. встановлено відсутність паперового оригіналу містобудівних умов № 2512/0/12/009-13 від 01.03.2013 р. в архіві Департаменту. Відомості про вилучення або передачу цього документа відсутні.

Листом від 10.05.2024 року № MU01:1847-2179-5763-5824 відповідач повідомив позивача, що відповідно до пункту 71 Порядку № 681 не підтверджує надання містобудівних умов № 2512/0/12/009-13 від 01.03.2013.

За матеріалами справи встановлено, що містобудівні умови № 2512/0/12/009-13 від 01.03.2013 не були скасовані ані за заявою замовника, ані за рішенням суду. Будівництво об`єкта не завершено.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон №3038-VI, який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 1 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (частина 3 статті 29 Закону №3038-VI).

Відповідно до частини шостої статті 29 Закону №3038-VI надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

Статтею 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-XIV (далі - Закон №687-XIV ) передбачено, що до уповноважених органів містобудування та архітектури належать, зокрема, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури.

При цьому, органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР).

Відповідно до підпункту «б» частини першої статті 31 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження:

1) надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності";

2) організація роботи, пов`язаної зі створенням і веденням містобудівного кадастру населених пунктів;

3) здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу;

4) здійснення контролю за забезпеченням надійності та безпечності будинків і споруд незалежно від форм власності в районах, що зазнають впливу небезпечних природних і техногенних явищ та процесів;

5) організація охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників;

6) вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування;

7) здійснення державного контролю за дотриманням договірних зобов`язань забудовниками, діяльність яких пов`язана із залученням коштів фізичних осіб у будівництво багатоквартирних житлових будинків;

8) здійснення контролю за реалізацією інженерно-технічних заходів цивільного захисту на мирний час та на особливий період під час будівництва будинків, споруд, розміщення інших господарських об`єктів, інженерних мереж і транспортних комунікацій.

Відповідно до частини першої статті 22-1 Закону № 3038-VI Єдина державна електронна система у сфері будівництва (далі - електронна система) - це єдина інформаційно-комунікаційна система у складі містобудівного кадастру, що забезпечує створення, перегляд, відправлення, прийняття, збирання, внесення, накопичення, обробку, використання, розгляд, зберігання, захист, облік та надання інформації у сфері будівництва, а також електронну взаємодію між фізичними та юридичними особами, державними органами, органами місцевого самоврядування, центрами надання адміністративних послуг з метою отримання визначених цим Законом послуг у сфері будівництва.

Частиною другою статті 22-1 Закону № 3038-VI визначено, що електронна система складається з:

1) Реєстру будівельної діяльності;

2) електронного кабінету користувача електронної системи (далі - електронний кабінет);

3) порталу електронної системи.

Невід`ємною архівною складовою частиною Реєстру будівельної діяльності є єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

У відповідності до частини п`ятої статті 22-1 Закону № 3038-VI електронна система створюється та функціонує за такими принципами, зокрема:

1) автоматизації процесів створення, прийняття, збирання, накопичення, обробки, обліку та надання інформації (даних) у сфері будівництва;

2) доступності та зручності отримання послуг у сфері будівництва;

3) прозорості надання адміністративних послуг у сфері будівництва;

4) обов`язковості внесення до електронної системи інформації (даних), визначеної частиною першою статті 22-2 цього Закону, змін до неї.

Частиною першою статті 22-2 Закону № 3038-VI передбачено, що реєстр будівельної діяльності є компонентом електронної системи, який забезпечує створення, збирання, накопичення, обробку, захист, облік такої інформації, зокрема: містобудівних умов та обмежень.

Згідно з частиною другою статті 22-2 Закону № 3038-VI з використанням Реєстру будівельної діяльності створюються такі електронні документи (крім документів, які містять відомості, що становлять державну таємницю) та здійснюються такі дії, зокрема: містобудівні умови та обмеження, зміни до них, відмова у їх наданні, скасування містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до абзацу другого підпункту 4 пункту 11 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 17.10.2019 № 199-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку надання адміністративних послуг у сфері будівництва та створення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва" Кабінетом Міністрів України постановою від 23.06.2021 № 681 було затверджено Порядок ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі- Порядок № 681).

Пунктом 1 Порядку № 681передбачено, що цей Порядок визначає процедуру та вимоги щодо ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Відповідно до 60 Порядку № 681 виключно з використанням Реєстру будівельної діяльності електронної системи створюються такі електронні документи (крім документів, які містять відомості, що становлять державну таємницю) містобудівні умови та обмеження, зміни до них та відмова в їх наданні, скасування містобудівних умов та обмежень.

Пунктом 158 Порядку № 681 передбачено, що через електронний кабінет посадової особи уповноваженого органу містобудування та архітектури здійснюється видача та реєстрація містобудівних умов та обмежень, зміни до них, відмова в їх наданні, видача листів про те, що містобудівні умови не надаються, облік відомостей про їх зміну, скасування або зупинення.

При цьому, відповідно до пункту 114 Порядку № 681 внесення відомостей/здійснення дій у Реєстрі будівельної діяльності електронної системи на підставі судових рішень, які передбачають зміну відомостей в Реєстрі будівельної діяльності електронної системи, та рішення про заборону (скасування заборони) вчинення дій замовниками, уповноваженими органами містобудування та архітектури, органами державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду здійснюється відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такого судового рішення.

Статтею 5 Закону №280/97-ВР встановлено, що система місцевого самоврядування включає, зокрема, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

Право органу місцевого самоврядування на звернення до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування, передбачено статтею 18-1 Закону №280/97-ВР.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону №280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

VI. Оцінка суду

Оцінюючи обставини справи, надані докази та правові підстави, суд зазначає таке.

Реалізуючи свої повноваження шляхом надання містобудівних умов і обмежень, виконавчий орган ради має діяти відповідно до вимог спеціального закону, що встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності, яким є Закон №3038-VI. Тому, норми Закону №3038-VI є спеціальними по відношенню до положень Закону №280/97-ВР.

Отже, ради та їх виконавчі органи під час реалізації повноважень у галузі будівництва в першу чергу повинні керуватися спеціальними нормами Закону №3038-VI.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.05.2023 у справі № 824/650/18-а.

За змістом частини восьмої статті 29 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника або за рішенням суду.

Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється:

- за заявою замовника;

- за рішенням суду.

У разі скасування за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що законодавцем передбачено чинність містобудівних умов та обмежень до завершення будівництва об`єкта. При цьому, містобудівні умови та обмеження можуть бути скасовані лише у двох випадках: за заявою самого замовника будівництва; за рішенням суду.

Верховним Судом сформовано висновок, який, зокрема, викладений у постанові від 02.04.2021 у справі № 817/1641/18: «Наведений у статті 29 Закону №3038-VI перелік підстав для скасування містобудівних умов та обмежень є вичерпним і остаточним, розширеному тлумаченню не підлягає.».

З відзиву на позовну заяву судом встановлено, що відповідач не спростовує, а навпаки визнає, що спірні містобудівні умови не змінені та скасовані. Таким чином, дії відповідача щодо внесення до ЄДЕССБ запису про "не підтвердження надання" містобудівних умов (лист № MU01:1847-2179-5763-5824 від 10.05.2024) є протиправними та виходять за межі його повноважень.

Крім того, частина 8 статті 29 Закону № 3038-VI встановлює, що містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Із матеріалів справи встановлено, що будівництво об`єкта не завершено. Містобудівні умови не змінені та не скасовані у встановленому законом порядку. Отже, вони залишаються чинними, і відповідач зобов`язаний їх визнавати.

Містобудівні умови № 2512/0/12/009-13 від 01.03.2013 були видані Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у встановленому законом порядку, що підтверджено самим відповідачем.

Електронна версія містобудівних умов зберігається на сервері відповідача у МІАС ЗМД та в силу закону має статус оригіналу (частина 2 статті 22-2 Закону № 3038-VI) і вважається достовірною (частини 5, 11 статті 22-1 Закону № 3038-VI), що підтверджується листом № 055-397 від 17.01.2024 р.

Втрата паперового оригіналу документа є виною самого відповідача та не може бути підставою для відмови у їх підтвердженні. Ця обставина не може бути підставою для відмови у підтвердженні містобудівних умов та порушення прав позивача.

Більше того, позивач відстоює свої інтереси не шляхом надання нових містобудівних умов, а підтвердженням вже виданих містобудівних умов в той час коли вони не скасовані у порядку, передбаченому частиною 8 статті 29 Закону № 3038-VI (за заявою замовника або за рішенням суду).

Відповідач зобов`язаний був забезпечити належне зберігання документів відповідно до Наказу Міністерства юстиції України № 1000/5 від 18.06.2015 року «Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях».

Обов`язок зберігання документів покладався на відповідача, і його невиконання не може тягти негативні наслідки для позивача.

Враховуючи, що містобудівні умови та обмеження можуть бути скасовані лише у двох випадках: за заявою самого замовника будівництва або за рішенням суду, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач не звертався до відповідача із заявою про скасування містобудівних умов та обмежень, а відповідач, відповідно не звертався до суду з позовом про скасування позивачу містобудівних умов та обмежень.

Таким чином, з огляду на те, що Закон №3038-VI (частина восьма статті 29) допускає можливість скасування містобудівних умов і обмежень, у цьому випадку, виключно у судовому порядку, то Відповідач наділений повноваженнями на звернення до адміністративного суду із позовом про скасування містобудівних умов і обмежень, виданих позивачу.

Так, Верховний Суд у постанові від 15.12.2023 у справі № 380/12348/22 зазначив, що «скасування містобудівних умов і обмежень, затверджених наказом директора Департаменту містобудування від 1 липня 2013 року № 197, може здійснюватися добровільно, тобто за заявою замовника, або в судовому порядку. При цьому правом звернення до суду з відповідним позовом у межах реалізації контрольних повноважень у сфері регулювання містобудівної діяльності на території міста Львова наділений Департамент містобудування або орган, якому Департамент є підзвітним та підконтрольним. Однак, повноваженнями щодо самостійного скасування містобудівних умов і обмежень, навіть у разі їх невідповідності вимогам законодавства, ані Департамент містобудування, ані виконком Львівської міськради не наділені, оскільки спеціальним законом у спірних правовідносинах є саме Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», норми якого мають пріоритет перед положеннями Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Вищевказані обставини свідчать про дійсність на даний час містобудівних умов та обмежень № 2512/0/12/009-13 від 01.03.2013, які були видані відповідачем.

Відповідно до частини другої статті 22-2 Закону № 3038-VI оригіналом документів, що створюються з використанням Реєстру будівельної діяльності, є їх примірник в електронній формі, виготовлений за допомогою Реєстру будівельної діяльності.

Отже, наявність електронної версії містобудівних умов на сервері Відповідача (що підтверджується листом № 055-397 від 17.01.2024) надає цьому документу статус достовірного.

Відповідно до частини 5 статті 22-1 Закону № 3038-VI електронна система створюється та функціонує за принципом презумпції достовірності інформації (даних), яка міститься в електронній системі.

Частина 11 статті 22-1 Закону № 3038-VI передбачає, що якщо інформація та документи, що підлягають внесенню до електронної системи, внесені до неї, такі інформація та документи вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з пунктами 1, 2, 3 глави 3 Розділу IV Наказу Міністерства юстиції № 1000/5 від 18.06.2015 року "Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях", керівники структурних підрозділів установи і працівники, відповідальні за організацію діловодства в цих підрозділах, зобов`язані забезпечити зберігання документів і справ.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суб`єкт владних повноважень несе відповідальність за втрату документів та не може посилатися на власну неналежну організацію діловодства як на підставу для відмови у задоволенні законних вимог громадян. Зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.09.2023 у справі № 922/928/21 суд підкреслив, що «ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються».

Велика Палата зазначила, що принцип «належного урядування» передбачає, що «державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків».

У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 826/10130/18 суд вказав, що «за відсутності оригіналів дозвільних документів будівельні роботи на об`єкті не можна вважати правомірними», але при цьому відповідальність за втрату цих документів несе саме орган, який зобов`язаний був їх зберігати.

У постанові Верховного Суду від 07.04.2023 у справі № 420/9587/20 суд наголосив, що згідно з пунктом 6.10 Положення № 88, у разі пропажі або знищення первинних документів керівник підприємства, установи зобов`язаний письмово повідомити про це правоохоронні органи та наказом призначити комісію. Тобто, втрата документів тягне обов`язок органу вжити заходів до їх відновлення, а не підставу для відмови громадянам.

Крім того, у справах щодо невиконання уповноваженими органами своїх обов`язків Верховний Суд неодноразово вказував, що такі дії органів є об`єктивною перешкодою для реалізації прав громадян, але не звільняють сам орган від відповідальності (в постанові КАС ВС від 25.09.2024 у справі № 640/20888/23, суд зазначив, що не розроблення облікової документації органом є його виною).

Відповідач не має повноважень самостійно скасовувати містобудівні умови або відмовляти у їх підтвердженні з підстав, не передбачених частиною 8 статті 29 Закону № 3038-VI. Містобудівні умови № 2512/0/12/009-13 від 01.03.2013 залишаються чинними до завершення будівництва об`єкта.

Щодо твердження відповідача, що у системі ЄДЕССБ містяться недостовірні відомості про містобудівні умови (не вказано замовника, не визначено місце розташування об`єкта), у зв`язку з чим Департамент повідомив про недостовірність даних, суд зазначає наступне.

Листом від 17.01.2024 № 055-397 відповідач надав позивачу скан-копію містобудівних умов підтвердивши наявність відомостей про них у МІАС ЗМД де зазначено наступні відомості:

-Замовник: ТОВ "Інвестиційно-будівельна компанія «Дніпробуд» та ТОВ "Віа-авто" (інвестор-забудовник);

-Місце розташування об`єкта: Стратегічне шосе у Голосіївському районі м. Києва;

-Кадастровий номер земельної ділянки: :82:083:0045;

-Дата видачі: 01.03.2013;

-Номер: 2512/0/12/009-13.

Таким чином, необхідні відомості були наявні у відповідача, і він мав можливість коректно внести їх до ЄДЕССБ.

Спірні містобудівні умови були видані 01.03.2013, тобто до запровадження ЄДЕССБ (яка запрацювала 01.08.2021).

Законодавство не вимагає повторного підтвердження документів, які були видані до запуску ЄДЕССБ та внесені до системи. Навпаки, згідно з принципом презумпції достовірності (частина 5 статті 22-1 Закону № 3038-VI), документи, внесені до системи, вважаються достовірними.

До того, ж пункт 8 Порядку № 681 «Деякі питання забезпечення функціонування Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва» рекомендує органам місцевого самоврядування забезпечити внесення до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва містобудівних умов та обмежень, які видані до запровадження такої електронної системи.

Відповідно до пункту 158 Порядку № 681, через електронний кабінет посадової особи уповноваженого органу містобудування та архітектури здійснюється видача та реєстрація містобудівних умов та обмежень, зміни до них, відмова в їх наданні, видача листів про те, що містобудівні умови не надаються, облік відомостей про їх зміну, скасування або зупинення.

Оскільки містобудівні умови № 2512/0/12/009-13 від 01.03.2013 були видані відповідачем, не скасовані та залишаються чинними, відповідач зобов`язаний здійснювати облік відомостей про них у ЄДЕССБ.

Принцип пропорційності в адміністративному праві вимагає, щоб обмеження прав особи було співмірним з метою, яку переслідує орган влади.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Положення статті 39 Закону № 889-VIII за встановлених судом фактичних обставин справи не наділяють відповідача як суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відповідно до абзацу 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах.

Ефективним вважається такий спосіб захисту, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) відшкодування шкоди, заподіяної порушенням права; обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає завданню адміністративного судочинства.

Повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними, у зв`язку з чим, із метою ефективного поновлення прав позивача, порушених внаслідок протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд зобов`язує відповідача внести відомості до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва про підтвердження видачі Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 2512/0/12/009-13 від 01.03.2013 року за адресою: Стратегічне шосе у Голосіївському районі м. Києва (кадастровий номер земельної ділянки :82:083:0045).

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства Українирозгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Враховуючи задоволення позову, на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати в розмірі 3028,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань призначених для Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов`язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, місцезнаходження: 02000, м. Київ, вул. Хрещатик, 32) внести відомості до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва про підтвердження видачі Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 2512/0/12/009-13 від 01.03.2013 року за адресою: Стратегічне шосе у Голосіївському районі м. Києва (кадастровий номер земельної ділянки :82:083:0045).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, місцезнаходження: 02000, м. Київ, вул. Хрещатик, 32) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «Дніпробуд» (, місцезнаходження: 03028, м. Київ, вул. Стратегічне шосе, 53) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.