Справа № 520/6361/25
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Супрун Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 р. Справа № 520/6361/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/6361/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) через представника ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо видалення даних про визнання ОСОБА_1 непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку та виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 шляхом внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, а також виключення з військового обліку відповідно до відомостей, які містяться у довідці №8.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо видалення даних про визнання ОСОБА_1 непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку та виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 шляхом внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, а також виключення з військового обліку відповідно до відомостей, які містяться у довідці №8.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що Порядком №559 не встановлено, що військовозобов`язаний має обов`язок подати заяву про внесення змін до ЄДРПВР у будь-якій формі, більш того, жодних зазначень про те, що у разі наявності некоректних відомостей в електронній формі, звернення має подаватися через електронний кабінет такої особи ані Закон України "Про ВО і ВС", ані Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ані безпосередньо Постанова КМУ №559 - не містять. На думку сторони позивача, суд першої інстанції невірно трактує норми діючого законодавства, оскільки діюче законодавство визначає, що відповідач повинен забезпечувати актуалізацію бази даних, які до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру. Відповідач, в свою чергу, не забезпечив актуалізацію бази даних, що й призвело до захисту позивачем його порушених прав у судовому порядку шляхом визнання бездіяльності - протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Вказує, що дійсно на момент виключення позивача з військового обліку у 1995 році, не існувало відповідного законодавства та ЄДРПВР, а відтак, відповідний обов`язок виник з моменту набуття чинності ЗУ "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", однак вказаний закон та Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, покладає обов`язок на районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки вносити до Реєстру передбачені Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів. вважає, що обов`язок актуалізації даних в ЄДРПВР не може прямо залежати від наявності або відсутності заяви військовозобов`язаного, тому в даному випадку наявна протиправна бездіяльність відповідача, яка полягає у невнесенні відомостей про виключення з військового обліку військовозобов`язаних позивача.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні в повному обсязі.

Представник позивача подав відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому просив повернути його без розгляду на підставі ч. 2 ст. 167 КАС України у зв`язку з тим, що в силу приписів ст. 18 КАС України відповідач був зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет в обов`язковому порядку, але не зареєстрував його.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 за наявною довідкою № 8 Куп`янського міськвійськома призивною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 виключений з військового обліку.

Представник позивача звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із запитом №35-62/37 від 14.11.2024 року в якому, зокрема просив надати інформацію про виключення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , звання - солдат, з військового обліку військовозобов`язаних за станом здоров`я, а також надати завірену копію ВЛК на ОСОБА_1 .

На зазначений адвокатський запит відповідачем було надано відповідь за №4/860 від 26.11.2024 із витягом, у якому зазначено, що позивача виключено з військового обліку за станом здоров`я. Надати завірену копію ВЛК на ОСОБА_1 немає можливості у зв`язку з тим, що всі документи знищено в результаті авіаудару по будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згодом представник позивача звертався на гарячу лінію Міністерство Оборони України від 26.12.2024 року, щодо внесення інформації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку за станом здоров`я.

За результатами розгляду зазначеного звернення Міністерство Оборони України 27.01.2025 року №542/ВОБ повідомило, що ІНФОРМАЦІЯ_6 , за належністю, розглянуто звернення від 26.12.2024 представника позивача, та зазначило, що відповідно до наявної інформації у обліково-алфавітній книзі призовників 1977 року народження, які проживають на території ІНФОРМАЦІЯ_7 позивач, 14.04.1995 року, переданий на військовий облік військовозобов`язаних за станом здоров`я, відповідно до вимог статті 34б наказу МО СРСР №260 від 09.09.1987 року (протокол №5 від 14.04.1995). Стаття 34б зазначеного наказу відповідає висновку військово-лікарської комісії як не придатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час та не передбачає виключення з військового обліку. Іншою інформацією відповідач не володіє. Запропоновано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 з усіма наявними документами та пройти медичний огляд.

Крім того, після установлення 02.02.2025 мобільного додатку Резерв+ позивач виявив, що він знаходиться на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 , постановою ВЛК від 14.04.1995 непридатний у мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Вважаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 допустив протиправну бездіяльність щодо видалення даних про визнання ОСОБА_1 непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку та виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки некоректні відомості, на які посилається позивач, містяться саме в електронному реєстрі, їх виправлення відповідно до п.4 Порядку №559 можливе лише шляхом подання заяви через електронний кабінет та дійшов висновку, що позивачем відповідну заяву через електронний кабінет подано не було, тому відповідачем як суб`єктом владних повноважень не допущено протиправної бездіяльності.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною 1 ст. 2 Закону № 2232-XII встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави є військовозобов`язаними (ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-XII).

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33 № 2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Згідно з ч. 5 цієї статті Закону, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ч. 1 ст. 34 Закону № 2232-XII).

Пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 передбачено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: - організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; - здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; - проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; - виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначені в Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16 березня 2017 року № 1951-VIII (далі Закон № 1951-VIII).

Статтею 1 Закону № 1951-VIII визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Основними завданнями Реєстру є:

1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України;

2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період;

3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (ч. 1 ст. 2 Закону № 1951-VIII).

Частиною 1 ст.5 Закону № 1951-VIII передбачено, що держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:

1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені статтею 9 Закону № 1951-VIII, до яких віднесено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право:

1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Надання громадянам України інформації відповідно до статті 9 цього Закону здійснюється згідно з Порядком ведення Реєстру, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та/або шляхом електронної інформаційної взаємодії через інформаційні (інформаційно-комунікаційні) системи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері цифровізації, відповідно до законодавства про електронну інформаційну взаємодію (ч. 4 ст. 14 Закону № 1951-VIII).

Постановою КМУ від 16 травня 2024 № 559 затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа (далі - Порядок №559).

Відповідно до п. 3 Порядку №559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

За приписами п.п.12 п.8 Порядку №559 військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зокрема, відомості про перебування на військовому обліку (найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у якому громадянин перебуває або знятий (виключений) з військового обліку, та підстава зняття (виключення) з військового обліку)

Згідно з пунктом 4 Порядку №559 передбачено, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:

у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;

в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Таким чином, у разі виявлення невідповідностей в документах (в електронному чи паперовому вигляді) військовозобов`язаний повинен звернутись до РТЦКСП із заявою про усунення таких невідповідностей.

Звертаючись до суду, аргументи позивача фактично зводились до того, що відповідачем вчинено протиправну бездіяльність щодо видалення даних про визнання ОСОБА_1 непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку, мотивуючи це тим, що у нього наявна довідка № 8 Куп`янського міськвійськома, відповідно до якої призивною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач виключений з військового обліку.

Разом з тим, згідно з листом №4/860 від 26.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідь на запит представника позивача повідомлено, що позивача виключено з військового обліку за станом здоров`я, однак надати завірену копію ВЛК на ОСОБА_1 немає можливості у зв`язку з тим, що всі документи знищено в результаті авіаудару по будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, в матеріалах справи наявний лист ІНФОРМАЦІЯ_6 №542/ВОБ від 27.01.2025 року, в якому зазначено, що позивач, 14.04.1995 року, переданий на військовий облік військовозобов`язаних за станом здоров`я, відповідно до вимог статті 34б наказу МО СРСР №260 від 09.09.1987 року (протокол №5 від 14.04.1995). Стаття 34б зазначеного наказу відповідає висновку військово-лікарської комісії як не придатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час та не передбачає виключення з військового обліку. Іншою інформацією відповідач не володіє. Запропоновано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 з усіма наявними документами та пройти медичний огляд.

Колегія суддів вказує, що приписами 4 Порядку №559 встановлено, що у разі виявлення невідповідностей в документах (в електронному чи паперовому вигляді) військовозобов`язаний повинен звернутись до РТЦКСП із заявою про усунення таких невідповідностей.

Доводи позивача зводяться до того, що він не має обов`язку звертатись до відповідача та вважає, що відповідач повинен забезпечувати актуалізацію бази даних Реєстру.

Водночас матеріали справи не містять доказів наявності інших альтернативних шляхів, з яких можна встановити інформацію щодо військово-облікових даних позивача, крім його звернення з наданням наявних у нього документів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що передбачений Порядком №559 вибір форми та способу звернення військовозобов`язаного є обов`язковою умовою для внесення РТЦКСП відповідних змін, а недотримання цього порядку виключає можливість покладення на орган військового обліку обов`язку щодо внесення відповідних змін.

Щодо доводів представник позивача про наявність підстав для повернення відзиву на апеляційну скаргу без розгляду на підставі ч. 2 ст. 167 КАС України у зв`язку з тим, що в силу приписів ст. 18 КАС України відповідач був зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет в обов`язковому порядку, але не зареєстрував його, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до ч.2 ст.167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що правовою підставою для застосування вказаного наслідку у вигляді повернення заяви без розгляду є одночасна сукупність наступних умов: 1) невідповідність поданої заяви вимогами, визначеним у частині першій статті 167 КАС України; 2) неможливість розгляду заяви внаслідок таких недоліків.

Отже, з аналізу вищевказаних приписів слідує, що заява підлягає поверненню заявнику без розгляду, зокрема, у випадку наявності недоліків, які не дають можливості її розглянути.

З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 подав до канцелярії Другого апеляційного адміністративного суду 14.10.2025 року відзив на апеляційну скарну по справі №520/6361/25 з додатками, до якого долучив опис рекомендованого листа про направлення 13.10.2025 засобами поштового зв`язку представнику позивача відзиву на апеляційну скаргу.

Крім того, представником позивача факт отримання відзиву не заперечується.

Суд апеляційної інстанції вказує на те, що відсутність у відповідача Електронного кабінету при наявності доказів направлення представнику позивача відзиву на апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку, саме по собі не є недоліком, що перешкоджає суду прийняти до уваги зміст відзиву на апеляційну скаргу або свідчить про наявність підстав для його повернення відповідно до ч.2 ст.167 КАС України.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії", заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 по справі № 520/6361/25 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло