Справа № 160/31566/25
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропеторвський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Златіна С.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просить:
-визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лінік Сніжани Сергіївни про накладення штрафу від 22.10.2025 р. у виконавчому провадженні № 77984939.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач не чинить перешкоди у здійсненні спілкування дитини з матір`ю. Позивачем надано державного виконавцю та мати дитини телефонний номер засобу зв`язку з бабусею дитини, яка з травня 2025 року перебуває разом з дитиною за межами території України. Оскаржувана постанова не містить мотивування. Акти державного виконавця не містять мету та завдання їх складання, суть і характер проведених виконавчих дій. Так у актах державного виконавця від 10.09.2025 року, від 17.09.2025 року, від 29.09.2025 року, від 03.10.2025 року, від 06.10.2025 року, від 10.10.2025 року, від 15.10.2025 року факти та події встановлено державним виконавцем не вході особистої перевірки виконання боржником вимог виконавчого документу, а на підставі даних викладених у заявах стягувача. Позивач не може особисто бути присутній під час спілкування дитини з матір`ю, оскільки позивач не може виїхати за кордон.
Ухвалою суду від 03.11.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, про розгляд справи повідомлений належним чином через систему Електронний суд.
Суд, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, встановив наступне.
Предметом спору є правомірність постанови державного виконавця про накладення штрафу на боржника у виконавчому провадженні.
Стосовно підсудності справи Дніпропетровському окружному адміністративному суду.
Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 310/2210/21, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону № 1404-VІІІ).
У постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 229/1026/21 (провадження № 14-205цс21) Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи частину другу статті 74 Закону № 1404-VIII з огляду на принципи визначення юрисдикції спорів, пов`язаних з виконанням виконавчих документів, виснувала, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення. Оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.
За вказаних обставин, даний спір з урахуванням місця проживання та місцезнаходження сторін підсудний Дніпропетровському окружному адміністративному суду.
Судом під час розгляду справи встановлено, що на виконанні у державного виконавця відповідача перебуває виконавче провадження ВП № 77984939 з приводу виконання ухвали Новокодацького районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2025 року № 205/6450/25 та ухвали Південного районного суду м. Кам`янського від 21.07.2025 року № 205/6450/25, де боржником є позивач, а стягувачем: ОСОБА_2 .
Вимоги виконавчого документа - ухвали Новокодацького районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2025 року № 205/6450/25 та ухвали Південного районного суду м. Кам`янського від 21.07.2025 року № 205/6450/25 наступні:
«Визначити місце та час спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 , до набрання рішенням суду законної сили, з таким графіком:
- двічі на тиждень по 2 години, а саме: у вівторок та четвер з 18:00 години до 20:00 години, без присутності батька - ОСОБА_1 ;
- раз на два тижні кожні другі та четверті вихідні місяця з 18:00 години п`ятниці до 18:00 години неділі, без присутності батька - ОСОБА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_1 передавати дитину - ОСОБА_3 згідно з вищенаведеного графіку матері ОСОБА_2 за місцем її фактичного проживання. Зобов`язати ОСОБА_2 повертати дитину - ОСОБА_3 згідно з встановленого графіку за місцем фактичного проживання батька ОСОБА_1 з дитиною».
«Змінити заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 28.04.2025 року, шляхом доповнення їх наступним: На час перебування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межами України, встановити спілкування дитини з матір`ю ОСОБА_2 засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку та через мережу Інтернет із використанням відповідних програмних за стосунків і додатків (зокрема, але не виключно Zoom, WhatsApp, Viber, Telegram) щовівторка, щочетверга, щосуботи та щонеділі кожного місяця з 18:00 години до 20:00 години. Зобов`язати ОСОБА_1 забезпечити вказаний спосіб спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_2 та не чинити перешкоди у такому спілкуванні».Постановою державного виконавця відповідача від 08.09.2025 року ВП № 77984939 на позивача накладено штраф за невиконання вимог виконавчого документу 1700 грн.
Постановою державного виконавця відповідача від 22.10.2025 року ВП № 77984939 на позивача накладено штраф за повторне не виконання вимог виконавчого документу у розмірі 3400 грн.
Судом під час розгляду справи встановлено, що постанова державного виконавця відповідача від 08.09.2025 року ВП № 77984939 про накладення на позивача штрафу за не виконання вимог виконавчого документу є чинною та не скасована у судовому порядку.
Предметом спору у даній справі є правомірність саме постанови державного виконавця відповідача від 22.10.2025 року ВП № 77984939 про накладення на позивача штрафу у розмірі 3400 грн. за повторне не виконання вимог виконавчого документу.
Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною врегульовано ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно частин 1-6 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.
Згідно пунктів 8 та 9 розділу IV Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону. При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону.
Згідно п.8 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.
Таким чином, суд зазначає, що саме державний виконавець особисто зобов`язаний здійснити перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення, визначених рішенням, тобто виконавчим документом. Доказом перевірки виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення, визначених рішенням є акт державного виконавця, у якому повинні бути відображені у констатуючій частині, зокрема, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції.
При цьому суд зазначає, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення (за повторне невиконання судового рішення) можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано (повторно не виконано) боржником без поважних причин, і боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.
Таким чином, вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. Відповідно, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти на боржника штраф.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Невиконання боржником рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною до невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин, то наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини, що є перешкодою до виконання), необхідно враховувати їх поважність та у кожному конкретному випадку виходити з цих обставин.
В оскаржуваному рішенні зазначено, що позивач не виконав вдруге виконавчий документ ухвалу Південного районного суду м. Кам`янського від 21.07.2025 року № 205/6450/25 «Змінити заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 28.04.2025 року, шляхом доповнення їх наступним: На час перебування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межами України, встановити спілкування дитини з матір`ю ОСОБА_2 засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку та через мережу Інтернет із використанням відповідних програмних за стосунків і додатків (зокрема, але не виключно Zoom, WhatsApp, Viber, Telegram) щовівторка, щочетверга, щосуботи та щонеділі кожного місяця з 18:00 години до 20:00 години. Зобов`язати ОСОБА_1 забезпечити вказаний спосіб спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_2 та не чинити перешкоди у такому спілкуванні».
Зі змісту виконавчого документу судом встановлено, що суд зобов`язав позивача на час перебування малолітньої дитини за кордоном забезпечити спілкування малолітньої дитини з її матір`ю засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку та через мережу Інтернет із використанням відповідних програмних за стосунків і додатків (зокрема, але не виключно Zoom, WhatsApp, Viber, Telegram) щовівторка, щочетверга, щосуботи та щонеділі кожного місяця з 18:00 години до 20:00 години.
Отже, позивач, на думку суду, повинен у визначений час та місці забезпечити наявність телефонного, поштового, електронного зв`язку та через мережу Інтернет із використанням відповідних програмних за стосунків і додатків (зокрема, але не виключно Zoom, WhatsApp, Viber, Telegram) для спілкування з дитиною, зокрема повідомити номер телефону особи, з якої дитина перебуває за кордоном, та забезпечити наявність зв`язку (з`єднання).
Суд зазначає, що виконавчим документом не зобов`язано малолітню дитину примусово спілкуватися з матір`ю.
Судом встановлено, що позивач у відповіді від 16.09.2025 року на вимогу державного виконавця повідомив державного виконавця про те, що малолітня дитина, перебуває за кордоном та повідомив номер телефону мами позивача (бабусі), з якою дитина перебуває за кордоном: +972 55 959 6770.
Судом встановлено, що актами, які складено державним виконавцем 10.09.2025 року та 23.09.2025 року, засвідчено, що у визначений виконавчим документом час та місці позивачем не забезпечено наявність телефонного, поштового, електронного зв`язку та через мережу Інтернет із використанням відповідних програмних за стосунків і додатків (зокрема, але не виключно Zoom, WhatsApp, Viber, Telegram) для спілкування з дитиною: вхідні дзвінки відхилялись абонентом або не приймались.
Акти державного виконавця від 17.09.2025 року, від 29.09.2025 року, від 03.10.2025 року, від 06.10.2025 року, від 10.10.2025 року, від 15.10.2025 року не приймаються судом в якості належних доказів не виконання позивачем вимог виконавчого документу, оскільки складені державним виконавцем лише на підставі заяв стягувача у виконавчому провадженні; у актах не вказано, що державний виконавець особисто здійснив перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення, визначених рішенням, чим порушено вимоги ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» та пунктів 8 та 9 розділу IV Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.
За вказаних обставин, двома актами, які складені державним виконавцем 10.09.2025 року та 23.09.2025 року, засвідчено факт повторного не виконання позивачем вимог виконавчого документа ухвали Південного районного суду м. Кам`янського від 21.07.2025 року № 205/6450/25.
Позивачем не надано, а державним виконавцем та судом не встановлено поважних причин не виконання ухвали Південного районного суду м. Кам`янського від 21.07.2025 року № 205/6450/25: відсутність мобільного зв`язку, відсутність з`єднання з мережею Інтернет тощо.
За вказаних обставин, оскаржувана постанова позивача є правомірною.
Суд відхиляє доводи позивача про те, що оскаржувана постанова не містить обгрунтування, оскільки постанова державного виконавця від 22.10.2025 р. у виконавчому провадженні № 77984939 містить мотивування: позивач не виконує вимоги виконавчого документу ухвали Південного районного суду м. Кам`янського від 21.07.2025 року № 205/6450/25.
Таким чином, суд відмовляє у задоволенні заявлених позовних вимог.
Судові витрати покладаються на позивача, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції згідно статті 297 КАС України.

Суддя С.В. Златін