Справа № 480/8553/25
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про забезпечення позову
13 листопада 2025 року Справа № 480/8553/25
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Осіпова О.О., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про зупинення дії постанови,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області , в якому просить:
- визнати протиправною і скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області про накладення штрафу від 21.07.2025 №4 в сумі 170 000,00 грн. на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 10.11.2025 р. позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Представник позивача усунув недоліки адміністративного позову.
13.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Того ж дня представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 21.07.2025 № 4. Заява мотивована тим, що у зв`язку з винесенням відповідачем зазначеної постанови про накладення штрафу у позивача відсутня можливість повноцінно здійснювати господарську діяльність, оскільки у разі відкриття виконавчого провадження для її примусового виконання банківські рахунки позивача будуть піддані арешту. Це, у свою чергу, призведе до того, що наймані працівники позивача не зможуть отримати заробітну плату, а господарська діяльність фактично буде повністю зупинена, що спричинить суттєві фінансові збитки.
Додатково зазначено, що у разі подальшого задоволення позовних вимог на позивача буде покладено додатковий тягар щодо вирішення питання про поворот виконання оскаржуваної постанови державного органу.
Отже, на думку представника позивача, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких позивач звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 1 статті 154 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Приписами ч.2, 3 статті 154 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
Розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження за відсутності учасників справи.
У зв`язку із наведеним, на підставі статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши заяву, дослідивши необхідні для розгляду заяви, матеріали адміністративної справи, суд вважає, що така підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно із ч.2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Підстави забезпечення позову, передбачені ч. 2 ст. 150 КАС України, є оціночними, а тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Статтею 151 КАС України передбачено вичерпний перелік заходів забезпечення позову, відповідно до якого позов може бути забезпечено шляхом:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Наведеною вище нормою процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).
Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.
Судом встановлено, що відповідачем винесено постанову про накладення штрафу від 21.07.2025 №4 в сумі 170 000,00 грн. на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .
Відповідно до п.6 ч.4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі: створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з абз.10 ст.44 цього Закону суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення.
У разі несплати штрафу в зазначений строк примусове виконання постанов про накладення штрафу здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (абзац одинадцятий частини статті 44 в редакції Закону № 850-IX від 02.09.2020).
Звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень та відкриття провадження у справі не зупиняє його дію, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч.4 ст. 150 КАС України).
Так, приписи ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» не містять таких підстав для зупинення виконавчого провадження як оскарження позивачем оспорюваної постанови у судовому порядку, а тому зупинення дії оспорюваної постанови (виконавчого документу) можливе лише шляхом вжиття заходів забезпечення позову.
Побоювання позивача про можливість завдання шкоди та невідворотних наслідків є об`єктивними, оскільки, враховуючи незгоду позивача з вказаною постановою під час розгляду цієї справи, на ФОП ОСОБА_1 може бути накладено арешт на грошові кошти боржника, стягнуто виконавчий збір та примусово стягнуто фінансові санкції у вигляді штрафу.
Таким чином, судом встановлено, що у цьому випадку невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, та зазначені обставини є достатніми підставами для забезпечення позову згідно з п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України та застосування такого виду забезпечення позову, який передбачено пп. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України.
Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989 року, суд, який постановляє вжити заходи забезпечення позову, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.
Із системного аналізу викладених обставин, суд дійшов висновку, що на час розгляду заяви існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та не виключається, що для відновлення його прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Частиною 8 ст. 154 КАС України визначено, що ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву представника позивача про забезпечення позову - задовольнити.
Копію ухвали надіслати (надати) позивачу (його представнику) та відповідачу.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Осіпова