Справа № 636/7543/25
Суддя: Гніздилов Ю. М.
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/7543/25 Провадження № 2-а/636/114/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гніздилова Ю.М., за участю секретаря Селевко Т.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

встановив:

03 вересня 2025 року до Чугуївського міськрайонного суду Харківської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лихачов Роман Борисович, про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №7/11404 від 02.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцяти тисяч) гривень, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до постанови №7/11404 від 02.09.2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 28.08.2025 року ОСОБА_1 був доставлений працівниками Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з перебуванням вказаного громадянина в розшуку. В ході проведення перевірки за даними Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», було встановлено факт порушення ним правил військового обліку, а саме не повідомлення ТЦК та СП про зміну місця проживання протягом 7-ми днів. Тобто, у зв`язку з вибуттям до місця проживання, військовозобов`язаний повинен був знятися з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідно до абзацу 5 п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підлягав взяттю на військовий облік за новим місцем проживання, але цього не зробив, чим порушив вимоги абз. 1 п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 зі змінами, абз. 8 ч. 3, абз. 6 ч. 10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Посилаючись на такі та інші обставини, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та просить її скасувати.

Ухвалою Чугуївського міськрайонного суду Харківської області від 08 вересня 2025 року прийнято адміністративний позов до розгляду, визначено розгляд провадити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування позиції вказав, що згідно даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 перебуває на обліку внутрішньо-переміщеної особи, за адресою: АДРЕСА_1 . Даний витяг з Реєстру був долучений до матеріалів справи. Згідно пп. 1 та 7 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 за № 1487 (далі Порядок 1487) , призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних Документ сформований в системі «Електронний суд» 16.10.2025 3 органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Враховуючи, те що адреса за якою особа перебуває на обліку внутрішньопереміщеної особи є задекларованим місцем проживання Позивач зобов`язаний перебувати на обліку у відповідному ІНФОРМАЦІЯ_4 . Натомість ОСОБА_1 і надалі продовжує перебувати на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , що є порушенням правил військового обліку.

Дослідивши матеріали справи, наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. За приписами частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, слід зауважити, що сама по собі постанова про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо надання достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, викладеним у постанові від 23.10.2019 року у справі N 357/10134/17 (провадження N К/9901/32368/18).

Сама лише оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним та достатнім доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є актом індивідуальної дії (рішенням суб`єкта владних повноважень) щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Правова позиція з цього питання викладена у постановах Верховного Суду від 14.02.2019р. у справі №127/163/17-а та від 26.04.2018р. у справі №338/1/17.

Разом з тим, ст. 210 КУпАП щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та ст. 210-1 КУпАП щодо порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за якими позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, містять у своєму складі три частини кожна.

Відповідно, кожна частина вище вказаних статей КУпАП містить окрему правову кваліфікацію та окрему відповідальність за скоєне.

При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

А згідно із статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається де адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №676/752/17, від 21.03.2019 року у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 року у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17 та від 06.02.2020 року у справі №205/7145/16-а.

Перевіривши матеріали справи, Суд встановив, що до постанови про адміністративне правопорушення 02.09.2025 не долучено, зокрема відомості щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо Позивача, як такого, що не уточнив свої персональні дані. Жодних запитів на отримання інформації за місцем його перебування на військовому обліку не було зроблено. Враховуючи вищезазначене, а саме протиправне не проведення жодної перевірки наявної щодо нього інформації не за місцем перебування позивача на обліку, а також відсутність складу адміністративного правопорушення та відсутність підстав притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що з 2011 року Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Адресу реєстрації Позивач не змінював до тепер.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 , Позивач з 23.08.2006 року перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 . 25.05.2022 року Позивача знято з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 (міститься відмітка у військовому квитку). З 25.05.2022 року Позивача зараховано до списків військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 30.05.2023 року Позивача взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Адреса проживання Позивача з травня 2022 року не змінювалась: АДРЕСА_3 .

Вказана адреса також міститься у військово-обліковому документі Резерв + .

Відповідно до Витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №144 від 29.05.2023 року наказано виключити зі списків особового складу Позивача через сімейні обставини на підставі п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовим обов`язок і військову службу» та направити документи ОСОБА_1 на становлення на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, Відповідач ще до 25.05.2022 року був обізнаний про внутрішнє переміщення Позивача, однак виніс постанову лише 02.09.2025 року.

Таким чином, на підставі наведених аргументів, Постанова по справі про адміністративне правопорушення №7/11404 за частиною 3 статті 210 КУпАП від 02.09.2025 року є протиправною та підлягає скасуванню з тих підстав, що: постанова винесена з грубими процесуальними порушеннями; в справі про адміністративне правопорушення відсутні докази, що підтверджують вчинення правопорушення; відсутній склад адміністративного правопорушення га відсутні підстави притягнення до адміністративної відповідальності;; працівниками ТЦК та СП порушено вимоги п. 2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Таким чином оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд у сукупності встановленого та викладеного дійшов висновку, що у даному випадку постанова по справі про адміністративне правопорушення №7/11404 за частиною 3 статті 210 КУпАП від 02.09.2025 року є протиправною та підлягає скасуванню з тих підстав, що: постанова винесена з грубими процесуальними порушеннями; в справі про адміністративне правопорушення відсутні докази, що підтверджують вчинення правопорушення; відсутній склад адміністративного правопорушення га відсутні підстави притягнення до адміністративної відповідальності;; працівниками ТЦК та СП порушено вимоги п. 2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 19, 77, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №7/11404 від 02.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцяти тисяч) гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Ю.М. Гніздилов