Справа № 420/30806/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/30806/24
Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Єщенка О.В.,

Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025р. по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Селянського (фермерського) господарства «Евріка» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2024р. ГУ ДПС в Одеській області звернулося до суду із адміністративним позовом до Селянського (фермерського) господарства «Евріка», у якому просило:

- надати дозвіл на погашення загальної суми податкового боргу за рахунок майна селянського (фермерського) господарства «Евріка», що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що станом на 24.07.2024р., відповідно до інтегрованих карток платника (ПКП), довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, податкова заборгованість С(Ф)Г «Евріка» становить 205 399,22грн., та складається з заборгованості з орендної плати з юридичних осіб, з податку на прибуток приватних підприємств та з земельного податку з юридичних осіб. У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості, податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» №0-1517 від 24.01.2022р., яку було направлено платнику податків рекомендованим листом. Головне управління ДПС в Одеській області також направило Рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу №254/4-1532 від 23.05.2023р., яке було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Податковий орган звернувся до банків обслуговуючих С(Ф)Г «Евріка» щодо списання з розрахункових рахунків відповідача суму податкового боргу, від яких було отримано відповіді, що платіжні інструкції повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках.

Позивач також вказує у позові на те, що він скористався своїм правом та відповідно до ст.89 ПК України прийняв рішення про опис майна у податкову заставу №240/15-32-13-09-21.12.2023р. та на підставі вищезазначеного рішення про опис майна у податкову заставу, був складений Акт опису майна С(Ф)Г «Евріка» №463/15-32-13-02-35 від 25.12.2023р.. Враховуючи те, що за С(Ф)Г «Евріка» обліковується податковий борг у розмірі 205 399грн. 22 коп., а кошти у підприємства на які можливо було б пред`явити стягнення відсутні, у контролюючого органу наявні всі правові підстави для звернення до суду з позовною заявою про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна С(Ф)Г «Евріка», що перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна №463/15-32-13-02-35 від 25.12.2023р..

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом порушено вимоги п.6 розділу ІІ Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017р. №586, оскільки Акт опису майна № 463/15-32-13-02-35 від 25.12.2023р. не містить підпису відповідача та інформації про відмову відповідача від підпису, а також у ньому відсутня інформація про залучення понятих та, відповідно, підписи даних осіб.

Водночас, суд першої інстанції зазначив, що позивач просить надати йому дозвіл на погашення податкового боргу позивача в загальній сумі 205 399,22грн., що свідчить про збільшення суми такої заборгованості відповідача, однак акту опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому ст.92 ПК України позивачем до суду не надано.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалам справи під час апеляційного розгляду, що Селянське (фермерське) господарство "Евріка" зареєстровано як юридична особа 8.07.1992р. (Дата запису: 24.03.2006р., Номер запису: 0000718).

Станом на 24.07.2024р. відповідно до розрахунку податкового боргу (а.с.6), довідки про суми податкового боргу (а.с.7) та інтегрованих карток платника (ІКП) (а.с.8-38), податковий борг селянського (фермерського) господарства «Евріка» становить 205 399,22грн., а саме:

- по податку на прибуток приватних підприємств 1 033,76грн;

- по земельному податку з юридичних осіб 60 486,15грн.;

- з орендної плати з юридичних осіб 143 879,31грн.

У зв`язку із непогашенням вказаного боргу, податковий орган звернувся в суд із даним позовом.

Перевіряючи правомірність рішення суду першої інстанції, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами пп.16.1.4. п.16.1 ст.16 ПК України, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Приписами пп.31.1 ст.31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до ст.36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно п.38.1 ст.38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

У відповідності до приписів п.54.1 ст.54 ПК України, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Положеннями п.59.1 та 59.5 ст.59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що 24.01.2022р. податковим органом щодо селянського (фермерського) господарства «Евріка» прийнято податкову вимогу форми «Ю» №0-1517 та визначено суму податкового боргу у розмірі 39 269,27грн. (а.с.38). Вказана податкова вимога отримана відповідачем - 23.02.2022р., що підтверджено рекомендованим повідомленням (а.с.39).

Доказів скасування податкової вимоги форми «Ю» №0-1517 від 24.01.2022р. до суду не надано.

21.12.2023р. відповідно до ст.89 р. ІІ ПК України, уповноваженою особою ГУ ДПС в Одеській області прийнято рішення за №240/15-32-13-09- про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності С(Ф)Г "ЕВРІКА" (а.с.87).

Так, Актом опису майна №463/15-32-13-02-35 від 25.12.2023р. податковим керуючим В. Довбенко було описано майно селянського (фермерського) господарства «Евріка» (а.с.88).

Згідно даного акту, сума боргу селянського (фермерського) господарства «Евріка» складає 179 082,55грн.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 10.01.2024р. за №88473043 зареєстроване публічне обтяження у вигляді податкової застави трактора колісного «БЕЛАРУС» та комбайна зернозбирального марки КЗС-9 «СЛАВУТИЧ» на суму основного зобов`язання 179 082,55грн. згідно Акту опису майна №463/15-32-13-02-35 від 25.12.2023р..

Судова колегія зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що податковим органом вручався чи надсилався відповідачу Акт опису майна №463/15-32-13-02-35 від 25.12.2023р.

Також встановлено, що податковий орган направляв до банківських установ, які обслуговують селянське (фермерське) господарство "Евріка" платіжні інструкції (а.с.90-103), які були повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках платника податків.

У відповідності до п.87.1 ст.87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з рахунків платника податків, відкритих у банках, небанківських надавачах платіжних послуг.

Згідно з п.87.2 ст.87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.88.1 ст.88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Положенням п.89.1 ст.89 ПК України визначено право податкової застави, яке виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відповідно до п.89.2 зазначеної статті Кодексу з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Положеннями п.89.3 ст.89 ПК України встановлено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформляється актом опису. До акту опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Відмова платника податків від підписання акту опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до пп.1,2,3,6,8 розділу ІІ Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017р. №586 (надалі - Порядок №586), опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником податкового органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна (додаток 2). Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна у податкову заставу (додаток 3).

Відмова платника податків від підписання акту опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому разі опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Понятими не можуть бути працівники податкових органів або правоохоронних та інших державних органів виконавчої влади, а також інші особи, участь яких як понятих обмежується Законом України «Про виконавче провадження».

У разі якщо балансову вартість такого майна не визначено, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису майна на суму, що відповідає сумі податкового боргу платника податків.

Як вбачається із матеріалів справи, що Актом опису майна №463/15-32-13-02-35 від 25.12.2023р. податковим керуючим В.Довбенко було описано майно селянського (фермерського) господарства «Евріка» (а.с.88).

Згідно даного акту, сума боргу селянського (фермерського) господарства «Евріка» складає 179 082,55грн.

Апеляційний суд зазначає, що в порушення вимог п.6 розділу ІІ Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017р. №586 (надалі - Порядок №586) Акт опису майна №463/15-32-13-02-35 від 25.12.2023р. не містить підпису відповідача та інформації про відмову відповідача від підпису, а також у ньому відсутня інформація про залучення понятих та, відповідно, підписи даних осіб.

При цьому, судова колегія звертає увага на те, що податковий орган просить надати йому дозвіл на погашення податкового боргу позивача в загальній сумі 205 399,22грн., що свідчить про збільшення суми такої заборгованості відповідача, однак акту опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому ст.92 ПК України позивачем до суду не надано.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У контексті оцінки доводів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: О.В. Єщенко

В.О. Скрипченко