Справа № 480/8330/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 р. Справа № 480/8330/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек) від 04.09.2025 по справі № 480/8330/24

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за 2021- 2023 роки у кількості 45 календарних днів;

- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 2021-2023 роки у кількості 45 календарних днів у сумі 109317,82 грн. (сто дев`ять тисяч триста сімнадцять гривень 82 коп.);

- стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.06.2024 року по 18.09.2024 року (включно) в розмірі 260757,9 грн. (двісті шістдесят тисяч сімсот п`ятдесят сім гривня 90 коп.).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 року по справі № 480/8330/24 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві.

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2021- 2023 роки у кількості 45 календарних днів. Зобов`язано Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2021-2023 роки у кількості 45 календарних днів. Стягнуто з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.06.2024 року по 18.09.2024 року (включно) у розмірі 263 882,33 грн. (двісті шістдесят три тисячі вісімсот вісімдесят дві гривні 33 коп). В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Крім того стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві суму судового збору в розмірі 605,60 грн.

05.08.2025 року представником позивача через систему "Електронний суд" подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення по справі № 480/8330/24, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві на користь ОСОБА_1 витрати на оплату правової допомоги в сумі 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 коп.).

08.08.2025 року представником Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві через систему "Електронний суд" було надано суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких просить у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення від 05.08.2025 у справі № 480/8330/25 відмовити в повному обсязі, оскільки подані адвокатом позивача документи на підтвердження витрат на правову допомогу не свідчать про складність справи, витрачання адвокатом надмірної кількості часу на підготовку позову, збір доказів та вивчення судової практики, об`єктивності, співмірності та доцільності здійснення витрат, пов`язаних з правничою допомогою, під час розгляду цієї справи у порядку, встановленому КАС України. Відтак, виходячи із засад розумності і справедливості, зважаючи на незначну складність цієї справи, оскільки вона є типовою, беручи до уваги те, що надані адвокатом послуги носять технічний характер, а заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, та не відповідає критерію розумності, представник відповідача вважає відсутніми підстави для стягнення витрат на правову допомогу в заявленому адвокатом позивача розмірі (а.с. 17-20, т. 2).

Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.09.2025 заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн. задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 коп).

Відповідач, не погоджуючись із додатковим рішенням суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні заяви просить відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції приймаючи оскаржуване додаткове рішення та досліджуючи Акт наданих послуг від 15.09.2024 вірно вказав, що послуга у вигляді вивчення документів наданих клієнтом (5 год 5 000,00 грн.) фактично зводяться до підготовки та подання позовної заяви, а тому не підлягає окремому відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Досліджуючи Акт наданих послуг від 05.08.2025, ураховуючи наведені вище обставини, з незрозумілих підстав фактично погодився з пунктами 5, 9, 10 та 11 цього Акту визнаючи обґрунтованими заявлені представником позивача витрати на: підготовку та подання відповіді на відзив від 08.11.2024 (4 год 4 000,00 грн), підготовку та подання пояснень від 17.12.2024 (2 год 2 000,00 грн), підготовку та подання заяви про повторне витребування доказів від 11.07.2025 (1 год 1 000,00 грн) та підготовку та подання пояснень щодо поданої довідки про розмір грошового забезпечення від 04.08.2025 (1 год 1 000,00 грн). Окрім того, що сума гонорару за надання послуги з підготовки та подання відповіді на відзив та пояснень необґрунтована, такі документи майже повністю дублюють доводи викладені у позовній заяві, за складання якої окремо визначено суму гонорару у 10 000,00 грн. Тож очевидним є те, що така робота адвоката носить переважно технічний характер та не вимагає демонстрації високого професіоналізму, спеціальних знань та заявленого обсягу витрат часу.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Задовольняючи частково заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з принципів обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат та дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на його користь 10000,00 грн.

Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Загальний порядок розподілу судових витрат визначений ст. 139 КАС України.

Разом з тим вказана норма не передбачає алгоритму розподілу судових витрат у випадку закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Поряд з наведеним ч. 8 ст. 139 КАС України передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, за відсутності чіткого правового регулювання процесуальним законом розподілу судових витрат саме у спірному випадку, суд має керуватися принципом, за яким судові витрати несе та із сторін, з вини якої такі витрати виникли.

Подібні висновки щодо розподілу витрат на правничу допомогу у випадку закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України наводились Верховним Судом в постановах від 09 грудня 2020 року у справі № 1.380.2019.001303, від 27 квітня 2023 року у справі № 260/3162/22, від 05 березня 2025 року у справі № 160/17422/23, від 01.04.2025 у справі № 520/25012/24.

Судом установлено, що на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: договори про надання правової допомоги від 05.09.2024 року (далі по тексту - Договір) та від 16.09.2024 року (далі по тексту - Договір-2) (а.с. 8-10, т. 2).

Відповідно до п. 2.1 Договору, ціна по даному Договору визначається наступним чином: попередня оплата за представництво інтересів Клієнта - 15 000 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) гривень, що включає в себе ознайомлення з наявними у Клієнта документами, збір необхідних документів, необхідних для захисту прав та інтересів клієнта, аналіз наявних документів, діючого в Україні законодавства з питань предмета договору, а також практики з вирішення подібних спорів судом, підготовка позову, які клієнт сплачує протягом трьох днів з дати підписання цього Договору. Подібний пункт також міститься у Договорі-2.

Також представником позивача надано акт від 15.09.2025 року надання послуг за договором про надання правової допомоги від 05.09.2025 року, відповідно до п. 2 якого. виконавець надав, а клієнт отримав професійну правничу допомогу у підготовці та складанні позовної заяви до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтаві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів у вигляді: вивчення документів наданих клієнтом (5 год) - 5 000,00 грн; підготовка та складання позовної заяви (10 год) - 10 000,00 грн. Всього - 15 000,00 грн (а.с. 5, т. 2).

Водночас, представником позивача надано акт від 16.09.2025 року надання послуг за договором про надання правової допомоги від 16.09.2025 року, відповідно до п. 2 якого, виконавець надав, а клієнт отримав професійну правничу допомогу у з подання до суду позовної заяви з додатками до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про визнання про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, стягнення грошових коштів та представництва інтересів клієнта під час розгляду справи № 480/8330/24 у Сумському окружному адміністративному суді у вигляді: підготовка та подання заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до суду від 09.10.2024 року (1 год) - 1 000,00 грн; підготовка та подання заяви про збільшення позовних вимог від 01.10.2024 року (1 год) - 1 000,00 грн; підготовка та подання заяви про поновлення пропущеного строку для подання заяви про збільшення позовних вимог від 09.10.2024 року (1 год) - 1 000.00 грн; підготовка та подання заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до суду від 26.10.2024 року (1 год) - 1 000,00 грн; підготовка та подання відповіді на відзив від 08.11.2024 року (4 год) - 4 000,00 грн; підготовка та подання заяви про поновлення пропущеного строку для подання відповіді на відзив від 08.11.2024 року (1 год) - 1 000,00 грн; підготовка та подання заяви про збільшення позовних вимог від 08.11.2024 року (1 год) - 1 000,00 грн; підготовка та подання заяви про поновлення пропущеного строку для подання заяви про збільшення позовних вимог від 08.11.2024 року (1 год) - 1 000,00 грн; підготовка та подання пояснень від 17.12.2024 року (2 год) - 2 000,00 грн; підготовка та подання заяви про повторне, витребування доказів від 11.07.2025 року (1 год) - 1 000,00 грн; підготовка та подання пояснень щодо наданої довідки про розмір грошового забезпечення від 04.08.2025 року (1 год) - 1 000,00 грн. Всього - 15 000,00 грн (а.с. 6, т. 2).

Також на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано прибуткові касові ордери від 05.09.2024 № 20 щодо сплати 15 000,00 грн. та від 16.09.2024 № 24 щодо сплати 15 000,00 грн. (а.с. 11-12, т. 2).

Отже, колегія суддів зазначає, що доказами у справі підтверджено понесення позивачем витрат на правову допомогу в суді першої інстанції.

Аналізуючи зміст наданих доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, колегія суддів ураховує, що питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 520/7431/19 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Колегія суддів звертає увагу, що у контексті здійснення представництва інтересів позивача у цій справі реальним результатом є складання позовної заяви.

При цьому, оскільки спір виник внаслідок протиправних дій відповідача, наведене змусило позивача нести витрати на ініціювання судового розгляду, колегія суддів уважає за необхідне покласти на відповідача витрати позивача на правову допомогу, понесені у ході розгляду цієї справи.

Крім того, суд враховує, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2025 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 року по справі № 480/8330/24 скасоване в частині задоволених вимог щодо стягнення з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.06.2024 року по 18.09.2024 року (включно) у розмірі 263 882,33 грн. (двісті шістдесят три тисячі вісімсот вісімдесят дві гривні 33 коп) та прийнято в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні цієї вимоги.

Надаючи оцінку співмірності заявленої до відшкодування суми понесених витрат на правничу допомогу критеріям, встановленим ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає, що виходячи зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, час витрачений адвокатом, враховуючи суть спірних правовідносин, ціну позову, наслідки апеляційного перегляду справи (апеляційну скаргу відповідача задоволено частково), колегія суддів доходить висновку про те, що стягненню на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

За встановлених обставин, а також наведених вище правових норм, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково та змінити додаткове рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутих судових витрат на правову допомогу з «10000 (десять тисяч)» на «3000 (три тисячі)».

Доводи апеляційної скарги у відповідній частині приймаються колегією суддів у якості належних.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно із частинами першою, другою статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За пунктом 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві - задовольнити частково.

Додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.09.2025 по справі № 480/8330/24 - змінити виклавши другий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

"Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві (вул. Гоголя, буд. 25, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 коп)."

В іншій частині додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.09.2025 по справі № 480/8330/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов