Справа № 420/5751/25
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5751/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач-1), Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач-2), в якій просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу в період мобілізації та направлення його для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 згідно з наказом керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом строку існування у ОСОБА_1 підстав для відстрочки, визначених Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" утриматися від вчинення дій у вигляді повторної мобілізації ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 ;

- скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 в частині призову на військову службу під час мобілізації та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , на відповідну посаду;

- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини та направити ОСОБА_1 на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- зобов`язати керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 після скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 в частині зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 на відповідну посаду, виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , про оформлення відстрочки від 18.12.2024 р. (вручену 20.12.2024 р.) та прийняти рішення по суті вимог, зазначених у заяві.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач на підставі п.6 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, оскільки виховує дитину (доньку) хвору на цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність. 17.12.2024 р. позивач доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який надалі вільно та відкрито залишив. 18.12.2024 р. позивач засобами поштового зв`язку подав заяву про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також до ІНФОРМАЦІЯ_3 (вручено 21.12.2024 р.). Станом на 04.01.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_6 не повідомив про те, що позивач є військовослужбовцем та призваний на військову службу під час мобілізації. Разом з тим, відповідно до листа від 04.01.2024 р. № ВОІБ№247, відповідач-1 запропонував для вирішення питання про надання відстрочки особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 з оригіналами усіх необхідних документів. Разом з тим, 03.02.2025 р. представник позивача з листа відповідача-1 від 12.01.2024 р. № ВОІБ№1103 дізнався про те, що позивач знятий з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 , й ІНФОРМАЦІЯ_6 17.12.2024 р. призваний на військову службу під час мобілізації й відправлений у військову частину НОМЕР_1 . Заява від 18.12.2024 р про надання відстрочки не розглядалась. З урахуванням викладеного, процедура проведення мобілізації проведена з грубими та істотними порушеннями. Крім того, позивач наголошує, що у військово-обліковому документі позивача відсутній запис із зазначенням підстави і дати призову, що додатково підтверджується відомостями у застосунку "Резерв+" станом на 02.01.2025 р., повістка щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби позивачу під особистий підпис не вручалась, як й примірник поіменного списку, військово-обліковий документ, обліково-послужна карта, довідка з висновком військово-лікарської комісії про придатність до військової служби за станом здоров`я. Позивач вважає свої права порушеними, а дії й накази відповідачів протиправними, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 28.02.2025 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачам п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Дану ухвалу разом з позовною заявою та додатками доставлено до електронного кабінету відповідачів 28.02.2025 р.

17.03.2025 р. від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_1 17.12.2024 р. з ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 355 від 18.12.2024 р. солдат ОСОБА_1 зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення, знаходився у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 . Позивач не звертався до командування військової частини НОМЕР_1 щодо можливості його звільнення з військової частини НОМЕР_1 з будь-яких підстав. Натомість позивач 18.12.2024 р., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України під час відвідування ІНФОРМАЦІЯ_3 зник у невідомому напрямку, тобто здійснив самовільне залишення місця служби в умовах воєнного стану та відсутній на військовій службі з 18.12.2024 р. За даним фактом Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві, розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000884 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Враховуючи вищевикладене, вважає вимогу позивача до військової частини НОМЕР_1 в частині скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 про призов ОСОБА_1 на військову службу та зарахування до списків військової частини НОМЕР_1 безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

14.04.2025 р. представник позивача подав до суду письмові пояснення на відзив відповідача-2. Вказує на те, що обставини, викладені у відзиві щодо прибуття позивача 17.12.2024 р. до ВЧ НОМЕР_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 суперечать тим доказам, що відповідач-2 надає до відзиву, а також докази надані до відзиву також містять суперечності між собою. Зокрема, у витягу з ЄРДР зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився на військову службу 18.12.2024 р. до ВЧ НОМЕР_2 , у витягу з наказу командира НОМЕР_3 від 18.12.2024 року № 355 зазначено, що ОСОБА_1 прибув до військової частини з ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відзиві зазначено, що позивач 18.12.2024 р., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, під час відвідування ІНФОРМАЦІЯ_3 зник у невідомому напрямку. В контексті викладеного наголошує на тому, що відповідачем-2 визнаються обставини того, що позивач 18.12.2024 р. залишив приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з тим, позивачем не визнається, що він будучи військовослужбовцем Збройних Сил України здійснив самовільне залишення місця служби в умовах воєнного стану. Відповідачем-2 на підтвердження його версії події не надано до відзиву жодного документу про те, що ОСОБА_1 був мобілізований та призваний на службу за визначеною чинним законодавством процедурою.

Станом на 14.11.2025 р. відповідач-1 відзив на позовну заяву не надав.

Згідно ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило заяв про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебуваючи на військовому обліку в Косівському РВК Івано-Франківської області, 23.01.1993 р. прийняв військову присягу та за наказом МОУ від 16.09.1994 р. № 234 звільнений в запас 22.11.1994 р., що підтверджується копією обліково-послужної карти до військового квитка серії НОМЕР_4 .

17.12.2024 р. позивача доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 для перевірки військово-облікових документів та сформовано направлення № 5283/1 для проходження медичного обліку.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.12.2024 р. № 291/6840 17.12.2024 р. проведено медичний огляд солдата запасу ОСОБА_1 , за результатами якого встановлено придатність до військової служби в ДШВ, плавскладі та морській піхоті.

За поіменним списком ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.12.2024 р. № М/31525 17.12.2024 р. наказом керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 .

З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2024 р. № 355 вбачається, що солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , з 18.12.2024 р. зарахувати до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, утримувати у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 . З 18.12.2024 р. зарахувати на котлове забезпечення. Покласти на військовослужбовця матеріальну відповідальність за збереження майна, яке отримував особисто.

18.12.2024 р. позивач засобами поштового зв`язку звернувся до Голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 й Голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявами про оформлення відстрочки на підставі п.6 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як особі, яка не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, оскільки виховує дитину хвору на цукровий діабет І типу (інсулінозалежний).

До останніх долучено копії паспорта, рнокпп, військово-облікового документа, свідоцтва про народження ОСОБА_2 та довідки від 18.12.2024 р. № 12 КНП "Дитячий консультативно-діагностичний центр імені Академіка Б.Я. Резніка" Одеської міської ради про захворювання дитини цукровий діабет І типу (інсулінозалежний). До ІНФОРМАЦІЯ_3 заява доставлена 20.12.2024 р.

Як вбачається із скріншотів застосунку "Резерв +" станом на 24.12.2024 р., 26.12.2024 р., 27.12.2024 р., 28.12.2024 р., 29.12.2024 р., 02.01.2025 р. позивач за категорією обліку є "військовозобов`язаним" та не є "військовослужбовцем".

Відповідно до листа від 04.01.2024 р. № ВОІБ/247 ІНФОРМАЦІЯ_3 адресованого ОСОБА_1 , позивачу, зокрема, повідомлено наступне: "На Вашу заяву б/н від 18.12.2024 р. щодо надання відстрочки повідомляємо про неможливість задоволення у зв`язку із порушенням Порядку її подання, встановленого п.58 Порядку проведення призову громадян на військової служби під час мобілізації на особливий період, затверджений Постановою КМУ від 16.05.2024 р. № 560. Враховуючи викладене, з метою вирішення питань надання Вам відстрочки від призову по мобілізації (за заявою, направленою засобами поштового зв`язку), пропоную Вам особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_8 з оригіналами (та копіями) усіх необхідних облікових документів, документів на підтвердження вашого права на відстрочку та Вашим військово-обліковим документом для уточнення облікових даних, подання заяви на відстрочку порядком та визначення Вашого призначення на особливий період".

Листом від 12.01.2024 р. № ВОІБ/1103 представнику позивача повідомлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , призваний і відправлений у військову частину НОМЕР_1 від 17.12.2024 р., для проходження військової служби під час загальної мобілізації, в період воєнного стану. Відповідно до аб.3 п.2 ч.5 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", знятий з військового обліку. Заява від 18.12.2024 р. про надання відстрочки не розглядалась.

Згідно витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.02.2025 р. № 0000884 військовослужбовець ОСОБА_1 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_6 для проходження військової служби за мобілізацією, перебуваючи у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_9 " у військовому звані "солдат", 18.12.2024 р., не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 за дислокацією в Одеській області та незаконно перебуває поза її межами по теперішній час, проводячи його на власний розсуд, не пов`язуючи з обов`язками військової служби, в умовах воєнного стану.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 24.02.2025 р. по справі №522/2774/25 задоволено скаргу адвоката Ніц Анатолія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 18.12.2024 р.: поновлено строк на подання скарги слідчому судді Приморського районного суду м. Одеси на бездіяльність уповноважених (посадових) осіб ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області; зобов`язано уповноважених осіб ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області внести відомості, викладені у заяві адвоката Ніц Анатолія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 від 18.12.2024 р., до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Вважаючи свої права порушеними, а дії й накази відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно п.20 ч.1 ст.106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 р. № 3543-XII (далі - Закон № 3543-ХІІ).

За визначеннями, наведеними у ст.1 Закону № 3543-XII: мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 5 ст.22 Закону № 3543-XII передбачено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Спеціальним нормативним-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби є Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 р. № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (ч.2 ст.1 Закону № 2232-ХІІ).

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч.3 ст.1 Закону № 2232-ХІІ).

Згідно ч.5 ст.1 Закону № 2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Приписами ч.7 ст.1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період (ч.9 ст.1 Закону № 2232-XII).

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з ч.2 ст.2 Закону № 2232-XII проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Приписами ч.6 ст.2 Закону № 2232-ХІІ передбачено військової служби: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до ч.1, 4, 5 ст.4 Закону № 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Порядок комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань військовослужбовцями встановлюється цим Законом та прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Для доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань військовослужбовцями на особливий період, а в разі прийняття у випадках та порядку, визначених законом, відповідного рішення Президента України - і в мирний час проводиться планомірна військова підготовка і забезпечується перебування в запасі та військовому резерві необхідної кількості військовонавчених громадян.

Положеннями ч.2 ст.37 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, зокрема, на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених статтею 10-1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань; призовники, які отримали спеціальні звання рядового, сержантського, офіцерського (начальницького) складу; жінки з дотриманням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону № 2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Громадяни України, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які раніше не проходили військову службу в Збройних Силах України, інших військових формуваннях, проходять курс базової загальновійськової підготовки тривалістю не менше ніж один місяць.

З аналізу наведеного правового регулювання, суд приходить до висновку, що на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я, перебувають у запасі, не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації та не мають права на відстрочку.

З метою регламентації процедури організації медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби, процедури оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та процедури механізму відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби Кабінетом Міністрів України затверджено Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період

від 16.05.2024 р. № 560 (далі - Порядок № 560 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно п.3 Порядку № 560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

За п.6 Порядку № 560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюється у строки та в обсягах, визначених мобілізаційними планами, мобілізаційними директивами (розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил або Генерального штабу Збройних Сил.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає: оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України; прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби; перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення; документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації; відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

Відповідно до приписів п.п.49, 50, 54 Порядку № 560 у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

Право на перевірку військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) у резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації надається представникам територіального центру комплектування та соціальної підтримки, уповноваженим вручати повістки .

У ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 р. № 1487, або Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка.

Судом встановлено, що 17.12.2024 р. позивача, який перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_10 , зупинено працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 для перевірки військово-облікових документів й надалі доставлено до вказаного органу. Наведена подія в подальшому стала підставою для призову позивача на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 .

Аргументуючи протиправність дій відповідача-1 в цій частині, позивач вказував на бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо розгляду заяви про відстрочку від призову на підставі п.6 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також на низку порушень самого порядку мобілізації.

Відповідно до п.56 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Пунктом 6 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину, хвору на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність.

Згідно п.57-58 Порядку № 560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним, які перебувають на військовому обліку в розвідувальних органах, СБУ, відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період наказами керівників відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ утворюються відповідні комісії. Надання військовозобов`язаним відстрочок комісіями, утвореними в розвідувальних органах, СБУ, здійснюється відповідно до цього Порядку.

Питання надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації заброньованим на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, за підприємствами, установами і організаціями, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, комісією не розглядаються.

За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації зобов`язані оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаним працівникам (державним службовцям), які заброньовані у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності якого вони розміщуються. До відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки подаються документи, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Відповідні органи, в яких працюють посадові (службові) особи, зазначені у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, надсилають завірену копію довідки про надання таким особам відстрочки (додаток 6) до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, у якому така особа перебуває на військовому обліку.

За п.60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відстрочка посадовим (службовим) особам, зазначеним в підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, надається на строк їх перебування на відповідній посаді територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, зазначеним в абзаці другому пункту 58 цього Порядку. У разі звільнення зазначених посадових (службових) осіб чи переведення на посаду, не зазначену в підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, відповідний орган державної влади, інший державний орган в одноденний строк інформує шляхом надсилання листа відповідний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, який оформив військовозобов`язаному відстрочку, для її анулювання, а також територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління або регіональний орган СБУ або відповідний підрозділ розвідувальних органів, у яких така особа перебуває на військовому обліку.

З аналізу наведених положень вбачається, що право на відстрочку є диспозитивним правом військовозобов`язаної особи, а тому обов`язок по збору, підготовці та своєчасному поданню належним чином оформлених документів та заяви покладається безпосередньо на особу, яка бажає реалізувати це право. Несвоєчасне або неналежне вжиття заходів щодо реалізації цього права (неподання заяви чи документів) не створює автоматичного юридичного факту відстрочки і може призвести до правових наслідків, пов`язаних з ухиленням від призову.

З матеріалів справи вбачається, що заява про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації позивача подана відповідачу-1 засобами поштового зв`язку 18.12.2024 р. та отримана цим суб`єктом 20.12.2024 р. Наведений факт щодо дати отримання заяви сторонами не заперечується

Поряд з цим, 17.12.2024 р. посадові особи відповідача-1 здійснювали перевірку військово-облікових документів позивача, що надалі зумовило видання керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 17.12.2024 р. наказу про призов позивача на військову службу під час мобілізації та направлення його для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 . В свою чергу, надалі наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2024 р. № 355 позивача зараховано до списків особового складу частини на на всі види забезпечення, та утримано у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

Вирішуючи питання про правомірність дій відповідача-1 щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації, суд враховує, що станом на 17.12.2024 р. позивач не реалізував право на відстрочку й не проявляв ініціативу щодо її отримання. Про наведене, зокрема, свідчить й довідка КНП "Дитячий консультативно-діагностичний центр імені Академіка Б.Я. Резніка" Одеської міської ради № 12 про наявність захворювання у дитини позивача цукрового діабету І типу (інсулінозалежний), яка датована 18.12.2024 р.

Тому враховуючи, що фактично заяву про надання відстрочки відповідач-1 отримав 20.12.2024 р., тобто після винесення спірних наказів про призов та про зарахування до списків особового складу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування обмежувального припису, передбаченого п.60 Порядку № 560 щодо заборони призову до моменту ухвалення комісією рішення про надання відстрочки або відмову у наданні.

При цьому суд критично ставиться до тверджень позивача щодо не відображення зміни правового статусу позивача з "військовозобов`язаного" на "військовослужбовця" у застосунку "Резерв+" до 02.01.2025 р., оскільки в даному випадку юридично значущим і визначальним для зміни статусу є факт видання наказу про призов на військову службу та фактичний її початок, а не момент оновлення даних в електронному реєстрі чи його мобільному інтерфейсі. Сам по собі факт тимчасової невідповідності даних у мобільному застосунку "Резерв+" не є юридичною підставою для зміни дати набуття позивачем статусу військовослужбовця, скасування чи відстрочення правових наслідків, пов`язаних із цим статусом. Такі розбіжності розцінюються судом як технічна похибка, що не впливає на встановлення об`єктивного юридичного факту - дати призову на військову службу під час мобілізації позивача, яка підтверджується належними первинними документами.

Суд не приймає до уваги аргументи позивача щодо можливої підробки оскаржуваних наказів, з огляду на відсутність у матеріалах справи відповідних доказів щодо підтвердження в порядку кримінального судочинства факту підробки останніх.

Також суд вважає безпідставними доводи позивача щодо порушення процедури проведення мобілізації з огляду на те, що повістка щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби позивачу під особистий підпис не вручалась, як й примірник поіменного списку, військово-обліковий документ, обліково-послужна карта, довідка з висновком військово-лікарської комісії про придатність до військової служби за станом здоров`я, оскільки самим позивачем в позовній заяві вказано про факт залишення ним приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , що унеможливлює отримання відповідних документів.

За приписами п.81 Порядку № 560 призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюють військовозобов`язаних та резервістів (крім резервістів, які уклали контракти на проходження служби у військовому резерві) - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командира військової частини, керівника розвідувального органу або визначеного ним керівника відповідного підрозділу, Голови СБУ, його заступників чи керівника підрозділу, органу, закладу, установи СБУ.

Згідно п.82 Порядку № 560 наказ про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період видається керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - в день відправлення військової команди до військової частини (установи)

Відповідно до п.91 цього Порядку, відправлення резервістів та військовозобов`язаних до місць проходження військової служби здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки у складі військових команд або індивідуально.

Судом встановлено, що позивач є військовозобов`язаним, який військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 17.12.2024 р. визнаний придатним до військової служби. Матеріалами справи не підтверджено, що на момент вчинення оскаржуваних дій та прийняття оскаржуваного наказу позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації з огляду на наявність відстрочки. Враховуючи наведені обставини, а також Указ Президента України № 69/2022, суд приходить до висновку відповідачем-1 правомірно здійснено призов позивача на військову службу по мобілізації, оскільки це є конституційним обов`язком позивача.

При цьому, суд зазначає що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.02.2025 р. у справі № 160/2592/23, який в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

З огляду на вказане, відсутні правові підстави для визнання протиправними дії відповідача-1 щодо призову позивача на військову службу в період мобілізації та направлення його для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , а також для визнання протиправним та скасування відповідного наказу, зобов`язання відповідача-1 утриматися від вчинення дій у вигляді повторної мобілізації.

Щодо позовних вимог про скасування наказу відповідача-2 в частині призову на військову службу під час мобілізації та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом № 2232-ХІІ.

Відповідно до п.4 ч.1 та абз.1 ч.3 ст.24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається, зокрема, день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 р. № 280, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.11.2022 р. за № 1407/38743, затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - Інструкція 280).

Відповідно до пунктів 1, 3 Розділу XII Інструкції № 280 облік особового складу в особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців щодо прихованої мобілізації або з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, ведеться у порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.

Військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 13 і 14 розділу II цієї Інструкції.

Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині до закінчення заходів відмобілізування незалежно від номенклатури посад для призначення.

Пунктом 14 Розділу ІІ Інструкції № 280 встановлено, що зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу (або прийому на роботу працівників) здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття (прийому на роботу) до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є, зокрема, для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

З вказаних норм у їх сукупності слідує, що організація обліку та призову громадян в особливий період, покладена на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Разом з тим, зарахування до штату військової частини та виключення з нього здійснюється наказами по стройовій частині відповідної військової частини. Відповідне зарахуванням здійснюється не на власний розсуд, а на підставі іменних списків команд, які надходять від територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Суд зазначає, що у відповідності до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені з ІНФОРМАЦІЯ_3 , солдат ОСОБА_1 прибув у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . Надалі позивача наказом уповноваженої особи військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2024 р. № 355 з 18.12.2024 р. зараховано до списків особового складу. Відтак, уповноважена особа військової частини НОМЕР_5 при прийнятті наказу від 18.12.2024 р. № 355, яким військовослужбовця зараховано до списків особового складу військової частини, діяла у відповідності до п.14 Розділу ІІ Інструкції № 280.

Таким чином, військова частина НОМЕР_1 не мала повноважень не зарахувати ОСОБА_1 до особового складу, адже, наказ про зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 винесено відповідно до приписів законодавства.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про скасування наказу відповідача-2 в частині призову на військову службу під час мобілізації та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача-2 виключити позивача зі списків особового складу військової частини та направити позивача на військовий облік до відповідача-1, суд зазначає наступне.

З аналізу вищенаведеної нормативної регламентації та матеріалів адміністративної справи вбачається, що з дня відправлення позивача до військової частини НОМЕР_1 позивач проходить військову службу та набув правового статусу "військовослужбовець".

Згідно з абз.2 п.225 Положення № 1153/2008 звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону № 2232-ХІІ у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Пункт 233 Положення № 1153/2008 передбачає, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

підстави звільнення з військової служби;

думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Пунктом 2 ч.3 ст.26 Закону № 2232-XII визначені підстави звільнення з військової служби під час воєнного стану військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, серед яких: а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі; б) за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі; г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); д) у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); е) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі (для осіб вищого офіцерського складу); з) у зв`язку із призначенням (обранням) на посаду або перебуванням на посаді судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя.

За пп.9 п.3 ч.12. ст.26 Закону № 2232-XII під час дії воєнного стану військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, зокрема з підстави виховання військовослужбовцем дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність, за умови що такі особи не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати;

Суд зауважує, що матеріали адміністративної справи не містять доказів звернення позивача до військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення з військової служби з огляду на виховання дитини, хворої на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), а тому не вбачає правових підстав для судового зобов`язання військової частини виключити позивача зі списків особового складу як військовослужбовця з військової служби під час воєнного стану, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Також суд зазначає, що задоволенню не підлягають позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача про оформлення відстрочки від 18.12.2024 р. та прийняти рішення по суті вимог, зазначених у заяві, оскільки остання є похідною від позовних вимог про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2024 р. № 355 та виключення позивача зі списків особового складу військової частини, які судом не задоволено.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005 р.; п. 89), "Проніна проти України" (18.07.2006 р.; п.23) та "Серявін та інші проти України" (10.02.2010 р.; п.58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"; 09.12.1994 р., п.29).

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_6 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко