Справа № 160/11415/24
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
за участі секретаря судового засідання Курбацької В.М.
представника позивача Плотниченка Д.Г.
представника відповідача Якубенко Л.Б.
представника третьої особи Петрова О.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин Виконкому Криворізької міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юпіджі», про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин Виконкому Криворізької міської ради (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юпіджі», в якій позивач просить:
-визнати протиправними та скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва Реєстраційний номер ЄДЕССБ МU01:3325-5516-3972-5078, Реєстраційний номер 58 від 29.03.2022, затверджені наказом Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин Виконкому Криворізької міської ради (код 40714755) №58 від 29.03.2022.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 29.03.2022 Департаментом регулювання містобудівельної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради розглянуто матеріали Товариства з обмеженою відповідальністю «Юпіджі» та видано містобудівні умови та обмеження для проекту об`єкта будівництва: «Нове будівництво комплексу багатофункціонального призначення адміністративною будівлею, магазином, кафе із демонтажем існуючої незавершеної будівлі», реєстраційний номер МU01:3325-5516-3972-5078, затверджені наказом Департаменту регулювання містобудівельної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради № 58 від 29.03.2022. Позивач вказує, що у зв`язку з прихованням Товариством з обмеженою відповідальністю «Юпіджі» при подачі заяви про надання містобудівних умов та обмежень дійсних намірів щодо будівництва АЗС та АГЗП на земельній ділянці, призначення якої 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, вид використання будівництво адміністративної будівлі (магазин, готель, кафе), вказані містобудівні умови та їх обмеження є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Позивачем наголошено на тому, що видані містобудівні умови містять численні порушення протипожежних та санітарних вимог, які можуть негативно впливати на позивача, його майно та оточуючих цей об`єкт людей.
При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст.ст.160, 161 КАС України.
Ухвалою суду від 07.05.2024 (суддя Царікова О.В.) позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
03.06.2024 позивачем подано заяву про усунення недоліків.
01.07.2024 відповідачем подано відзив, в якому з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними та таким, що не підлягають задоволенню з наступного. Надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про підмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу. ТОВ «Юпіджі» через портал Державні послуги онлайн «Дія» звернулося до Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради із заявою на видачу містобудівних умов та обмежень від 14.02.2022 з відповідними додатками. В даній заяві було зазначено, зокрема, наступне: - об`єкт «Нове будівництво комплексу багатофункціонального призначення з адміністративною будівлею, магазином, кафе із демонтажем існуючої незавершеної будівлі м. Кривий Ріг проспект Миру 6-Б»; - адреса: Дніпропетровська область, м Кривий Ріг, проспект Миру, 6б; - нове будівництво; кадастровий номер земельної ділянки 211000000:08:360:0003; -цільове призначення - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Жодної інформації про планування будівництва АЗК та АГЗП заява від 14.02.2022 не містила. Тобто, у 2022 році наміри забудови ТОВ «Юпіджі» не містили інформації про будівництво АЗК та АГЗП, тому відповідачем не досліджувались такі наміри. 29.03.2022 відповідачем на підставі заяви ТОВ «Юпіджі» від 14.02.2022, як користувача земельної ділянки з кадастровим номером 211000000:08:360:0003, були надані МОУ № МU01:3325-5516-3972-5078 для проектування об`єкта будівництва №58 від 29.03.2022: «Нове будівництво комплексу багатофункціонального призначення адміністративною будівлею, магазином, кафе із демонтажем існуючої незавершеної будівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Миру, 6б». Відповідач акцентує, що видані містобудівні умови не містять інформації та дозволу на будівництво АЗС та АГЗП. 29.03.2022 відповідачем на підставі ТОВ «Юпіджі», як користувача земельної ділянки з кадастровим номером 211000000:08:360:0003 для проектування об`єкта будівництва №58 від 29.03.2022: «Нове будівництво комплексу багатофункціонального призначення з адміністративною будівлею, магазином, кафе із демонтажем існуючої незавершеної будівлі за адресою: м. Кривий Ріг проспект Миру 6-Б». Порушень чинного законодавства при видачі вказаних МОУ з боку відповідача не було, містобудівні умови не суперечать наявній містобудівній документації, чинним будівельним нормам, та раніше прийнятим рішення органу місцевого самоврядування. Крім того, позивачем не доведено, що його права порушені оспорюваними містобудівельними умовами та обмеженнями. Позивач не довів, що проживає або постійно перебуває у будинку чи іншому приміщенні, що знаходиться поруч з об`єктом будівництва. За вказаних обставин, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
04.07.2025 відповідачем поданий аналогічний за змістом відзив.
30.07.2025 представником третьої особи ТОВ «Юпіджі» адвокатом Петровим О.Е. подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних з вимог з наступного. Позивач наполягає, що рішення відповідача про надання МОУ № МU01:3325-5516-3972-5078 є нібито протиправними, оскільки наявна невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Однак такі твердження позивача є цілком безпідставними та необґрунтованими. ТОВ «Юпіджі» дійсно через портал Державні послуги онлайн «Дія» звернулося до Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради із заявою на видачу містобудівних умов та обмежень від 14.02.2022, в якій було зазначено, зокрема, наступне: - об`єкт «Нове будівництво комплексу багатофункціонального призначення з адміністративною будівлею, магазином, кафе із демонтажем існуючої незавершеної будівлі м. Кривий Ріг проспект Миру 6-Б»; - адреса: Дніпропетровська область, м Кривий Ріг, проспект Миру, 6б; - нове будівництво; кадастровий номер земельної ділянки 211000000:08:360:0003; -цільове призначення - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Тобто, жодної інформації про планування будівництва АЗК та АГЗП вказана заява від 14.02.2022 не містила. Крім того, МОУ № МU01:3325-5516-3972-5078 не містять інформації чи дозволу на будівництво АЗС та АГЗП. Вони не суперечать наявній містобудівній документації та чинним будівельним нормам. Тож, доводи позивача є надуманими, не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами.
06.08.2025 від представника позивача адвоката Плотниченка Д.Г. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає не погодження з доводами відповідача та наполягає, що видані містобудівні умови та обмеження є протиправними та підлягають скасуванню. За вимогами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник до заяви надає, зокрема, розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника. Однак, ТОВ «Юпіджі» до заяви не додавав такий розрахунок. Крім того, з наданого відповідачем разом з відзивом викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000, які були подані ТОВ «Юпіджі» разом із заявою про видачу містобудівних умов та обмежень, вбачається, що назва об`єкту: « 4021-00-ГП Нове будівництво автозаправного комплексу з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів та АГЗП, із демонтажем існуючих будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Миру, 6б» та зазначений виконавець ПП «Моноліт-ПРОЕКТ». Тобто, викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000 не містить зв`язку з новим будівництвом комплексу багатофункціонального призначення, про який видано МОУ, і підтверджує такий намір. Разом з цим, розміщення АЗС та АГЗП на вказаній земельній ділянці та житловій зоні (Ж-1.1) відповідно до містобудівної документації «Актуалізація плану зонування м. Кривий Ріг», затвердженого рішенням Криворізької міської ради від 30.06.2021 №591» не дозволяється. Безпідставними є також і доводи відповідача про відсутність порушень прав позивача виданими МОУ, оскільки позивач має гараж, що розташований безпосередньо біля об`єкта будівництва.
12.08.2024 та 15.08.2024 відповідачем подані до суду заперечення на відповідь позивача, в якому відповідач акцентує увагу на тому, що ТОВ «ЮПІДЖІ» звернулось із заявою про видачу містобудівних умов та обмежень 14.02.2022, тобто через 3 роки після виключення із Закону абзацу 6 частини 3 статті 29 про містобудівний розрахунок, що виключає інвестиційні наміри замовника. Щодо зауважень представника позивача на викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000, то норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не містять жодних вимог щодо оформлення такого документу, його походження та змісту. Тому топографічний план в масштабі 1:2000 в своєму змісті не може відображати потенційні наміри забудови або неіснуючі об`єкти нерухомості в текстовому чи графічному вигляді. Відповідач вказує, що жодної інформації про планування будівництва АЗК та АГЗП заява ТОВ «ЮПІДЖІ» від 14.02.2022 не містила. Цільове призначення земельної ділянки 03.07 «Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» не суперечить об`єкту будівництва, зазначеного в оспорюваних МОУ.
20.08.2025 представником позивача адвокатом Плотниченком Д.Г. подані додаткові пояснення, в якому зазначає, що відповідач не спростував доводи про те, що третя особа мала право також подати містобудівний розрахунок, але не скористалась таким правом. Крім того, відповідачем не спростовано доводів щодо зазначення у поданому до заяви викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000 об`єкту забудови. Норми ч.2, 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не містять вимог стосовно того, що наміри забудови зазначаються замовником саме у відповідній заяві на видачу містобудівних умов та обмежень.
Ухвалю суду від 03.10.2024 провадження в адміністративній справі закрито.
Позивачем подано апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду.
Ухвалою суду від 30.04.2025 прийнято адміністративну справу та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
13.05.2025 та 15.05.2025 відповідачем подані додаткові пояснення, в якому просив врахувати подані раніше відзиві, заперечення та долучені документи, та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
16.05.2025 представником позивача подано клопотання про долучення доказів.
Ухвалою суду від 10.07.2025 постановлено про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Копію ухвали разом із судовими повістками надіслані учасникам справи.
Ухвалою суду від 18.07.2025 допущено участь представника відповідача у справі в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 22.07.2025 відмовлено у задоволені представника третьої особи про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У підготовче засідання 22.07.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача взяв участь в режимі відеоконференції. В судовому засіданні оголошено перерву для надання додаткових доказів.
23.07.2025 представником третьої особи адвокатом Петровим О.Е. подано клопотання про долучення до матеріалі справи документів, що витребовувались судом ухвалою від 10.07.2025.
29.07.2025 відповідачем подана заява про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.
Ухвалою суду від 30.07.2025 допущено участь представника третьої особи адвоката Петрова О.Е. у справі в режимі відеоконференції.
У підготовче засідання 07.08.2025 з`явився представник позивача, представники відповідача та третьої особи взяли участь в режимі відеоконференції.
У підготовчому засіданні 07.08.2025 судом поставлено на розгляд питання щодо можливості закінчення підготовчого провадження. Проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті представники учасників справи не заперечували. Усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.09.2025.
Ухвалою суду від 01.09.2025 допущено участь представника відповідача у справі в режимі відеоконференції.
У судове засідання 09.09.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача взяв участь в режимі відеоконференції. Представник третьої особи не з`явився. Судом враховано клопотання представника третьої особи про проведення судового засідання, призначеного на 09.09.2025, за його відсутності. Судом вирішено судове засідання проводити за наявної явки. Представники сторін надали свої пояснення щодо поданих до суду заяв по суті та доказів. У судовому засіданні оголошено перерву до 23.09.2025.
23.09.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку із оголошенням м. Дніпрі та Дніпропетровській області повітряної тривоги. Судове засідання відкладено.
У судове засідання 26.09.2025 з`явились представники відповідача та третьої особи, які взяли участь в режимі відеоконференції. Представник позивача не з`явився. Надав клопотання про відкладення. У зв`язку із оголошенням повітряної тривоги судове засідання відкладено.
01.10.2025 представником третьої особи адвокатом Петровим О.Е. подано клопотання про долучення до матеріалів висновку експерта №204/25 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи.
У судове засідання 03.10.2025 з`явились представник позивача, представники відповідача та третьої особи взяли участь в режимі відеоконференції.
В судовому засіданні розглянуто клопотання представника третьої особи про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.
Розглянувши подане представником третьої особи клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта №204/25 від 12.09.2025, враховуючи думку сторін щодо поданого клопотання, керуючись ст.ст.79, 204 Кодексу адміністративного судочинства України, суд усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання залишив без розгляду подане представником третьої особи клопотання.
При цьому, судом враховано, що висновок експерта №204/25 від 12.09.2025 був сформований за заявою ТОВ «Юпіджі» від 17.07.2025, тобто до закінчення підготовчого провадження у справі, третьою особою не повідомлено суд про звернення товариства до експерта, представник третьої особи був присутнім у підготовчому засіданні 07.08.2025 та наполягав, що всі докази ним подані та є можливим закінчити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті.
Оскільки представником третьої особи не зазначалось про такі докази під час підготовчого засідання та під час судового засідання необґрунтовано поважних причин неможливості заявлення такого клопотання під час підготовчого провадження, що виключає можливість врахування таких доказів, долучені до клопотання від 01.10.2025 докази не приймаються судом до розгляду.
В судовому засіданні 03.10.2025 закінчено з`ясування обставин справи, ухвалено про перехід до дослідження доказів та оголошено перерву.
У судове засідання 17.10.2025 з`явився представник позивача сторін, представники відповідача та третьої особи взяли участь в режимі відеоконференції.
В судовому засіданні 17.10.2025 закінчено дослідження доказів, представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, представник відповідача та представник третьої особи просили відмовити в задоволенні в позові.
21.10.2025 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид господарської діяльності товариства за КВЕД: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; серед інших видів: Неспеціалізована оптова торгівля, Купівля та продаж власного нерухомого майна, Агентства нерухомості, Пасажирський морський транспорт, Пасажирський авіаційний транспорт, Прокат товарів для спорту та відпочинку, Надання в оренду повітряних транспортних засобів, Діяльність туристичних агентств.
03.09.2021 між Приватним підприємством «Рітм» (далі продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юпіджі» (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки та розташованого на ній незавершеного будівництва (далі Договір від 03.09.2021), який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Болозенко Т.О. (номер в реєстрі №2332).
Реєстраційний номер в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва (ЄДЕССБ): МU01:3325-5516-3972-5078.
Вважаючи, що містобудівні умови та обмеження, реєстраційний номер ЄДЕССБ МU01:3325-5516-3972-5078, що затверджені наказом відповідача від 29.03.2022 №58, прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі Закон №3038-VI в редакції на час виникнення спірних відносин).
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №3038-VI, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.
Відповідно до частини другої статті 4 цього Закону суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.
Статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.
Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.
Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.
Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 4-1) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
За змістом частини першої статті 29 Закону №3038-VI основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.
У відповідності до частини другої статті 29 Закону №3038-VI фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
Згідно з частиною третьою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються:
1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;
2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);
3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.
У випадках, визначених частиною четвертою статті 34 цього Закону та частиною першою статті 12-1 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», кадастровий номер земельної ділянки зазначається у заяві за його наявності, а копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію додається до заяви за наявності.
Інформацію про речове право на земельну ділянку, право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, відомості з Державного земельного кадастру уповноважені органи містобудування та архітектури отримують відповідно до частини восьмої статті 9 Закону України «Про адміністративні послуги».
Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.
Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.
Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).
Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.
Частина четверта статті 29 Закону №3038-VI встановлює, що підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:
1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;
2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;
3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень з обґрунтуванням підстав такої відмови надається у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.
Згідно з частиною п`ятою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 1-1) ідентифікатор об`єкта будівництва або закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів нового будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор об`єкта будівництва до видачі містобудівних умов та обмежень); 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах (з урахуванням обмежень використання приаеродромних територій, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України); 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони, планувальні обмеження використання приаеродромних територій, встановлені відповідно до Повітряного кодексу України); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.
Перелік зазначених умов є вичерпним.
Надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу (частина шоста статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).
Наведеним законодавчим приписам кореспондує частина четверта статті 33 Закону №3038-VI, якою встановлено, що розміщення об`єктів будівництва на території населених пунктів та за їх межами під час комплексної забудови території здійснюється виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною державною адміністрацією відповідно до їх повноважень шляхом надання містобудівних умов та обмежень або видачі будівельного паспорта відповідно до містобудівної документації у порядку, передбаченому цим Законом.
Відповідно до частини восьмої статті 29 Закону №3038-VI скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 3) за рішенням суду.
Отже, містобудівні умови та обмеження є складовою вихідних даних, отримання яких є необхідною умовою для набуття власниками земельних ділянок або землекористувачами права на забудову земельної ділянки. Містобудівні умови та обмеження є видом містобудівної документації та визначають комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією, дотримання яких є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудівної діяльності. Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Містобудівні умови та обмеження можуть бути скасовані за рішенням суду.
Суд зазначає, що саме у містобудівних умовах та обмеженнях забудови земельної ділянки, спеціально уповноважений суб`єкт владних повноважень має викласти свої вимоги до планування майбутнього будівництва на відповідних земельних ділянках. Тобто, орган, який видає містобудівні умови та обмеження, безпосередньо у самому документі визначає всі планувальні обмеження. Основною метою надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки є, передусім, визначення відповідності намірів забудови діючій містобудівній документації та визначення основних, передбачених державними будівельними нормами вимог, на підставі яких в подальшому має розроблятись проєктна документація на будівництво об`єкту.
Відповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні є однією із ключових умов для отримання містобудівних умов та обмежень, яка перевіряється на стадії їх надання або у подальшому під час здійснення державно-будівельного або судового контролю. Невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту. Недотримання замовником цієї умови є самостійною та достатньою підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень.
Відтак, отриманню містобудівних умов та обмежень передує визначення (встановлення) відповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Згідно із частиною першою статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії, зокрема, землі житлової та громадської забудови.
Статтею 38 Земельного кодексу України визначено, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.
Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм (стаття 39 Земельного кодексу України).
Відповідно до частини п`ятої статті 20 Земельного кодексу України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.
Згідно із положеннями статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.
Отже, наміри щодо використання земельної ділянки в межах певної категорії земель мають відповідати містобудівній документації та документації із землеустрою. Водночас, забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства, що визначено статтею 24 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності». Право власника на забудову на своїй земельній ділянці здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.
Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі № 520/8970/18, від 23 грудня 2019 року в справі № 813/2946/17, від 06 листопада 2024 року в справі №460/4832/21.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за заявою ТОВ «Юпіджі» від 14.02.2022 та долучених до неї документів, поданих через портал Державні послуги онлайн «Дія», відповідачем видані містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва: «Нове будівництво комплексу багатофункціонального призначення з адміністративною будівлею, магазином, кафе із демонтажем існуючої незавершеної будівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Миру, б. 6 б», які затверджені наказом Департаменту від 29.03.2022 №58 та зареєстровані в ЄДЕССБ за № МU01:3325-5516-3972-5078.
Як на підставу протиправності виданих відповідачем містобудівних умов та обмежень, позивач вказує на невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Відповідач, заперечуючи доводи позивача, наполягає, що наміри забудови були чітко визначені ТОВ «Юпіджі» у заяві від 14.02.2022 на видачу містобудівних умов та обмежень на об`єкт будівництва: «Нове будівництво комплексу багатофункціонального призначення з адміністративною будівлею, магазином, кафе із демонтажем існуючої незавершеної будівлі м. Кривий Ріг, проспект Миру б-Б», містобудівні умови та обмеження № МU01:3325-5516-3972-5078 видані для проектування також на об`єкт будівництва: «Нове будівництво комплексу багатофункціонального призначення з адміністративною будівлею, магазином, кафе із демонтажем існуючої незавершеної будівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Миру, 6 б», інших намірів заява від 14.02.2022 не містила.
Однак, такі доводи відповідача не знайшли свого підтвердження, є необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.
Частина третя статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює, що містобудівні умови та обмеження надаються на підставі містобудівної документації на місцевому рівні за заявою замовника, до якої додаються, окрім іншого, викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000, а також до заяви замовник додає містобудівний розрахунок.
Як вбачається з матеріалів справи, до заяви від 14.02.2022 на видачу містобудівних умов та обмежень на об`єкт будівництва: «Нове будівництво комплексу багатофункціонального призначення з адміністративною будівлею, магазином, кафе із демонтажем існуючої незавершеної будівлі м. Кривий Ріг, проспект Миру б-Б», ТОВ «Юпіджі» було додано містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками об`єкту будівництва та викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.
Суд звертає увагу, що містобудівний розрахунок визначає інвестиційні наміри замовника та складається у довільній формі, єдина вимога до такого документу доступна та стисла інформація про основні параметри об`єкта будівництва.
Як вбачається зі змісту містобудівного розрахунку, він про наміри замовника ТОВ «Юпіджі» щодо будівництва наступного об`єкту «Нове будівництва автозаправного комплексу з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів та АГЗП, із демонтажем існуючих будівель та споруд, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Миру, будинок 6 б».
Про невідповідність даних щодо об`єкта будівництва на вказаній земельній ділянці свідчить і викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000, яке долучалось ТОВ «Юпіджі» до заяви від 14.02.2022, а отже було в розпорядженні відповідача під час розгляду і вирішення питання про видачу ТОВ «Юпіджі» містобудівних умов та обмежень, реєстраційний номер ЄДЕССБ МU01:3325-5516-3972-5078.
За таких обставин, суд констатує, що містобудівний розрахунок та викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000 не містять взаємозв`язку з вказаним у заяві від 14.02.2022 на видачу містобудівних умов та обмежень об`єктом будівництва: «Нове будівництво комплексу багатофункціонального призначення з адміністративною будівлею, магазином, кафе із демонтажем існуючої незавершеної будівлі м. Кривий Ріг, проспект Миру б-Б», та не підтверджують такий намір.
Про причини не врахування відповідачем таких розбіжностей в документах на видачу містобудівних умова та обмежень щодо запланованого об`єкту будівництва під час розгляду заяви ТОВ «Юпіджі» від 14.02.2022 відповідачем обґрунтованих пояснень не надано.
Посилання відповідачем на те, що намір забудови визначає лише заява на видачу містобудівних умов та обмежень, не враховуються судом, оскільки така позиція відповідача ґрунтується не невірному тлумаченні норм чинного законодавства.
Наведене в сукупності свідчить про те, що у відповідача станом на 29.03.2022 були наявні підстави для відмови ТОВ «Юпіджі» у наданні містобудівних умов та обмежень.
Розміщення автозаправних станцій та автозаправних комплексів на вказаній земельній ділянці та житловій зоні (Ж-1.1 зона садибної забудови в межах санітарно-захисної зони виробничих та комунальних об`єктів, а також об`єктів транспортної інфраструктури) відповідно до містобудівної документації «Актуалізація плану зонування м. Кривий Ріг», затвердженого рішенням Криворізької міської ради від 30.06.2021 №591, не дозволяється.
Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює обов`язок суб`єкта містобудування, яким у спірному випадку є відповідач, додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.
Крім того, містобудівний розрахунок хоч і про техніко-економічні показники запланованого будівництва АЗК, однак здійснений без урахування відповідних вимог Державних будівельних норм.
Так, згідно з пунктами 3.1, 3.2 ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування та забудова територій» автозаправний комплекс це автозаправна станція з об`єктами (будинками, спорудами, приміщеннями) обслуговування водіїв, пасажирів (роздрібна торгівля продуктами харчування), автотранспорту (технічного обслуговування, миття автомобілів, роздрібна торгівля запасними частинами, мастильними речовинами). Автозаправна станція - комплекс будинків, споруд, технологічного обладнання, призначений для приймання, зберiгання моторного палива та заправлення ним автотранспорту (мототранспорту) (далі автотранспорт).
Відповідно до пункту 10.8.15 ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування та забудова територій» АЗК з пунктами обслуговування транспортних засобів (технічне обслуговування, миття, змащування автомобілів) слід розміщувати тільки уздовж вулиць і доріг промислових і комунальноскладських зон, на їх територіях та на виїздах із населених пунктів. Забороняється розміщувати такі АЗК у межах сельбищних територій і зон відпочинку. Вимоги до розміщення АЗК без пунктів технічного обслуговування транспортних засобів слід приймати такими, як при розміщенні АЗС.
За змістом пункту 10.8.22 ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування та забудова територій» розміщення нових та реконструкцію існуючих АЗС необхідно здійснювати з дотриманням санітарних розривів та протипожежних відстаней від найближчих споруд АЗС до найближчих будинків, споруд та інженерних мереж відповідно до показників, що встановлені у роз ділах 11 та 15 цих норм.
Пунктом 10.8.23 ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування та забудова територій» встановлено, що мінімальні відстані від АЗС до об`єктів, розташованих поза територією АЗС, вимірюються від найближчого з вибухопожежонебезпечних пристроїв та джерел забруднення споруд АЗС до: зовнішніх стін житлових, громадських, виробничих і складських будинків; меж земельних ділянок садибної забудови, дачних та садових будинків, закладів дошкільної освіти, закладів загальної середньої освіти, лікувально-профілактичних установ із стаціонаром, санаторіїв, санаторіїв-профілакторіїв, будинків-інтернатів загального та спеціального типів, закладів відпочинку, фізкультурно-спортивних та фізкультурно-оздоровчих комплексів, а також майданчиків для ігор, занять фізкультурою та спортом, відпочинку населення, місць масового перебування людей.
Згідно з пунктом 10.8.27 ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування та забудова територій» передбачено, що розмір СЗЗ від джерел забруднення АЗС усіх типів та АЗК до житлових та громадських будівель, до меж земельних ділянок закладів дошкільної освіти встановлюються за розрахунками хімічного забруднення атмосферного повітря викидами від технологічного обладнання, сервісних об`єктів і транспортних засобів, що обслуговуються АЗС, з урахуванням фонового забруднення та розрахунків еквівалентних та максимальних рівнів звуку для денного та нічного часу доби, але не менше 50 м відповідно до ДСП 173-96.
Водночас, відповідно до містобудівного розрахунку, максимально допустима щільність населення (для житлової забудови) - не визначена, відстані від об`єкта, який проектується, до червоних ліній та ліній регулювання забудови - не виходити за межі ділянки та червоні лінії.
Зазначення у містобудівному розрахунку основних параметрів об`єкта будівництва, які заздалегідь не відповідають нормативним актам у галузі містобудування, є достатньою підставою для скасування таких містобудівних умов та обмежень.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.03.2023 в справі №806/1560/17.
Посилання відповідача на те, що у 2022 році наміри забудови ТОВ «Юпіджі» не містили інформації про будівництво АЗК та АГЗП, тому відповідачем не досліджувались такі наміри, не прийнятні, оскільки така позиція відповідача лише підтверджує ту обставину, що відповідачем не досліджувались усі документи, що надавались ТОВ «Юпіджі» до заяви від 14.02.2022.
Щодо доводів відповідача та третьої особи про те, що намірами забудови є будівництво багатофункціонального комплексу з адміністративною будівлею, магазином, кафе, а тому оскаржувані МОУ правомірні, суд зазначає наступне.
Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548 затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (який був чинним станом на час виникнення спірних відносин).
Відповідно до пунктів 1.2 та 1.4. вказаної Класифікації код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. Класифікація видів цільового призначення земель визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.
В розділі II визначено класифікацію видів цільового призначення земель, серед яких у секції В зазначено землі громадської забудови (землі, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд (готелів, офісних будівель, торговельних будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек, для навчальних та дослідних закладів, для лікарень та оздоровчих закладів), інших об`єктів загального користування). За кодом 03.07 вказано землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.
Таким чином, на земельній ділянці з цільовим призначенням за кодом 03.07 дозволено будівництво лише будівель торгівлі.
Поняття «багатофункціонального комплексу» визначене, зокрема ДБН В.2.2-9:2018 «Громадські будинки та споруди. Основні положення» (пункт 3.3) та ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» (пункт 3.7).
Багатофункціональні будинки і комплекси - це будинки і комплекси, які формуються з приміщень, їх груп, різного громадського, житлового та іншого призначення, поєднання яких обумовлене економічною доцільністю і містобудівними вимогами. Тобто багатофункціональна будівля може поєднувати у собі такі види використання земельної ділянки, як житлові та громадські, що не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки.
Як слідує з матеріалів справи, рішенням виконкому Криворізької міської ради народних депутатів від 12.08.1992 №202 відведено ПМП «Рітм» земельну ділянку під будівництво магазину. Рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.09.2001 №91с затверджено проект відведення земельної ділянки КПМП «Ритм» для будівництва адміністративної будівлі (магазин, готель, кафе).
Отже, будівництво на земельній ділянці із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі - комплексу багатофункціонального призначення слід розцінювати як використання її не за цільовим призначенням.
Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку, що містобудівні умови та обмеження, реєстраційний номер в ЄДЕССБ МU01:3325-5516-3972-5078, які затверджені наказом Департаменту від 29.03.2022 №58, прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, тобто не відповідають критеріям, визначених частиною другою статті 2 КАС України, тому є протиправними та підлягають скасуванню.
Щодо доводів відповідача та третьої особи про те, що оскаржувані у цій справі містобудівні умови та обмеження не зачіпають права позивача.
Суд звертає увагу, що предмет спору у справі, що розглядається, охоплює рішення виконавчого комітету місцевої ради про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для проектування об`єкта будівництва.
Позивач у справі, що розглядається, згідно із відомостями в паспорті, має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , також позивач є членом кооперативу «Серпантин», який відповідно до містобудівного розрахунку та викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000 межує із земельною ділянкою, щодо забудови якої були видані оскаржувані МОУ.
Верховний Суд неодноразово у своїх постановах виснував, що містобудівні умови та обмеження хоча і належать до актів індивідуальної дії, що також неодноразово підкреслювалось Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 815/5989/13-а, від 18 березня 2021 року у справі № 640/3844/20 та від 29 серпня 2022 року у справі № 560/4501/20, однак, очевидно, впливають на значне коло осіб - членів територіальної громади відповідного населеного пункту, його мешканців, оскільки визначають умови та обмеження забудови відповідної території населеного пункту згідно з вимогами містобудівної документації на місцевому рівні й повинні враховувати державні, громадські та приватні інтереси.
Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом в постанові 01 травня 2025 року у справі № 380/5886/22.
Тому навіть зважаючи на те, що спірні містобудівні умови та обмеження позивачу безпосередньо не адресовані, такий акт може мати вплив на його інтереси як члена територіальної громади та мешканця міста й, відповідно, породжує у нього право на їх захист у суді. А аргументи, наведені позивачем в обґрунтування підстав поданого ним позову, є свідченням того, що у цьому випадку звернення до суду обумовлене необхідністю захисту його інтересів у сфері містобудівної діяльності.
У зв`язку з цим суд відхиляє аргументи стосовно відсутності впливу оспорюваних містобудівних умов та обмежень на права, свободи та обов`язки позивача й відсутності у нього права на їх судовий захист.
Решта доводів учасників справи висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
При прийнятті рішення суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.
Однак, відповідачем не доведено правомірності свого рішення у спірних правовідносинах.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 1211,20 грн.
З огляду на задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст.77, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 13.11.2025.

Суддя М.М. Бухтіярова