Справа № 363/3255/25
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 363/3255/25 Суддя (судді) першої інстанції: Рудюк О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 07 липня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції ДПП України в Київської області, поліцейського групи реагування ПП Вишгородського РУП ГУНП в Київської області Нетреба Віталій Васильович, третя особа - Вишгородське РУП ГУНП в Київської області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції України в Київської області, поліцейський групи реагування ПП Вишгородського РУП ГУНП в Київської області Нетреба Віталія Васильовича від 09.05.2025 № ЕНА04688344 про накладання адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07 липня 2025 р. позовну заяву повернуто позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження на 12.11.2025.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач неналежно здійснює свої процесуальні права і виконує процесуальні обов`язки, що виражається у відсутності інтересу до поданої до суду позовної заяви, адже у строк, визначений в ухвалі суду від 16.06.2025, позивач недоліки адміністративної позовної заяви не усунув, іншого способу, ніж скерування засобами поштового зв`язку ухвали суду про залишення позовної заяви без руху суд немає. Відтак, судом вичерпані можливі способи повідомлення позивача про результати розгляду її позовної заяви.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції мав врахувати те, що з невідомих причин, ухвалу суду не отримав, при цьому, про залишення позовної заяви без руху дійзнався з Єдиного державного реєстру судових рішень та направив суду заяву про усунення недоілків апеляційної скарги, що вказує про зацікавленість позивача у розгляді справи.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлено, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно норм п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.06.2025 позовну заяву було залишено без руху. Позивачу був наданий строк для усунення недоліків десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення без руху.

Копія ухвали суду від 16.06.2025 направлялася позивачу рекомендованою кореспонденцією за зазначеною у позовній заяві адресою.

25.06.2025 конверт з ухвалою повернувся до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» також це підтверджується трекінгом відправлень АТ «УКРПОШТА».

Приписи КАС України вказують на можливість повернення позовної заяви, у випадку не усунення її недоліків протягом строку, встановленого судом в ухвалі про залишення скарги без руху лише за умови обов`язкового встановлення факту отримання такої ухвали скаржником. Тобто, при застосуванні зазначених наслідків, суду слід обов`язково встановити факт отримання скаржником такої ухвали.

У матеріалах даної справи відсутня інформація про обізнаність позивача щодо винесеної ухвали.

Водночас, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що позивач неналежно здійснює свої процесуальні права і виконує процесуальні обов`язки, що виражається у відсутності інтересу до поданої до суду позовної заяви, позаяк, у матеріалах справи відсутні докази щодо ухилення позивача від отримання кореспонденції від суду, що також підтверджується й тим, що 08.07.2025 позивачем було подано заяву на виконання вимог ухвали суду (а.с. 19).

Також, є передчасним зазначення про те, що іншого способу, ніж скерування засобами поштового зв`язку ухвали суду про залишення позовної заяви без руху суд немає, відтак, судом вичерпані можливі способи повідомлення позивача про результати розгляду позовної заяви, оскільки у позовній заяві було зазначено номер телефону. (а.с. 1)

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що, відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Водночас, колегія суддів зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

У справі «Bellet v. France» ЄСПР зазначив, що ст. 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Апеляційний суд зауважує, що судом першої інстанції не було вжито всіх необхідних дій для належного повідомлення позивача. Зокрема, серед іншого, суд не був позбавлений можливості повідомити позивача про наявність ухвали про залишення позовної заяви без руху в інших альтернативних способах (в телефонному режимі).

Колегія суддів доходить висновку, що у спірних правовідносинах позивач фактично був позбавлений гарантованого Конституцією України, законами та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до правосуддя, що полягає у безперешкодному отриманні судового захисту.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, не пересвідчився належним чином в отриманні позивачем копії ухвали суду про залишення без руху позовної заяви, та передчасно повернув позовну заяву, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.

Згідно п. ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Тому, наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 07 липня 2025 р. - скасувати.

Справу направити до Вишгородського районного суду Київської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко