Справа № 140/8124/25
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року ЛуцькСправа № 140/8124/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) №122-од від 13.03.2025 року, в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних, ОСОБА_1 відповідно до поіменного списку від 13.03.2025, який призваний і направлений в склад команди № 2418.

Визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 №252-ОС від 13 березня 2025 року в частині зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії - помічника гранатометника другої групи інспекторів прикордонної служби третього відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ).

Зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити старшого солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 13.03.2025 ОСОБА_1 було затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а Військоволікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_7 позивача визнано придатним до військової служби.

Відповідно до мобілізаційного розпорядження від 13.03.2025, у зв`язку із оголошенням мобілізації та відповідно до наказу № 122-од від 13.03.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації згідно указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06.05.2024 №272/2024, наказано призвати та направити для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку резервістів і військовозобов`язаних, які призвані і відправлені в складі команди старшого солдата ОСОБА_1 2000 року народження, який призваний і направлений в склад команди № НОМЕР_2 (далі 9971).

Відповідно до витягу із наказу командира ІНФОРМАЦІЯ_2 №252-ОС від 13 березня 2025 року, старшого солдата ОСОБА_1 призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», призначено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії помічника гранатометника другої групи інспекторів прикордонної служби третього відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ).Підстава: іменний список від 13.03.2025.

Поряд з цим, ОСОБА_1 прийнятий на період з 01 жовтня 2024 року по 30 вересня 2027 року на стаціонарне навчання першого ступеня за напрямом підготовки Економіка; перший курс навчання розпочався 01 жовтня 2024 року, у зв`язку з чим звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_8 із заявою від 02 січня 2025 року про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу першого частини третьої статті 23 Закону №3543-ХІІ.

Протоколом від 03 січня 2025 року №1 комісія ІНФОРМАЦІЯ_8 прийняла рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень ОСОБА_1 оскаржив таку відмову до суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 року у справі № 140/1798/25: - визнано протиправним та скасовано рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом від 03 січня 2025 року №1, в частині відмови ОСОБА_1 в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації; - зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_9 на засіданні комісії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 січня 2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі.

Таким чином, на думку позивача на час призову його на військову службу розповсюджувався відповідний імунітет від такого призову, передбачений пунктом 1 частиною 3 статті 23 Закону № 3543-XII.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_9 не було належним чином з`ясовано, що позивач не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, не вжито жодних заходів щодо з`ясування таких обставин. Крім того, необізнаність відповідача 1 про наявність у позивача права на відстрочку від призову не спростовує того факту, що позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації у відповідності до статті 23 Закону № 3543-XII.

Більше того, з повідомлених позивачем обставин випливає, що фактично ІНФОРМАЦІЯ_9 позбавив можливості позивача надати документи, що підтверджують його позивача на відстрочку.

За таких обставин наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) №122-од від 13.03.2025 року, в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних, ОСОБА_1 , відповідно до поіменного списку від 13.03.2025, який призваний і направлений в склад команди № 2418 є протиправним та підлягає скасуванню.

Як наслідок, наказ командира Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 №252-ОС від 13 березня 2025 року в частині зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії помічника гранатометника другої групи інспекторів прикордонної служби третього відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ), також є протиправним і підлягає скасуванню, як прийнятий на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) №122-од від 13.03.2025.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

11.08.2025 року від відповідача у справі ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) надійшов відзив на позовну заяву в якому позовних вимог не визнав.

Крім того, представником Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 подано клопотання про застосування до позовної заяви наслідків передбачених статтею 123 КАС України.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2025 року Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії - залишено без руху.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду відмовлено, а розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії - продовжити.

11.08.2025 року від відповідача Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву.

По суті заперечення на позовні вимоги відповідач пояснив, що підставою для видання оскаржуваного наказу є довідка ВЛК від 13.03.2025 № 72/13 та наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 13.03.2025 №122-од. Дані документи в судому порядку не визнані протиправними та не скасовані, а отже є чинними та підлягають до виконання, а доводи представника позивача щодо їх протиправності ґрунтуються лише на власній незгоді позивача із прийнятими рішеннями.

Відповідач акцентував увагу на тому, що з моменту призову позивача на військову службу під час мобілізації та відправку до військової частини позивач змінив свій статус з військовозобов`язаного на військовослужбовця.

ІНФОРМАЦІЯ_10 проведено процедуру призову громадянина України ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлено останнього для проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_11 Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.08.2025 7 (військова частина НОМЕР_1 ).

ОСОБА_1 є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, а отже до даних правовідносин застосуванню підлягає Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України затверджене Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (далі Положення № 1115/2009). З аналізу Положення № 1115/2009 слідує, що виключенню військовослужбовця зі списків особового складу військової частини передумують певні обставини, для прикладу направлення для подальшого проходження військової служби до іншої військової частини, видання наказу про звільнення з військової служби, тощо.

Поряд із цим, нормами Положення № 1115/2009 не передбачено можливості звільнення військовослужбовця із військової служби у зв`язку із визнанням судом протиправним та скасуванням наказу про зарахування військовослужбовця у списки військової частини для проходження військової служби чи наказу про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації.

Рішення про мобілізацію та призов є актом індивідуальної дії та актом разового застосування, який вже вичерпав свою дію внаслідок мобілізації позивача та направлення його для проходження військової служби.

Тобто, після видання начальником НОМЕР_3 прикордонного загону наказу від 13 березня 2025 року № 252-ос виникли нові правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом України "Про військовий обов`язок і Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.08.2025 8 військову службу" та Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України. Цими актами не передбачено звільнення з військової служби у спосіб скасування наказів про призов та про зарахування до військової частини. Ці накази вже реалізовані, а тому їхнє скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача, про які він просить у позові.

На підставі викладеного відповідач ІНФОРМАЦІЯ_12 (Військова частина НОМЕР_1 ) просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_9 відзиву на позовну заяву не подано.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до витягу із наказу № 122-од від 13.03.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, згідно наказано призвати та направити для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку резервістів і військовозобов`язаних, які призвані і відправлені в складі команди старшого солдата ОСОБА_1 2000 року народження, який призваний і направлений в склад команди № НОМЕР_2 (далі 9971).

Відповідно до витягу із наказу командира ІНФОРМАЦІЯ_2 №252-ОС від 13 березня 2025 року, старшого солдата ОСОБА_1 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення з 13 березня 2025 року. Призначено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії помічника гранатометника другої групи інспекторів прикордонної служби третього відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ).Підстава: іменний список від 13.03.2025.

Згідно статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України 25.03.92 за N 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно ч.2 та ч.3 статті 1 Закону військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.

В подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно з вказаним Указом, мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII .

За визначеннями, наведеними у статті 1 цього Закону мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначено статтею 22 Закону №3543-XII якою встановлено, що громадяни України зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Частиною 5 статті 22 Закону визначено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 , територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до положень пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно з пунктом 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

При цьому, статтею 23 Закону №3543-ХІІ визначено перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Так, відповідно до абзацу першого частини третьої статті 23 Закону №3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної, фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Позивач вказує на те, що він є здобувачем вищої освіти, що підтверджується довідкою Старопольської Академії Прикладних Наук в Кельцах від 24 вересня 2024 року ОСОБА_1 прийнятий на період з 01 жовтня 2024 року по 30 вересня 2027 року на стаціонарне навчання першого ступеня за напрямом підготовки Економіка; перший курс навчання розпочався 01 жовтня 2024 року.

Також позивач вказує і на те, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі № 140/1798/25 встановлено, що ОСОБА_1 є студентом, прийнятий на період з 01 жовтня 2024 року по 30 вересня 2027 року на денне навчання першого (бакалаврського) ступеня за напрямом підготовки Економіка на платній основі у Старопольську Академію Прикладних Наук в Кельцах. Вказаним рішенням суду визнано протиправним та скасовано рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом від 03 січня 2025 року №1, в частині відмови ОСОБА_1 в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації; Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_9 на засіданні комісії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 січня 2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі № 140/1798/25 набрало законної сили 29.04.2025, а отже, на думку позивача на час призову його на військову службу розповсюджувався відповідний імунітет від такого призову, передбачений пунктом 1 частиною 3 статті 23 Закону № 3543-XII.

Суд критично ставиться до вказаних тверджень позивача, оскільки право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки). При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.

Зазначена правова позиція узгоджується з позицією, що викладена у постанові від 18 січня 2024 року Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №280/6033/22.

Як вбачається з матеріалів справи на час винесення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) №122-од від 13.03.2025 року, в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних ОСОБА_1 у позивача були відсутні оформлені у відповідний спосіб рішення (зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки) про надання відстрочки, а відтак у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 були правові підстави для винесення наказу №122-од від 13.03.2025 року.

Крім того, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі № 140/1798/25 набрало законної сили лише 29.04.2025, а отже після винесення спірного наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 , що спростовує твердження представника позивача про розповсюдження відповідного імунітету від призову позивача, передбаченого пунктом 1 частиною 3 статті 23 Закону № 3543-XII.

Також суд звертає увагу на тому, що, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі № 140/1798/25 не встановлено юридичного факту, що ОСОБА_1 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, як здобувач професійної, фахової передвищої та вищої освіти. Зазначеним рішенням встановлено непослідовність та протиправність дій та рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_9 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому відстрочки.

Учасниками справи до суду не надано доказів того, що станом на дату винесення спірного наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) №122-од від 13.03.2025 року ОСОБА_1 не підлягав призову на військову службу згідно абзацу першого частини третьої статті 23 Закону №3543-XII, а відтак суду відсутні підстави вважати про відсутність правових підстав для винесення спірного наказу №122-од від 13.03.2025 року.

З огляду на вищенаведене позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) №122-од від 13.03.2025 року, в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних, ОСОБА_1 відповідно до поіменного списку від 13.03.2025, який призваний і направлений в склад команди № 2418 задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача скасувати командира Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 №252- ОС від 13 березня 2025 року в частині зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії - помічника гранатометника другої групи інспекторів прикордонної служби третього відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ), суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 13.03.2025 №252-ос старшого солдата запасу ОСОБА_2 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення, та призначено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії-помічника гранатометника другої групи інспекторів прикордонної служби третього відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ).

Підставою для винесення вказаного наказу слугував, зокрема, наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) №122-од від 13.03.2025 року щодо призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних ОСОБА_1 .

Відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024 (далі Порядок) одним із елементів призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період є відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

ІНФОРМАЦІЯ_13 (з основної діяльності) на підставі Наказу №122-од від 13.03.2025 року проведено процедуру призову громадянина України ОСОБА_2 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлено для проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Суд акцентує увагу на тому, що наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) №122-од від 13.03.2025 року щодо призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних ОСОБА_1 , як передумова винесення наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 13.03.2025 №252-ос, судом протиправним не визнається, а відтак відсутні підстави вважати, що наказ начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 13.03.2025 №252-ос є протиправним.

Інших обставин та підстав для визнання протиправним та скасування наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 13.03.2025 №252-ос судом не встановлено, а відтак позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 №252- ОС від 13 березня 2025 року в частині зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії - помічника гранатометника другої групи інспекторів прикордонної служби третього відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) також задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити старшого солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 суд зазначає, що згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Статтею 26 цього Закону передбачені випадки за яких військовослужбовець звільняється з військової служби.

З огляду на те, що суд не знаходить підстав для скасування спірних наказів відповідачів тому відсутні і правові підстави для звільнення позивача з військової служби з тих підстав на яких наголошував позивач та його представник.

Більш того, суд акцентує увагу, що системний і буквальний способи тлумачення наведених норм дають суду підстави для висновку про те, що відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та звільнення з військової служби під час мобілізації є різними поняттями і грунтуються на положеннях різних інститутів військового права.

Отже, за змістом і метою відстрочки чи бронювання військовозобов`язаних осіб не стосується правовідносин, пов`язаних зі звільненням військовослужбовців із військової служби.

Тому, навіть наявність підстав для відстрочки військовозобов`язаної особи після її призову на військову службу не може розглядатися як поважна причина для її звільнення з військової служби під час воєнного стану на підставі статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Зазначена правова позиція узгоджується з позицією, що викладена у постанові від 22 травня 2023 року Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №260/1851/22.

Відсутність передумов для звільнення позивача з військової служби з указаної підстави свідчить про правомірність оскаржуваної поведінки військової частини, тож позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Підсумовуючи наведене вище суд вважає, що відповідачами у справі не допущено порушень норм права при винесенні оскаржуваних наказів, які давали б суду правові підстави доля їх скасування.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач-1: ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Відповідач-2: Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 )

Суддя Ю.Ю. Сорока