Справа № 600/1913/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/1913/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства Фірма Альтаір до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

I. РУХ СПРАВИ

1.1. Приватне підприємство Фірма Альтаір (далі позивач або ППФ Альтаір) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі відповідач або ГУ ДПС у Чернівецькій області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення Головного управлінням Державної податкової служби України в Чернівецькій області 08.01.2024 р. №0000090/Ж10/24-13-07-04.

1.2. Ухвалою суду від 01.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. В обґрунтування позовних вимог, згідно заяв по суті справи, представник позивача зазначає, що фактична перевірка ПП ФІРМИ «АЛЬТАІР» була проведена ГУ ДПС у Чернівецькій області із допущенням порушень порядку та вимог, встановлених ПК України, висновки перевірки не відповідають дійсності, оскаржуване податкове-повідомлення рішення є протиправним, порушує права та законні інтереси позивача, та підлягає скасуванню.

2.2. Зауважує, що у наказі 11.12.2023 р. №1519-п про проведення перевірки констатовано наявність посилання податкового органу (відповідача) на пункти Податкового кодексу України, які передбачають право перевірки дотримання порядку реєстраторів розрахункових операцій та трудового законодавства (підпункти 80.2.2 та 80.2.7. пункту 80.2 статті 80 ПКУ), у той же час, відсутнє посилання на фактичну підставу, що зумовила призначення такої перевірки, а саме на наявність інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків (позивачем) законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Крім того, будь-яка інша інформація, зокрема, у чому конкретно полягає порушення, яке можливо було допущено позивачем, в наказі відсутня. Тобто, неможливо з оскаржуваного наказу ідентифікувати передбачену ПК України підставу для призначення фактичної перевірки. Враховуючи викладене, відповідачем не було дотримано вимог пункту 81.1 статті 81 1ІК, відповідно до якого посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому, окрім іншого, зазначаються підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом.

2.3. Крім цього, вважає, що використання податкової інформації та документів, в тому числі даних СОД РРО за минулі періоди передбачено виключно під час проведення документальних і камеральних перевірок. Однак, перевірка РРО за минулий період часу (зазначені в запиті про надання документів відомості необхідно були дані за останні 2 місяці) носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій.

2.4. При цьому отримання інформації з власних програм контролюючого органу (таких як СОД РРО) за попередні періоди не є предметом фактичної перевірки, що здійснюється за місцем проведення господарської діяльності. Відтак, порушення, зазначені у Акті фактичної перевірки, встановлені не в порядку і не у спосіб, що передбачений законом, за минулий період, а під час, коли проводилася фактична перевірка, а отже такий Акт фактичної перевірки не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої оскаржуваним ППP.

2.5. В обґрунтування протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення представник позивача також вказує, що воно підписане заступником начальника ГУ ДПС у Чернівецькій області Чернівчан Наталією, підпис завірений печаткою, в той час як невід`ємна частина цього ж податкового повідомлення-рішення Розрахунок штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за результатами фактичної перевірки ПП Фірма «Альтаір» () до акту фактичної перевірки №8042/Ж5-24-13-07-04-22844371 від 20.12.2023 р. підписаний головними державними інспекторами Шинковим Д.О., Стецюк М.М., Лісько А.В., Кирилюк P.І. Таким чином, сторона позивача зазначає, що невід`ємна частина зазначеного оскаржуваного податкового повідомлення-рішення підписана неуповповаженою особою контролюючого органу.

2.6. Таким чином, представник позивача вважає позовні вимоги обґрунтованими, просить позов задовольнити повністю.

Позиція відповідача

2.7. Відповідно до змісту відзиву на позов представник відповідача заперечує щодо задоволення позову, вважає його необґрунтованим, виходячи з наступного.

2.8. Так зазначає, що Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області на підставі наказу №887-п від 25.07.2023 та направлень від 11.12.2023 року №1519-п «Про проведення фактичної перевірки» та відповідно до направлень на перевірку від 11.12.2023 року №2698, 2699, від 12.12.2023 року №2722, 2723, проведена фактична перевірка суб`єкта господарювання: Приватного підприємства Фірма «Альтаір» (),

2.9. В ході фактичної перевірки в їдальні за адресою: м. Чернівці, вул. Театральна, 6, встановлені наступні порушення п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) - реєстратор розрахункових операцій не застосовувався, розрахунковий документ не видавався. В період з 01.08.2023 по 12.08.2023 року суб`єктом господарювання ППФ «Альтаір» () в їдальні за адресою: м. Чернівці, вул. Театральна, 6 згідно баз даних СОД РРО «ІКС Податковий блок» та переданої інформації суб`єктом господарювання через ПРРО (Фіскальний № ) встановлено реалізації товарів без ставки ПДВ в фіскальних чеках ПРРО, що є одним з обов`язкових реквізитів фіскального чека на загальну суму 28359,26 гривень.

2.10. За дані порушення встановлена відповідальність відповідно до:

- абз. 1 п. 1 ст. 17 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) - 25,00 грн;

- абз. 2 п. 1 ст. 17 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) - 28359,26* 150%=42538,89 грн.

2.11. Щодо тверджень представника позивача про підстави проведення фактичної перевірки Головного управління ДПС зазначає, що фактичною підставою для проведення перевірки відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України стало отримання інформації про ймовірне порушення позивачем вимог законодавства, що регулює здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, джерелом якої став лист ДПС України від 31.10.2023 №27334/7/99-00-07-04-02-07. До того ж діюче законодавство не встановлює вимог щодо змісту та способу зазначення інформації в наказі на проведення фактичної перевірки.

2.12. Таким чином, представник відповідача вважає, що прийняте ГУ ДПС у Чернівецькій області податкове повідомлення рішення від 08.01.2024 року №0000090/Ж10/24-13-07-04 є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що керуючись статтею 19-1, пунктом 20.1 статті 20, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 80.2.2, 80.2.7 пункту 80.2 статті 80, підпунктами 69.2, 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області прийнято наказ №1519-п від 11.12.2023 року «Про проведення фактичної перевірки», яким визначено провести фактичну перевірку їдальні за адресою: м. Чернівці, площа Театральна, 6, суб`єкта господарювання ППФ «АЛЬТАІР», за період фінансово-господарської діяльності з 01.12.2022 року по 20.12,2023 року з питань здійснення контролю за дотриманням порядку проведення розрахункових операцій, готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів, неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками, дотримання роботодавцем законодавства з питань укладення трудового договору, оформлення трудовик відносин з працівниками, наявності ліцензій на провадження видів господарської діяльності що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, контролю за дотриманням вимог законодавства щодо встановлення державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки. Встановлено термін проведення тривалістю 10 діб з 11.12.2023 року по 20.12.2023 року.

3.2. На підставі наказу №1519-п від 11.12.2023 року «Про проведення фактичної перевірки» та відповідно до виданих на його підставі направлень на перевірку від 11.12.2023 року №2698, 2699, від 12.12.2023 року №2722, 2723, працівниками ГУ ДПС у Чернівецькій області проведено фактичну перевірку суб`єкта господарювання ППФ «АЛЬТАІР», за результатами якої складено Акт (довідка) фактичної перевірки №8042/Ж5/24-13-07-04/22844371 від 20.12.2023 року.

3.3. Згідно змісту Акта фактичної перевірки №8042/Ж5/24-13-07-04/22844371 від 20.12.2023 року констатовано, що в період з 01.08.2023 по 12.08.2023 року суб`єктом господарювання ППФ «Альтаір» () в їдальні за адресою: м. Чернівці, вул. Театральна, 6 згідно баз даних СОД РРО «ІКС Податковий блок» та переданої інформації суб`єктом господарювання через ПРРО (Фіскальний № ) встановлено реалізації товарів без ставки ПДВ в фіскальних чеках ПРРО, що є одним з обов`язкових реквізитів фіскального чека на загальну суму 28359,26 гривень.

Відтак, висновком перевірки встановлено порушення ППФ «Альтаір» п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) - реєстратор розрахункових операцій не застосовувався, розрахунковий документ не видавався.

3.4. На підставі указаного Акту фактичної перевірки заступником начальника ГУ ДПС у Чернівецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.01.2024 року №0000090/Ж10/24-13-07-04, яким Приватному підприємству Фірма «Альтаір» нараховано штрафні санкції за порушення пунктів 1, 2, статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 42563,89 грн.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Так, предметом оскарження у цій справі є податкове повідомлення-рішення від 08.01.2024 року №0000090/Ж10/24-13-07-04, якому суд надасть оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права.

4.2. Водночас суд звертає увагу, що оскаржуючи наведене вище податкове повідомлення-рішення, позивач виходить насамперед з того, що наказ ГУ ДПС від №1519-п від 11.12.2023 року «Про проведення фактичної перевірки» є протиправним в силу не зазначення в ньому підстав для проведення такої перевірки, а також з того, що посадовими особами відповідача допущено порушення вимог законодавства щодо проведення такої перевірки.

4.3. Суд зазначає, що згідно правової позиції Верховного Суду в постанові від 21 лютого 2020 у справі № 826/14123/18, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду відступив від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа №804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа № 826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа № 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа № 815/4392/15) тощо. Водночас судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформульований правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

4.4. Отже, питання правомірності дій контролюючого органу щодо призначення і проведення перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про оскарження рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17.

4.5. За таких обставин, суд у цій справі спершу надасть оцінку наказу ГУ ДПС від №1519-п від 11.12.2023 року «Про проведення фактичної перевірки» на предмет його правомірності, після чого окремо буде оцінюватися податкове повідомлення-рішення від 08.01.2024 року №0000090/Ж10/24-13-07-04.

Щодо правомірності наказу ГУ ДПС від №1519-п від 11.12.2023 року «Про проведення фактичної перевірки»

4.6. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

4.7. Згідно з пунктом 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

4.8. Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

4.9. Отже, проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок є правом ГУ ДПС у Чернівецькій області, як податкового органу.

4.10. Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

4.11. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

4.12. Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

4.13 Пунктом 80.2 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених в підпунктах 80.2.1-80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

4.14. З наказу ГУ ДПС від №1519-п від 11.12.2023 року Про проведення фактичної перевірки видно, що підставою для перевірки відповідачем зазначено підпункту 80.2.2, 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України, якими передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (підпункт 80.2.7).

4.15. Тобто, фактична перевірка може проводитись на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за обов`язкової наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Відтак, для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки.

4.16. Судом встановлено, що згідно тверджень представника відповідача та змісту заяв по суті справи, підставою для видання спірного наказу контролюючим органом став лист ДПС України від 31.10.2023 №27334/7/99-00-07-04-02-07, відповідно до якого проведеним Департаментом податкового аудиту ДПС аналізом встановлено ризики у діяльності суб`єктів господарювання, наведених у Додатку 1, яким станом на 01.08.2023 поновлено дію реєстрації платниками податку на додану вартість, та які у період з 01.08.2023 по 12.09.2023 здійснювали роздрібний продаж алкогольних напоїв, при цьому ймовірно створювали/друкували, з подальшою видачею або без такої, невідповідні розрахункові документи, тобто відповідні розрахункові документи, що підтверджують виконання розрахункових операцій, не видавалися.

4.17. Враховуючи зазначене, суд належить встановити чи є вказаний лист ДПС України від 31.10.2023 №27334/7/99-00-07-04-02-07 у розумінні статті 80 ПК України підставою для ініціювання та проведення фактичної перевірки позивача на підставі підпунктів 80.2.2, 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

4.18. Так, згідно позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 26 березня 2024 року справа №420/9909/23, щодо виявлених під час розгляду справи порушень норм податкового законодавства, допущених контролюючим органом під час призначення і проведення перевірки і обрання їх наслідків, вона полягає в тому, що кожне заявлене в межах конкретної справи порушення оцінюється судом на предмет його «істотності» чи «не істотності». Підстави для призначення будь-якої перевірки чітко закріплені у нормах ПК України, за наявності яких у контролюючих органів виникає безпосередньо право на проведення перевірки, тоді як відображення цих підстав у наказі про призначення перевірки фактично є формалізацією у письмовій формі права на проведення перевірки, яке вже виникло. Безумовно, формалізація підстави для проведення перевірки у наказі має відповідати вимогам абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

4.19. Відтак, Верховний Суд сформулював правовий висновок про те, що у спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним. Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.

4.20. Відтак, у вказаній постанові Верховний Суд деталізував наступне:

…63. Перевіряючи питання дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України, Судова палата виходить з того, що у Наказі № 2901-п від 26 квітня 2023 року підстави для призначення перевірки сформульовані таким чином: «На підставі статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами), у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, яка свідчить про можливі порушення здійснення розрахункових операцій в готівковій формі, які перевищують граничну суму розрахунків готівкою».

4.21. Тобто, зі змісту цього Наказу вбачається як правова підстава для призначення перевірки (посилання на підпункт 80.2.2 ПК України), так і фактична. У зазначеному Наказі фактичну підставу деталізовано шляхом посилання на отриману інформацію щодо можливого порушення, зазначено сферу, щодо якої її отримано, тобто має місце конкретизація фактичної підстави. Відповідно, висновки судів про зворотнє не відповідають дійсності. Обсяг зазначеної у наказі інформації у повному обсязі відповідає вимогам абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України, а тому підстави для його скасування через неналежне оформлення відсутні».

4.22. Повертаючись до обставин цієї справи суд зауважує, що у наказі від №1519-п від 11.12.2023 року податковим органом зазначено декілька правових підстав, а саме підпункти 80.2.2, 80.2.7 ПК України. Однак, аналіз абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.

4.23. Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.

4.24. При цьому суд звертає увагу на те, що згідно Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом Державної податкової служби України від 04.09.2020 року, №470, зразок оформлення наказу на проведення перевірки (додаток №1) передбачає, окрім посилання на відповідний підпункт, пункт, статтю Податкового кодексу України, наведення підстави для проведення перевірки.

4.25. Аналізуючи наведене у своїй сукупності, слід прийти до висновку, що законодавство та судова практика Верховного Суду розрізняє такі категорії, як правова (юридична) підстава проведення перевірки та фактична підстава проведення перевірки.

426. При цьому перелік правових підстав визначений у пункті 80.2 статті 80 Податкового кодексу України. Однак реалізація таких підстав має місце виключно за наявності фактичної підстави, яка є тією рушійною силою, що породжує перевірку.

4.27. Відповідно до пункту 1.2.2. Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом Державної податкової служби України від 04.09.2020 року, №470 при організації проведення фактичної перевірки обґрунтовані пропозиції щодо необхідності її проведення оформлюються доповідною запискою (висновком) за підписом керівника відповідного структурного підрозділу, який має інформацію, що може слугувати підставою для проведення документальної позапланової або фактичної перевірки відповідно до чинного законодавства.

При цьому джерелом інформації, що може слугувати підставою для проведення фактичної перевірки, може бути інформація отримана із: зовнішніх джерел (звернення платників податків, чат-бот, месенджери тощо); відкритих джерел (ЗМІ, Інтернет тощо).

4.28. Податковий кодекс України в частині інформаційних правовідносин оперує такими категоріями, як податкова інформація та інформація від інших суб`єктів, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства.

4.29. При цьому відповідно до підпункту 14.1.171 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України під податковою інформацію розуміють інформацію у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію від 02.10.1992 року, № 2657-XII, відповідно до статті 16 якого податкова інформація це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому ПК України.

4.30. У цій справі, суд оцінюючи зміст наказу ГУ ДПС від №1519-п від 11.12.2023 року, констатує про те, що такий наказ немає істотних недоліків. Вказаний наказ містить правову підстава (посилання на підпункти 80.2.2, 80.27 ПК України). Поряд з цим, на час прийняття такого наказу існувала відповідна фактична підстава, яка є передумовою для проведення фактичної, а саме лист ДПС України від 31.10.2023 №27334/7/99-00-07-04-02-07).

4.31. За таких обставин, аналізуючи наведене вище, а також оцінюючи наведені у заявах по суті справи доводи щодо процедурних порушень проведення фактичної перевірки, суд вважає, що під час розгляду цієї справи не виявлено істотних порушення норм податкового законодавства, допущених відповідачем під час призначення і проведення перевірки, як наслідок відсутні підстави для скасування рішень, прийнятих за її наслідками.

Щодо протиправності податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Чернівецькій області від 08.01.2024 року №0000090/Ж10/24-13-07-04

4.32. Так, згідно змісту Акта фактичної перевірки №8042/Ж5/24-13-07-04/22844371 від 20.12.2023 року констатовано, що в період з 01.08.2023 по 12.08.2023 року суб`єктом господарювання ППФ «Альтаір» () в їдальні за адресою: м. Чернівці, вул. Театральна, 6 згідно баз даних СОД РРО «ІКС Податковий блок» та переданої інформації суб`єктом господарювання через ПРРО (Фіскальний № ) встановлено реалізації товарів без ставки ПДВ в фіскальних чеках ПРРО, що є одним з обов`язкових реквізитів фіскального чека на загальну суму 28359,26 гривень. Відтак, висновком перевірки встановлено порушення ППФ «Альтаір» п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) - реєстратор розрахункових операцій не застосовувався, розрахунковий документ не видавався.

4.33. На підставі указаного Акту фактичної перевірки заступником начальника ГУ ДПС у Чернівецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.01.2024 року №0000090/Ж10/24-13-07-04, яким Приватному підприємству Фірма «Альтаір» нараховано штрафні санкції за порушення пунктів 1, 2, статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 42563,89 грн.

4.34. В обґрунтування протиправності вказаного ППР представник позивача наголошує, що використання податкової інформації та документів, в тому числі даних СОД РРО за минулі періоди передбачено виключно під час проведення документальних і камеральних перевірок. Однак, перевірка РРО за минулий період часу (зазначені в запиті про надання документів відомості необхідно були дані за останні 2 місяці) носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій. При цьому отримання інформації з власних програм контролюючого органу (таких як СОД РРО) за попередні періоди не є предметом фактичної перевірки, що здійснюється за місцем проведення господарської діяльності. Відтак, порушення, зазначені у Акті фактичної перевірки, встановлені не в порядку і не у спосіб, що передбачений законом, за минулий період, а під час, коли проводилася фактична перевірка, а отже такий Акт фактичної перевірки не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої оскаржуваним ППP.

4.35. Щодо використання податкової інформації та документів, в тому числі даних СОД РРО за минулі періоди виключно під час проведення документальних і камеральних перевірок, то суд зауважує, що ПК України не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім статті 102 ПК України (не пізніше 1095 днів), а так само, як і використання під час проведення фактичної перевірки відповідних документів, визначених ПК України, податкової інформації, даних СОД РРО, інших матеріалів, отриманих в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи. Отже, твердження представника позивача про те, що призначена фактична перевірка з використанням відповідних документів, що складають предмет перевірки визначеного підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України за минулі періоди, носить характер документальної перевірки, є безпідставним. Встановлення контролюючим органом, на підставі відповідних документальних даних, факту порушення Закону № 265/95-ВР та здійснення нарахування штрафної санкції перебувало в межах предмету та періоду проведеної фактичної перевірки встановленого підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

4.36. Такий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2025 року у справі №120/11036/23, який відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

4.37. Щодо інших доводів представника позивача в частині протиправності оскаржуваного ППР (зокрема про неналежне оформлення розрахунку штрафних (фінансових) санкцій), то суд вважає, що такі доводи полягають у наявності процедурних порушень, які за своїм змістом не є істотними та за практикою Верховного Суду не спричиняють наслідків визнання ППР протиправним та його скасування.

4.38. За таких обставин, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Чернівецькій області від 08.01.2024 року №0000090/Ж10/24-13-07-04 є правомірним та не підлягає скасуванню.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

5.3. Відповідач при організації та проведенні фактичної перевірки діяв у спосіб встановлений законом, внаслідок чого результати такої перевірки свідчать про правомірність прийнятого ППР.

5.4. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов не підлягає задоволенню з підстав, викладених у його мотивувальній частині.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2.. Оскільки у цій справі судом відмолено у задоволенні позову повністю, ним не присуджується та не стягується судові витрати на користь будь-якої із сторін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Приватного підприємства Фірма Альтаір до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Приватне підприємство Фірма Альтаір (м. Чернівці, площа Театральна, буд. 6, ).

Відповідач Головне управління ДПС у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, буд. 200А, ).

Суддя О.В. Анісімов