Справа № 280/6000/25
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2025 року справа 280/6000/25

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2025 (суддя Батрак І.В.) про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про встановлення причинного зв`язку захворювання

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.07.2025 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо нерозгляду скарги №1/11-07-23 від 11.07.2023 на довідку Військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» в частині встановлення причинного зв`язку захворювання позивача;

- визнати протиправним рішення, оформлене витягом з протоколу №4528 від 04.06.2024;

- зобов`язати прийняти нове рішення, яким пов`язати його захворювання: «міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта; кила міжхребцевого диску LA-L5; спондилолістез поперековокрижового відділу хребта; антеролістез L5, лікований оперативно (28.06.2023); лямінектомія L5 з фасетектомією з обох сторін; дискектомія міжхребцевого диску L5-S1 ліворуч; декомпресія корінця L5; транспедикулярний корпородез L5-S1 системою фіксації хребта Auxein у вигляді стійкого больового м`язовотонічного синдрому лівобічної радикулопатії у вигляді гіпестезії в дерматомах L5, S1 зі значними порушеннями функцій; нейроциркуляторна дистонія за змішаним типом. СН 0 стадія; хронічний гастродуоденіт без порушення функції; гастроезофагеальна рефлюксна хвороба без порушення функції», - із захистом Батьківщини.

Разом з позовною заявою подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. Позивач зазначав, що з 10.02.2021 по 15.07.2021, з 12.01.2022 по 23.02.2022, з 30.05.2022 по 07.06.2022 брав участь у здійсненні заходів із відсічі збройної агресії Росії та весь час перебував у стані психологічної напруги. Через сильні душевні хвилювання дотепер не має можливості вести звичайний спосіб життя, вимушений витрачати час на психологічну реабілітацію. В зв`язку з захворюванням, отриманим під час військової служби, тривалий час лікувався.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.07.2025 позовна заява залишалась без руху. Суд вказав на відсутність обставин, які б об`єктивно перешкоджали подати позовну заяву у встановлений статтею 122 КАС України шестимісячний строк. Позивачу надавалось 10 днів для наведення інших підстав для поновлення строку.

У поданому 17.07.2025 клопотанні ОСОБА_1 зазначає що вимушений витрачати сили на реабілітацію в зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності. Зокрема, він з 16.09.2024 по 04.10.2024 та з 20.03.2025 по 03.04.2025 перебував на стаціонарному лікуванні, 19.05.2025 та 21.05.2025 проходив медичні обстеження. Після участі в бойових діях, отриманих травм, встановлення інвалідності його фізичний і психологічний стан значно погіршився. Він відчуває постійний біль, обмежений в русі, втратив нормальний сон, постійно залежить від медикаментів, реабілітаційних процедур, потребує постійної допомоги в побуті. На фоні глибокого фізичного та емоційного навантаження не мав можливості займатись захистом своїх прав та підготувати звернення до суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2025 відмовлено в клопотанні про поновлення строку та позовну заяву повернуто. В мотивувальній частині ухвали окружний суд вказав на неповажність причин для поновлення шестимісячного строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу про повернення позовної заяви. Посилається на те, що окружний суд не дав належної оцінки причинам пропущення строку, наведеним в поданих клопотаннях. Окружний суд не дав можливості навести інші підстави для поновлення строку, як того вимагає стаття 123 КАС України. Неприйняття позовної заяви порушить право на доступ до суду.

Надаючи оцінку законності оскаржуваної ухвали, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод, інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод, інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України, в разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним в заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів погоджується з позивачем, що участь у бойових діях та отримання інвалідності спричинили душевні хвилювання, порушили звичайний спосіб життя, вимагають витрачання часу на лікування, відновлення нормальних життєвих зв`язків. Однак, колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції що перелічені обставини не є об`єктивно непереборними, такими, які б виправдовували подання позовної заяви більше ніж через рік після прийняття оскаржуваного рішення, тобто із значним пропуском строку звернення до суду.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги що судом першої інстанції порушена стаття 123 КАС України та не дана можливість навести інші причини для поновлення строку. Саме для надання такої можливості прийнята ухвала від 16.07.2025 про залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги що повернення позовної заяви є перешкодою у доступі до суду.

Відповідно до частини 2 статті 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 5 статті 44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Право на звернення до суду не може бути необмеженим у часі. Таке право особа повинна реалізувати в рамках встановленого строку. Повернення позовної заяви в разі пропуску встановленого строку звернення до суду без поважних причин не є порушенням права на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини у справах Перез де Рада Каванілес проти Іспанії, Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії, Каменівська проти України зазначив, що право на звернення до суду не є абсолютним та може бути обмеженим. Строки позовної давності спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і дотримання принципів юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати що ці правила будуть застосовані.

В рішенні Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава за допомогою встановлення процесуальних строків, може обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду в постанові від 02.04.2024 у справі №560/8194/20 зазначила що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежене встановленням строків для звернення до суду. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатись спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Встановлення строків звернення до суду передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитись до виконання своїх обов`язків.

Дотримання строку звернення до суду є однією з умов для реалізації права на позов в публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №826/3994/16, від 03.05.2018 у справі №826/26727/15, від 03.05.2018 у справі №826/8153/16, від 31.05.2018 у справі №826/15798/16).

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, такими, що не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з перешкодами і труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини повинні бути підтверджені належними доказами. За загальним правилом, перебіг строку звернення до адміністративного суду починається від дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення своїх прав, свобод, інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатись не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанови Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №826/2158/17, від 18.10.2018 у справі №826/14402/17).

Керуючись статтями 241 244, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 22.07.2025 про повернення позовної заяви без змін.

Постанова набирає законної сили з 10.11.2025 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова