Справа № 160/12424/25
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2025 року м.Дніпросправа № 160/12424/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року у справі №160/12424/25 (суддя Савченко А.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 294 581,50грн..

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року було задоволено позовні вимоги. Суд стягнув з відповідача на користь бюджету податковий борг в сумі 294 581,50 грн..

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. У скарзі наполягає, що висновки суду про наявність підстав для стягнення вказаної суми боргу є помилковими, рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та з ухвалити нове про відмову позивачу у позові.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що зазначена позивачем сума податкового боргу не є узгодженою, а податкова вимога не направлялася контролюючим органом відповідачу. Також відповідач зазначає про те, що контролюючим органом в податкових повідомленнях рішеннях здійснено неправильні розрахунки сум податку, що підлягає сплаті, а в матеріалах справи відсутні докази про перебування у власності відповідача нерухомого майна, за яке йому були нараховані податкові зобов`язання.

Позивачем було подано письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги відповідача, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. Звертає увагу, що при вирішенні спору про стягнення податкового боргу, судом не надається оцінка правомірності нарахування податкових зобов`язань платнику, оскільки це виходить за межі предмету позову. Вказує, що суду надавалися докази на підтвердження направлення відповідачу податкових повідомлень-рішень за місцем його реєстрації, що спростовує твердження останнього.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що в інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 обліковується заявлений до стягнення податковий борг у сумі 294 581,50 грн., а саме:

-заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (Павлоградська ТГ), яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 5 671,55 грн, згідно податкового повідомлення-рішення №0-0413-UA0057518 від 03.04.2024 на суму 5 671,55 грн;

-заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (Богданівська ТГ), яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 1 791,21 грн, згідно:

податкового повідомлення-рішення №0-0413-UA0087180 від 03.04.2024 на суму 530,83 грн;

податкового повідомлення-рішення №0-0413-UA0087180 від 03.04.2024 на суму 693,74 грн;

податкового повідомлення-рішення №0-0413-UA0087180 від 03.04.2024 на суму 620,64 грн;

-заборгованість, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 2 235,87 грн - пеня, нарахована згідно ст. 129 ПК України на загальну суму 2 235,87 грн;

-заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 281 768,50 грн, згідно:

податкового повідомлення-рішення №1-0413-UA0025486 від 30.04.2024 на суму 102 510,00 грн;

податкового повідомлення-рішення №1-0413-UA0025486 від 30.04.2024 на суму 179 258,50 грн;

-заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (Обухівська ТГ), яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 3 114,37 грн, згідно:

- податкового повідомлення-рішення №0-0413-UA0068526 від 05.04.2024 на суму 1 079,11 грн;

- податкового повідомлення-рішення №0-0413-UA0068526 від 03.04.2024 на суму 922,95 грн;

- податкового повідомлення-рішення №0-0413-UA0068526 від 03.04.2024 на суму 1 112,31 грн.

Інформація щодо оскарження податкових повідомлень-рішень відсутня.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області була сформована податкова вимога форми Ф від 29.01.2024 р. №0-0436 на суму 417729,86 грн., яку було направлено на податкову адресу ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №335.

Доказів оскарження відповідачем податкової вимоги форми Ф від 29.01.2024 р. №0-0436 на суму 417729,86 грн. матеріали справи не містять.

На момент розгляду справи податковий борг не погашений і не списаний.

Позивач, вважаючи суму боргу узгодженою, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу в загальній сумі 294 581,50 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказав, що відповідачем в добровільному порядку не сплачено узгоджені суми податкових зобов`язань, а відтак у ОСОБА_1 наявна заборгованість перед державним бюджетом в розмірі 294 581, 50 грн., яка підлягає стягненню у судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявних підстав для задоволення позовних вимог про стягнення податкового боргу з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Тобто, узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником в строки, визнається сумою податкового боргу платника податків.

За визначенням підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Пунктом 42.1, 42.2 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з п. 42.4 ст. 42 ПК України, платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Для осіб, які є фінансовими агентами, листування з контролюючим органом в електронній формі є обов`язковим у випадках, визначених цим Кодексом.

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, а також з фінансовими агентами у випадках, визначених цим Кодексом, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг"та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті.

Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків/фінансового агента рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків/фінансовому агенту (його представнику).

При цьому, строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом п`ятим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.

Доказів того, що відповідач як платник податку подавав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, матеріали справи не містять.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

З матеріалів справи вбачається, що всі податкові повідомлення-рішення, прийняті контролюючим органом, були направлені відповідачу 13.06.2024 року поштою з рекомендованим повідомленням про вручення та повернулися до ГУ ДПС з позначкою за закінченням терміну зберігання (а.с. 14-16 зв.ст). При цьому, такі рішення були направлені за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16 зв.ст.).

Позивач надав суду інформацію, яка була наявна у нього станом на час відправлення податкових повідомлень-рішень, відповідно до якої відповідач ОСОБА_1 змінив місце проживання та з 08.06.2024 року проживає у АДРЕСА_2 (а.с. 8).

Доказів направлення податкових повідомлень рішень на адресу проживання позивача у м. Дніпро матеріали справи не містять.

Таким чином, рішення про нарахування податкових зобов`язань відправлені контролюючим органом за адресою, де відповідач не проживав, і така інформація була наявна у ГУ ДПС.

За встановлених обставин податкові повідомлення-рішення є неузгодженими, оскільки контролюючим порушено порядок надіслання таких податкових повідомлень-рішень. Вказані податкові повідомлення-рішення надсилались на іншу адресу, а ніж зареєстроване місце проживання відповідача, тому не можуть вважатися належним чином врученими платнику податків.

Положеннями пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, пункт 59.5 цієї статті передбачає, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податкова вимога контролюючим органом сформована 29.01.2024 року (а.с.17) та надсилалася відповідачу до формування податкових зобов`язань у податкових повідомленнях-рішеннях, прийнятих 03.04.2024р., 05.04.2024 та 30.04.2024 року, та про існування яких відповідачу не було відомо.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).

За правилами пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Аналіз зазначених вище положень зумовив висновок про те, що несплата платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки є підставою для формування податковим органом та надіслання податкової вимоги. Податковий борг може бути стягнутий у судовому порядку за зверненням податкового органу. Стягнення податкового боргу у судовому порядку передбачає, що податковим органом виконано законодавчі приписи щодо порядку формування та направлення податкових повідомлень-рішень та вимоги про існування податкового боргу. Такого порядку позивачем дотримано не було.

Із наданих позивачем доказів не можливо однозначно визначити суму податкового боргу відповідача як узгодженого грошового зобов`язання, але не сплаченого ним у встановлений цим Кодексом строк.

Як визначено частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач у даному випадку не довів обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

При цьому, колегія суддів критично відноситься до доводів відповідача в апеляційній скарзі стосовно не надання суду доказів на підтвердження правомірності нарахування податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно.

В межах даного спору суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, як і можливості здійснювати оцінку правильності нарахування пені. Позивач в межах даної справи не подав зустрічний позов до контролюючого органу, відповідно не надав суду і доказів оскарження рішень відповідача в іншій адміністративній справі.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно встановлені обставини справи, що мають значення для справи, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 317 КАС України є підставою для скасування такого рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, п.1,2 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року у справі № 160/12424/25 скасувати та прийняти нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак