Справа № 280/5164/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 280/5164/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року (суддя Семененко М.О.) у справі № 280/5164/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 у зв`язку із встановленням позивачу 2-ї групи інвалідності, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2-ї групи інвалідності, у відповідності до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.05.2005 позивача звільнено із займаної посади за ст. 64 п. б Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через хворобу). 28.04.2022 позивачу було встановлено 2 групу інвалідності, що підтверджується копією довідки ОМСЕК № 1 серії 12 ААВ № 628750. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.04.2024 року у справі №280/1047/24, Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області повторно направлено лист № 29/11 до Міністерства внутрішніх справ України, а саме висновок та матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги. Однак, відповідачем відмовлено у призначенні такої допомоги, посилаючись на те, що між первинним та останнім оглядом МСЕК пройшло понад два роки. Водночас, позивач вважає таке рішення протиправним та зазначає, що інвалідність було встановлено 28.04.2022 року, що підтверджується копією довідки ОМСЕК № 1 серії 12 ААВ № 628750. Його звернення до МСЕК з приводу встановлення інвалідності було первинним і інвалідність було встановлено безстроково, тобто пункт 4 Порядку № 850

не підлягає застосуванню до його ситуації.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що пунктом 4 Порядку № 850 передбачено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Суд з`ясував, що повторний огляд, за наслідками якого позивачу було встановлено другу групу інвалідності, здійснено 28.04.2022, а 70% втрати професійної працездатності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, - 30.08.2023, а первинно ступінь втрати працездатності позивачу була встановлена в розмірі 5%, у зв`язку з чим ПАТ НАСК "Оранта" 20.11.2001 проведено виплату позивачу страхового відшкодування.

Суд вважав, що оскільки між цими подіями минуло понад два роки, відмова відповідача ґрунтується на нормах законодавства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що страхове відшкодування та одноразова допомога в разі інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності є різними поняттями. Зауважує, що йому первинно встановили інвалідність 2 групи 28.08.2022, а ступінь втрати працездатності у зв`язку із встановленням інвалідності в розмірі 70% було встановлено 30.08.2023 року. Вказує, що він звернувся за виплатою допомоги вперше, а отже п.4 Порядку №850 не може бути застосовано до спірних правовідносин.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач є пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України з 31.01.2005, до виходу на пенсію проходив службу на посаді заступника начальника Мелітопольського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області.

На підставі наказу Управління МВС України в Запорізькій області від 31.01.2005 №44 о/с позивача звільнено із займаної посади з 31.05.2005.

У подальшому, наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області від 21.04.2005 № 142 о/с до вказаного наказу від 31.01.2005 № 44 о/с було внесено зміни стосовно підстав звільнення: позивача було звільнено за ст. 64 п. б Положення (через хворобу).

28.04.2022 позивачу було встановлено другу групу інвалідності, що підтверджується копією виписки з акта огляду ОМСЕК серії 12 ААВ № 628750. Згідно п. 9 вказаної Довідки, причина інвалідності травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Також, відповідно до довідки ОМСЕК від 30.08.2023 серії АГ № 0016579 позивачу було встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 70%.

31.05.2022 позивач звернувся до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій області в особі Ліквідаційної комісії із заявою про призначення одноразової грошової допомоги на підставі постанови КМУ № 850 від 21.10.2015.

06.11.2023 Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області направлено лист № 29/10 до Міністерства внутрішніх справ України, а саме висновок та матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги.

Листом від 04.01.2024 № 278/49-2024 Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту повідомило про повернення матеріалів, оскільки, відповідно до вимог наказу МВС України від 27.12.2002 № 1346, не складалися акти за формами Н-5 та Н-1 (НТ) та при проведенні медико-соціальної експертизи позивачу представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались, що унеможливлює прийняття рішення за надісланими матеріалами.

Пакет документів, наданий Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області було повернуто без розгляду, рішення прийнято не було.

Про повернення пакету документів позивача було повідомлено листом-відповіддю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області від 29.01.2024.

Листом від 30.04.2025 №29/11, на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.04.2024 року у справі № 280/1047/24, Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області повторно направлено до Міністерства внутрішніх справ України, висновок та матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу, в разі встановлення другої групи інвалідності.

Висновком від 04.06.2025 Міністерство внутрішніх справ України в особі відділу координації пенсійних питань повідомило позивача про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Позивач вважає протиправними дії відповідача, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до положень ст. 23 Закону України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Закон України «Про міліцію» втратив чинність 07.11.2015 у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015. При цьому у пункті 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок №850) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. № 850.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно пп.2 п.3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Згідно пп.3 п.3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі часткової втрати працездатності працівником міліції без установлення йому інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальними експертними комісіями - у розмірі, що визначається у відсотках 100-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ступеня втрати працездатності. При цьому розмір грошової допомоги не повинен бути меншим за 20-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб, та більшим за 100-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб.

Відповідно до п.4 Порядку №850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Відповідно до п.9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або до уповноваженої установи МВС для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Зі змісту матеріалів справи вбачається та позивачем не заперечується, що згідно довідки від 01.08.2022 №08-05-26/3946 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» позивачу по державному обов`язковому особистому страхуванню осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів МВС 20.11.2001 року перераховано 325 грн. за 5% втрату працездатності та 10.11.2005 року позивачу перераховано 1800 грн. страхової суми за 25% втрати працездатності.

Разом з тим, зі змісту матеріалів справи вбачається, що повторний огляд, за наслідками якого позивачу було встановлено другу групу інвалідності, здійснено 28.04.2022, а 70% втрати професійної працездатності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, - 30.08.2023.

Апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника про те, що допомога згідно ст. 23 Закону №565-XII має бути виплачена йому вперше, адже це спростовується відомостями довідки від 01.08.20225 №08-05-263946 ПАТ «НАСК «ОРАНТА», оскільки зміст статті 23 Закону № 565-XII станом на дату здійснення страхових виплат позивачу визначав обов`язкове особисте державне страхування та передбачав виплату одноразової грошової допомоги саме у вигляді страхової виплати.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до приписів п.3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується як у разі часткової втрати працездатності працівником міліції без установлення йому інвалідності, так і у разі установлення працівникові міліції інвалідності.

Оскільки апеляційний судом встановлено, що позивачу виплачена одноразова грошова допомога через часткову втрату працездатності, тому в спірному випадку наявна процедура перегляду розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів з`ясувала, що між первинним встановленням втрати працездатності позивачу та повторним оглядом, який встановив позивачу 2 групу інвалідності, минуло більше 2 років, а тому колегія суддів зазначає, що в силу положень п.4 Порядку №850 позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова відповідача стосовно нарахування та виплати спірної одноразової грошової допомоги позивачу є правомірною. Доводи скаржника про протиправність дій відповідача, свого підтвердження не знайшли.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року у справі №280/5164/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 13.11.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров