Справа № 645/7375/25
Суддя: Спесивцев О. В.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/7375/25
Провадження № 2-а/645/63/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Спесивцева О.В.

за участю секретаря судового засідання Асєєвої К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Фадєєва Олександра Павловича, звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову №2928 від 16.10.2025 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_1 ;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 ;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір за подання даної позовної заяви у розмірі 484,48 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 15.10.2025 начальником групи психологічної підтримки персоналу ІНФОРМАЦІЯ_1 , майором ОСОБА_3 у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення № 2928 за частиною ч. 3, ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до змісту зазначеного вище протоколу, 15.10.2025 під час перевірки документів у ІНФОРМАЦІЯ_2 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період військовозобов`язаним ОСОБА_1 , а саме: позивач, який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 09.10.2001 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, в особливий період, усвідомлюючи адміністративну та кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу за мобілізацією, не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби та не звернувся до ТЦК та СП чи через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово- лікарську комісію для проходження медичного огляду у визначений чинним законодавством термін до 05.06.2025. На підставі зазначених вище фактичних даних посадова особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфікувала дії позивача як порушення абз. 4, частини, 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 4 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначив, що на усні пояснення ОСОБА_1 з пропозицією перевірити його дані у додатку «РЕЗЕРВ+» щодо відсутності з його боку будь-яких порушень чинного законодавства, посадова особа що склала протокол, зазначила що такі данні необхідно буде надати під час безпосереднього розгляду справи про адміністративне правопорушення керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

16.10.2025 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на розгляд справи відносно нього за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з відповідними доказами відсутності в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення та, незважаючи на їх наявність, у цей же день начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_1 прийнято постанову №2928 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 17000,00 грн.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі оскаржуваної постанови є протиправним у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що фактичною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності слугували висновки посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 про не проходженням позивачем повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби та не звернення до ТЦК та СП чи через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду у визначений чинним законодавством термін до 05.06.2025.

Позивач не погоджується із вказаними висновками та вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він у встановленому законодавством порядку 16.07.2024 уточнив свої облікові данні шляхом внесення відповідних відомостей через додаток «РЕЗЕРВ+», що підтверджується відповідною відміткою в електронному військово-обліковому документі та у подальшому вчинив усі залежні від нього дії для проходження військово-лікарської комісії. Так, у березні 2025 року ОСОБА_1 за адресою місця своєї реєстрації АДРЕСА_2 , звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 за отриманням направлення на проходження військово-лікарської комісії з метою визначення придатності до військової служби. Після отримання від ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідного направлення, протягом березня 2025 року ОСОБА_1 проходив військово-лікарську комісію та відповідно до протоколу №61 від 24.03.2025 був визнаний придатним до військової служби, що підтверджується відповідною довідкою військово-лікарської комісії від 24.03.2025 №2025-0324-0845. Зазначена вище інформація про своєчасне проходження у встановленому законом порядку військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби містилася й у паперовому військово-обліковому документі № НОМЕР_3 , що був виданий позивачу ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказує, що не зважаючи на пред`явлення зазначених вище документів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 було прийнято оскаржувану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за правопорушення.

Відповідач правом надання письмового відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у визначеному законом порядку.

Представник позивача адвокат Фадєєв О.П. надав заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №2928 від 16.10.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Згідно вказаної постанови, 15.10.2025 під час перевірки документів у ІНФОРМАЦІЯ_2 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період військовозобов`язаним ОСОБА_1 , а саме: позивач, який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 09.10.2001 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, в особливий період, усвідомлюючи адміністративну та кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу за мобілізацією, не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби та не звернувся до ТЦК та СП чи через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду у визначений чинним законодавством термін до 05.06.2025. В діях гр. ОСОБА_1 вбачається порушення вимог абз. 4, частини, 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 4 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись із правомірністю притягнення до адміністративної відповідальності на підставі вказаної постанови, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Перевіряючи правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що за змістом ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин в особливий період.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Указом Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Положеннями статті 1 Закону України "Про оборону України" визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції Закону України №3633-ІХ від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024) громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до абз. 4 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Згідно із ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Питання військово-лікарської експертизи вирішуються спеціальним законодавством, а саме - Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402(далі - Положення).

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

Відповідно до п.6.2 розділу VI Положення на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК, подаються: направлення із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, ТЦК та СП, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника).

Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання.

Відтак, проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

04.05.2024 року набрав чинності Закон України від 21.03.2024 року №3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як «обмежено придатний до військової служби» та «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX було встановлено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом (тобто до 04.02.2025) підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.

Згідно із Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №4235-ІХ від 12.02.2025 року (далі - Закон №4235-ІХ) були внесені зміни до Закону №3621-IX та п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення викладено в новій редакції: «Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду». Закон №4235-ІХ набрав чинності 15.02.2025.

Аналіз п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX (Закону №4235-IX від 12.02.2025 року) дозволяє дійти висновку, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, тобто до 04.05.2024 року, зобов`язані були до 05.06.2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Законодавцем визначено два альтернативних шляхи виконання громадянином зазначеного обов`язку: 1) самостійне звернення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду; 2) самостійне звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивач, будучи громадянином України чоловічої статі віком від 25 до 60 років, який був визнаний обмежено придатними до військової служби у воєнний час до 04.05.2024 року та який не виключений з військового обліку, був зобов`язаний до 05.06.2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, самостійно ініціювавши проходження ВЛК шляхом звернення до ТЦК або звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

Приймаючи оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач виходив з того, що позивач, будучі визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, в особливий період, не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби та не звернувся до ТЦК та СП чи через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово- лікарську комісію для проходження медичного огляду у визначений чинним законодавством термін до 05.06.2025.

Разом з тим, із роздруківки військово-облікових документів «Резерв+», сформованого 17.10.2025, яка долучена позивачем до матеріалів справи, вбачається, що у графі «Постанова ВЛК» зазначено «придатний», а в графі «Дата ВЛК» вказано «24.03.2025» (а.с. 6).

Крім того, згідно наданої позивачем копії Довідки військово-лікарської комісії від 24.03.2025 року №2025-0324-0845 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на підставі направлення ІНФОРМАЦІЯ_8 пройшов медичний огляд ВЛК (Протокол №61 від 24.03.2025 року) за наслідком чого визнаний придатним до військової служби (а.с. 8).

Вказана обставина також підтверджується наданою позивачем копією військово-облікового документу №4, складного ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 7).

Тобто, надані позивачем документи спростовують висновок відповідача про порушення позивачем вимог діючого законодавства щодо незвернення до ТЦК та СП чи через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду у визначений чинним законодавством термін до 05.06.2025.

Суд зазначає, що відповідачем письмового відзиву на позовну заяву подано не було.

Ухвалою суду від 22.10.2025, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено судове засідання на 03.11.2025 року на 13:00. Встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня вручення йому копії даної ухвали для подання відзиву на позов. Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, за наслідками розгляду якої прийнято постанову №2928 від 16.10.2025.

Копію вказаної ухвали доставлено в електронний кабінет ІНФОРМАЦІЯ_2 22.10.2025 року о 18:44, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного документу.

Зважаючи на відсутність відзиву та будь-яких заяв чи клопотань, з метою повного і всебічного розгляду даної справи, ухвалою від 03.11.2025 року повторно витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, за наслідками розгляду якої прийнято постанову №2928 від 16.10.2025. Встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня вручення йому копії даної ухвали для надання витребуваних документів.

Копію вказаної ухвали доставлено в електронний кабінет ІНФОРМАЦІЯ_2 04.11.2025 року о 22:44, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного документу.

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Таким чином, копія ухвали суду від 03.11.2025 року вважається отриманою відповідачем 05.11.2025 року.

Проте, станом на час розгляду справи витребуваних судом документів надано не було, повідомлень про неможливість подати доказ або неможливість його подання у встановлені строки до суду від відповідача не надходило.

Частиною 9 ст.80 КАС України передбачено, що у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен довести суду правомірність своїх рішень, дій, бездіяльності з урахуванням критеріїв правомірності поведінки, визначених статтею 2 КАС України. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих рішень, дій, бездіяльності, під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів того, що позивач порушив вимоги абз. 4, частини, 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 4 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд доходить висновку про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що при винесенні оскаржуваної постанови вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, за встановлених судом обставин щодо протиправності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню у судовому порядку із закриттям провадження у справі.

Частиною 1 статті 139 КАС України вказано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже враховуючи, що позов підлягає задоволенню, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

З приводу заявлених позивачем вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем звертаючись до суду із позовом не було надано доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, проте вказав, що він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., докази надання якої будуть подані в порядку встановленому ч. 7, ст. 139 КАС України, у зв`язку із необхідністю складання відповідних доказів за результатами усього обсягу наданої професійної правничої допомоги у даній справі.

А тому, вимоги позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу станом на час ухвалення рішення не вирішуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2. 9, 11, 12, 86, 99, 100, 159, 160, 162, 163, 186, 247 251, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №2928 від 16.10.2025 у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Представник позивача: адвокат Фадєєв Олександр Павлович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №002224 від 26.09.2018 р., адреса: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , код. ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: 61068, м.Харків.

Повний текст рішення складено 14.11.2025 року.

Головуючий суддя О.В. Спесивцев