Справа № 640/18134/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря Коренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальності "Агромаксим 2021" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОМОКС", Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова фірма "Агрома", Товариство з обмеженою відповідальністю "Агромаксим 2021", Громадська організація "Ініціативні мешканці с. Чайки", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И Л А

ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 27.05.2016 №23 «Про затвердження детального плану території багатоквартирної житлової забудови з об`єктами громадського, соціально-культурного та освітнього призначення в с. Чайки».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОМОКС" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМОКС" задоволено. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Агрома», Громадська організація «Ініціативні мешканці с. Чайки» звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просили скасувати постанову суду апеляційної інстанції, натомість, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 04.07.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Агрома», Громадської організації «Ініціативні мешканці с. Чайки» задоволено частково. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі №640/18134/18 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Також, з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальності "Агромаксим 2021", в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши осіб, що з`явились в засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що у травні 2016 року Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області прийнято рішення від 27.05.2016 № 23, яким затверджено детальний план території багатоквартирної житлової забудови з об`єктами громадського, соціально-культурного та освітнього призначення в с. Чайки.

Як стверджує позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, відповідачем, в порушення вимог статі 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI, статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI та Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 555, не забезпечено оприлюднення прийнятого рішення та його проекту, а також не проведено громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення детального плану території.

Крім того, позивач зазначає, що затверджений відповідачем детальний план території суперечить генеральному плану населеного пункту.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ця норма є безумовною імперативною вимогою, а тому будь-яке рішення органу місцевого самоврядування має бути не лише прийняте у межах наданих повноважень, а й відповідати матеріальним вимогам закону.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VI.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що детальний план території - це містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території (п. 3).

Містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій (п. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає: 1) прогнозування розвитку територій; 2) забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій; 3) обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням; 4) взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій; 5) визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об`єктів; 6) встановлення режиму забудови територій, на яких передбачено провадження містобудівної діяльності; 7) розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; 8) реконструкцію існуючої забудови та територій; 9) збереження, створення та відновлення рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих територій та об`єктів, ландшафтів, лісів, парків, скверів, окремих зелених насаджень; 10) створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури; 10-1) створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення; 11) проведення моніторингу забудови; 12) ведення містобудівного кадастру; 13) здійснення контролю у сфері містобудування.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" інструментом державного регулювання планування територій є містобудівна документація, яка поділяється на документацію державного, регіонального та місцевого рівнів.

Частиною 4 ст. 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що містобудівна документація підлягає стратегічній екологічній оцінці в порядку, встановленому Законом України "Про стратегічну екологічну оцінку". Розділ "Охорона навколишнього природного середовища", що розробляється у складі проекту містобудівної документації, одночасно є звітом про стратегічну екологічну оцінку, який має відповідати вимогам Закону України "Про стратегічну екологічну оцінку".

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях (ч. 1).

Містобудівна документація на місцевому рівні може бути оновлена за рішенням місцевих рад (ч. 2).

Затвердження оновленої містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється згідно із статтями 17, 18 та 19 цього Закону (ч. 4).

Згідно з ст. 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці (ч. 1).

Детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування території (частини території) району та/або області з урахуванням обмежень використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України, та державних і регіональних інтересів.

Затвердження детального плану території за межами населених пунктів та внесення змін до нього здійснюються на підставі рішення відповідної сільської, селищної, міської ради (ч. 2).

На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід`ємною частиною детального плану території (ч. 3).

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" детальний план території визначає: 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами і правилами; 4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; 6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Частиною 5 ст. 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів.

Згідно з ч. 6 чт. Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Матеріали детального плану території не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів детального плану території забезпечується відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування (ч. 7 ст. 19).

Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою, крім випадків, передбачених цим Законом.

Детальний план території в межах населеного пункту щодо земель державної власності, що підлягають передачі в оренду для цілей здійснення державно-приватного партнерства, зокрема концесії, розглядається і затверджується відповідною державною адміністрацією протягом 30 днів з дня його подання. У такому разі фінансування робіт з розробки детального плану територій може здійснюватися за рахунок коштів державного, місцевого бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим або коштів підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління концесієдавця, державного партнера, або за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством.

Детальний план території за межами населеного пункту розглядається і затверджується протягом 30 днів з дня його подання (ч. 8 ст. 19).

Детальний план території не підлягає експертизі (ч. 9 ст. 19).

Внесення змін до детального плану території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту та плану зонування території (ч. 10 ст. 19).

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" для професійного обговорення проектних рішень у сфері містобудування центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, уповноважені органи містобудування та архітектури можуть утворювати архітектурно-містобудівні ради як дорадчі органи, що діють на громадських засадах (ч. 1).

Результати розгляду проектів містобудівної документації архітектурно-містобудівною радою враховуються під час подальшого доопрацювання та затвердження таких проектів (ч. 2).

Згідно з ст. 21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" громадському обговоренню підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.

Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадського обговорення проектів такої документації забороняється.

Замовники містобудівної документації зобов`язані забезпечити: 1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними наслідками та наслідками для довкілля, у тому числі для здоров`я населення; 2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, пояснювальної записки, розділу "Охорона навколишнього природного середовища" або звіту про стратегічну екологічну оцінку на своїх офіційних веб-сайтах, а також вільний доступ до такої інформації громадськості; 3) реєстрацію, розгляд та врахування пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні; 4) проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні; 5) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; 6) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

Оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється у двотижневий строк з дня їх прийняття шляхом опублікування в засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення таких рішень на офіційних веб-сайтах замовників містобудівної документації.

Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 42 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Механізм розроблення або внесення змін до містобудівної документації з планування території на державному рівні в частині схем планування окремих частин території України та містобудівної документації з планування території на регіональному і місцевому рівнях визначає Порядок розроблення містобудівної документації, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального від 16 листопада 2011 року № 290 (далі- Порядок № 290).

Пунктом 4.1. розділу IV. Порядку № 290 визначено, що рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є, при розробленні детального плану території, яка розташована за межами населеного пункту, - районна державна адміністрація, а в разі відсутності адміністративного району - відповідно Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації (п. 4.3. розділу IV).

Генеральний план населеного пункту, план зонування території та детальний план території розробляються суб`єктами господарювання, у складі яких є архітектор, що має кваліфікаційний сертифікат (пункт 4.5. розділу IV).

Детальний план території як окрема містобудівна документація розробляється для територій житлових районів, мікрорайонів, кварталів нової забудови, комплексної реконструкції кварталів, мікрорайонів застарілого житлового фонду, територій виробничої, рекреаційної та іншої забудови. Послідовність розроблення та площі територій, для яких розробляються детальні плани, визначає відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури відповідно до генерального плану населеного пункту, а якщо територія розташована за межами населеного пункту, відповідно до схеми планування території району (в разі відсутності адміністративного району - відповідно до схеми планування території Автономної Республіки Крим, області) (пункт 4.8. розділу IV).

Пунктами 4.9., 4.10. розділу IV. Порядку № 290 встановлено, що крім функцій, визначених у пункті 1.4 розділу I цього Порядку, замовник розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні: звертається до обласної державної адміністрації, Ради міністрів Автономної Республіки Крим (для міст обласного та республіканського Автономної Республіки Крим значення), Мінрегіону України (для міст Києва та Севастополя) щодо визначення державних інтересів для їх урахування під час розроблення генерального плану населеного пункту; забезпечує проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проекті містобудівної документації на місцевому рівні в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року № 555 "Про затвердження Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні".

Крім функцій, передбачених у пункті 1.5 розділу I цього Порядку, розробник містобудівної документації на місцевому рівні: бере участь у розгляді пропозицій громадськості до проекту генерального плану, плану зонування території, детального плану території в процесі проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів; доопрацьовує в разі необхідності проект містобудівної документації за результатами розгляду на архітектурно-містобудівній раді та громадських слухань щодо врахування громадських інтересів.

Відповідно до п. 4.12. розділу IV Порядку № 290 детальний план території, яка розташована в межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, а за відсутності затвердженого в установленому порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою протягом 30 днів з дня його подання.

Детальний план території, розташованої за межами населеного пункту розглядається і затверджується відповідною районною державною адміністрацією протягом 30 днів з дня його подання, а в разі відсутності адміністративного району - відповідно Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, відповідна місцева державна адміністрація забезпечують оприлюднення містобудівної документації на місцевому рівні протягом 10 робочих днів з дня її затвердження.

Графічні матеріали містобудівної документації оприлюднюються у форматах файлів, які підтримують векторну графіку та дозволяють їх копіювання.

Отже розроблення та затвердження детального плану території належить до компетенції органу місцевого самоврядування, зокрема, міської ради, яка виступає замовником розроблення такої містобудівної документації.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2016 року Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області прийнято рішення від 27.05.2016 № 23, яким затверджено детальний план території багатоквартирної житлової забудови з об`єктами громадського, соціально-культурного та освітнього призначення в с. Чайки.

Позивач зазначає, що затверджений відповідачем детальний план території суперечить генеральному плану населеного пункту.

У спірних правовідносинах Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада діяла як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок дотримання містобудівного законодавства при затвердженні документації з планування територій.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів територій.

Згідно з частиною першою статті 17 цього Закону, генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Частина перша статті 19 Закону передбачає, що детальний план території розробляється для уточнення положень генерального плану населеного пункту, визначення планувальної структури, функціонального призначення, червоних ліній, меж зон обмежень у використанні території тощо.

Отже, законодавець встановив ієрархічну підпорядкованість містобудівної документації: детальний план не може змінювати чи суперечити генеральному плану, а лише конкретизує його рішення щодо певної частини території.

Відповідно до пункту 4.2 ДБН Б.1.1-15:2012 «Склад та зміст детального плану території», при розробленні детального плану території обов`язково враховуються положення генерального плану населеного пункту, схеми планування території району (у разі її наявності), а також чинні обмеження використання території.

Пункт 6.1 зазначених ДБН прямо передбачає, що детальний план території не може містити рішень, які суперечать генеральному плану.

Таким чином, обов`язковою передумовою правомірності прийняття рішення про затвердження детального плану є наявність чинного генерального плану населеного пункту та доказів відповідності йому спірного детального плану.

Як убачається з матеріалів справи, Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада, не надала суду ані під час розгляду справи у першій інстанції, ані в апеляції копії генерального плану населеного пункту, який діяв у 2016 році, або іншого доказу, який би підтверджував відповідність детального плану його положенням.

Така бездіяльність є порушенням обов`язку, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України, відповідно до якої обов`язок доведення правомірності рішень суб`єкта владних повноважень покладається саме на відповідача.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, не перевірив наявність у матеріалах справи генерального плану і фактично вийшов за межі принципу змагальності, поклавши тягар доказування на позивача.

Такий підхід суперечить також статті 9 КАС України, якою визначено, що суд зобов`язаний вживати всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного й об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Відсутність генерального плану позбавляє суд можливості перевірити основну юридичну передумову правомірності спірного рішення - відповідність детального плану генеральному плану. Це, у свою чергу, ставить під сумнів законність усього процесу затвердження детального плану території.

Під час судового розгляду представником відповідача до суду надано Генеральний план с. Чайки, проте, дослідивши його, колегія суддів, зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували, що генеральний план населеного пункту, на який він посилається у своїх запереченнях, є саме тим генеральним планом, який був затверджений рішенням відповідної сільської ради.

Наданий відповідачем примірник генерального плану не містить жодних ознак офіційного затвердження, зокрема відсутні відмітки про його погодження, затвердження, реквізити рішення органу місцевого самоврядування, печатки чи підписи посадових осіб, що унеможливлює встановлення його офіційного статусу та відповідності вимогам чинного законодавства.

Згідно зі статтями 17, 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, який визначає планувальну організацію та розвиток території і підлягає затвердженню рішенням відповідної місцевої ради після проведення всіх встановлених законом процедур погодження. Лише затверджений у визначеному порядку генеральний план може бути використаний як належний доказ при вирішенні спорів, що стосуються питань містобудування.

Відповідно до статей 72, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення. Оскільки відповідач не надав належних доказів, який з двох Генеральних планів с. Чайки є належним чином затверджені, а суд позбавлений можливості перевірити, чи відповідає надана ним копія дійсному, чинному та затвердженому генеральному плану населеного пункту.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на один з генеральних планів не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази, оскільки їх офіційне походження та затвердження належним органом не підтверджено.

Колегія суддів звертає увагу, що наданий представником Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Генеральний план села Чайки відрізняється за змістом та графічними матеріалами від Генерального плану цього ж населеного пункту, який наявний у матеріалах справи та був витребуваний судом у Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД"».

Зазначена обставина свідчить про наявність розбіжностей між документом, поданим відповідачем, та офіційним примірником містобудівної документації, отриманим із уповноваженого державного підприємства, що, у свою чергу, має істотне значення для належної оцінки доказів у справі.

Колегія суддів, зазначає, що під час розгляду справи також зобов`язувала Директора Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД" (просп. Голосіївський, 50, м. Київ, 03039, ) забезпечити явку спеціаліста, який може надати пояснення по наданим суду копіям Генерального плану с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, у судове засідання до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Проте, листом від 30.12.20525 року суд було повідомлено, що у підприємства відсутні працівники, які можуть надати пояснення по наданим суду копіям Генерального плану с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області , у зв`язку із перепрофілюванням господарської діяльності підприємства.

Колегія суддів під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції неодноразово витребовувала у відповідача Генеральний план с. Чайки, який був діяв у 2016 році, проте Генеральний план, який було надано суду не мав відміток про те що він затверджений.

Також, Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада надавала пояснення та вказувала, що відповідно до Протоколу обшуку від 16.11.2017 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції Хлопотін М.В., під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000124 від 31.03.2017, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва Малинникова О.Ф. від 09.11.2017 року, в період з 09 год. 00 хв. По 22 год. 10 хв., за участю співробітників Головного слідчого управління України Дячука Ю.В., Боровського Г.С. проведено обшук в Петропавлівсько-Борщагівській сільській раді Києво-Святошинського району та вилучено, зокрема, картонну коробку синьо-білого кольору з написом "Детальний план території багатоквартирної житлової забудови з об`єктами громадського, соціально-культурного та освітнього призначення в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області", в якій містяться Детальний план території багатоквартирної житлової забудови з об`єктами громадського, соціально-культурного та освітнього призначення в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області том 1 на 145 арк., детальні плани території багатоквартирної житлової забудови з об`єктами громадського, соціально-культурного та освітнього призначення в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області на 9 арк., копія заяви на видачу містобудівних умов та обмежень від 21.10.2016 на 4 арк., газета "Трибуна" за 09.05.2016, газета "Трибуна" за 29.03.2016, рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №34 від 08.10.2015 на 1 арк., копія рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №36 від 08.10.2015 на 1 арк., рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №23 від 27.05.2016 на 1 арк., копія рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №35 від 08.10.2015 року на 2 арк.

Як зазначав представник Петропавлісько-Борщагіської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області у судовому засіданні вказані вище вилучені документи повернуто до сільської ради не було, та тому не можуть бути надані на вимогу суду.

Колегія суддів ухвалою суду від 03.02.2025 року витребувала у Служби безпеки України додаткові докази у справі, а саме: інформацію чи повертались старшим слідчим в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції Хлопотін М.В. до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вказані вилучені документи, коли саме повертались та хто їх отримав.

Служба безпеки України листом від 05.02.2025 року повідомило, що вказані у запиті, вилучені 16.11.2017 під час досудового розслідування кримінального провадження Nє0000124 від 31.03.2017, речі і документи, до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області, не повертались. Водночас вказали, що 12.05.2020, відповідною постановою Офісу генерального прокурора, підслідність у кримінальному провадженні Nє0000124 від 31.03.2017 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України, визначено за Києво-Святошинським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

В подальшому ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025 зобов`язано Державне підприємство «Адміністратор містобудівного кадастру на державному рівні» (ДП «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «Укрндпіцивільбуд») (бул. Лесі Українки, 26 , м. Київ, 01133) надати інформацію скільки було розроблено Генеральних планів с. Чайки в період з 2007-2011 років на замовлення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради та надати архівну копію Генерального плану с. Чайки, який був затверджений рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 16.06.2011 року №109 «Про затвердження генерального плану с. Чайки Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради».

Також, вказаною ухвалою зобов`язано Київську обласну військову адміністрацію (пл. Лесі Українки, 1, м. Київ, 01196) та Державну інспекцію архітектури та містобудування (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26) надати архівну копію Генерального плану с. Чайки Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради затверджений рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 16.06.2011 року №109 «Про затвердження генерального плану с. Чайки Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради».

Державне підприємство «Адміністратор містобудівного кадастру на державному рівні» на виконання вимог ухвали надано пояснення в яких зазначила, що виходячи із наявної у ДП «АДМІНІСТРАТОР МБКД» інформації, підприємством у 2007 році розроблявся проект одного Генерального плану села Чайки Києво-Святошинського району Київської області, про що вже повідомлялося суду у листі підприємства від 15.12.2020 № 509. Також до вказаного листа від 15.12.2020 № 509 додано наявні матеріали проекту Генерального села Чайки Києво-Святошинського району Київської області, які зберігаються у архіві підприємства. Зазначені документи долучені Шостим апеляційним адміністративним судом до матеріалів справи № 640/18134/18.

Також, зазначили, що Генеральний план села Чайки, який затверджувався рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 16.06.2011 року № 109 «Про затвердження генерального плану с. Чайки Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради» може відрізнятися від його проекту. Разом із цим, у ДП «АДМІНІСТРАТОР МБКД» відсутній архівний примірник Генерального плану с. Чайки, який затверджувався рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від

Інших документів, які стосуються Генерального плану с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області ДП «АДМІНІСТРАТОР МБКД» не має.

Державна інспекція архітектури та містобудування України повідомила, не є розпорядником запитуваних документів.

Київська обласна військова адміністрація на виконання вимог ухвали зазначила, що проєкт Генерального плану розглядався на засіданні архітектурно-містобудівної ради управління містобудування і архітектури та розвитку інфраструктури Київської обласної державної адміністрації (колишня назва Департаменту) 28 січня 2010 року, який виконано інститутом «УкрНДІпроцивільсільбуд» відповідно до завдання на проєктування від 14.12.2004 року.

Основні показники проєкту наступні: - Площа села (проєктна) 672,8 га; - Площа території житлової забудови - 161,0 га; - Площа території громадської забудови - 26,6 га;. - Площа комунально-складської території - 50,19 га; - Чисельність населення - 66,2 тис. чол.

За результатами розгляду проєкт зазначеної містобудівної документації було повернуто на доопрацювання з переліком зауважень членів ради та пропозицією подати відкориговані матеріали на повторний розгляд управління.

Інформація про надання відкоригованих матеріалів генерального плану с. Чайки Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради в Департаменті містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації) наразі відсутня, у зв`язку із чим не вбачається за можливе виконати Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово звертав увагу на необхідність дотримання суб`єктами владних повноважень вимог містобудівного законодавства щодо узгодження детальних планів із генеральними.

Тож, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що відсутність у матеріалах справи генерального плану населеного пункту або доказів відповідності йому детального плану є істотною обставиною, яка свідчить про протиправність дій органу місцевого самоврядування при його затвердженні, оскільки детальний план території є похідним документом від генерального плану, і його затвердження без перевірки відповідності генеральному плану є порушенням вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Оцінивши наведені норми права та матеріали справи в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада, не надавши генеральний план населеного пункту, який дів у 2016 році, не довела відповідність детального плану території положенням генерального плану.

Таким чином, рішення сільської ради від 27.05.2016 № 23 прийняте з порушенням вимог статей 16- 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», принципів законності, визначених статтею 19 Конституції України, та вимог частини другої статті 77 КАС України.

Також, колегія суддів встановила, що під час попереднього розгляду справи відповідач подав заяву про визнання позову, на підставі якої рішенням суду першої інстанції позов було задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року було скасовано рішення першої інстанції та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В подальшому, Постановою Верховного Суду від 04.07.2023 зазначене рішення скасовано у зв`язку з порушенням процесуальних норм, а справу направлено на новий розгляд.

Отже, заява відповідача про визнання позову не може вважатися реалізованою, оскільки правові наслідки її подання були скасовані разом із судовим рішенням.

Разом з тим, суд бере до уваги факт подання відповідачем відповідної заяви при оцінці його процесуальної поведінки, однак нові заперечення відповідача проти позову підлягають самостійній оцінці з урахуванням усіх доказів, наявних у матеріалах справи.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у матеріалах справи відсутній Детальний план території села Чайки, затверджений рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 27 травня 2016 року № 23 «Про затвердження детального плану території багатоквартирної житлової забудови з об`єктами громадського, соціально-культурного та освітнього призначення в с. Чайки».

Відповідач не надав суду вказаний офіційно затверджений Детальний план, що унеможливлює перевірку його змісту, автентичності та відповідності Генеральному плану с. Чайки.

Разом із тим, Товариство з обмеженою відповідальністю «Омокс» подало до суду Детальний план території с. Чайки. Проте суд позбавлений можливості встановити, чи відповідає цей документ Генеральному плану села Чайки та чи є він тотожним офіційному затвердженому варіанту, оскільки, як зазначалося вище, до матеріалів справи не долучено Генеральний план із доказами його затвердження у встановленому законом порядку.

За таких обставин суд не має належних і допустимих доказів, які б підтверджували узгодженість наданого ТОВ «Омокс» Детального плану з Генеральним планом населеного пункту дійсним у 2016 році, що, у свою чергу, має істотне значення для встановлення фактичних обставин справи та перевірки законності прийнятих рішень органу місцевого самоврядування.

Суд першої інстанції, не врахувавши зазначених норм та не перевіривши належність доказів правомірності дій відповідача, дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ч. 4 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону (ч. 2 ст. 317 КАС України).

Таким чином, рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Разом з тим, згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 цієї статті передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальності "Агромаксим 2021"- задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року - скасувати, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради №23 від 27.05.2016 року «Про затвердження детального плану території багатоквартирної житлової забудови з об`єктами громадського, соціально-культурного та освітнього призначення в с. Чайки».

Стягнути судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області () на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 2521 (дві тисячі п`ятсот двадцять одна) гривня 60 коп.

Стягнути судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області () на користь Товариства з обмеженою відповідальності "Агромаксим 2021" () у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривня 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма

Повне судове рішення складено « 13» листопада 2025 року.