Справа № 620/13434/21
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
30.10.2025 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про встановлення судового контролю в порядку статті 382 КАС України, оскільки рішення суду по даній справі боржником не виконано.
Ухвалою суду від 05.11.2025 розгляд заяви призначено в порядку письмового провадження.
Надаючи правову оцінку заяві, суд зазначає наступне.
Згідно із ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Так, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.
При цьому, вимоги ст. 382 КАС України не ставлять в залежність можливість позивача звернутися до суду з заявою про встановлення судового контролю з умовою перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби, адже суд наділений повноваженнями встановити судовий контроль не лише після ухвалення рішення, а й під час прийняття рішення у справі.
- земельна ділянка запроектована в іншому місці ніж та, яка зазначена в графічних матеріалах бажаного місця розташування доданих до заяви і по якій надавався дозвіл та запроектована в межах земельного масиву, який відноситься до земель державного підприємства ДП «ДГ «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної Академії аграрних наук України» згідно державного акту на право постійного користування серії І-ЧН № 000017 від 01.07.2003 року, що підтверджується листом ДП «ДГ «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної Академії аграрних наук України» за вих. № 161-юр від 10 лютого 2022 року, за результатами розгляду листа Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області за вих. №235/02-21 від 24 січня 2022 року та керуючись нормами статті 150 Земельного кодексу України.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.
У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст. 382 Кримінального кодексу України.
Положеннями ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
При цьому позивачем не надано суду доказів, що державним виконавцем використано всі передбачені чинним законодавством засоби щодо належного та повного виконання судового рішення, а відтак, звернення позивача із заявою в порядку ст.383 КАС України до суду є передчасним, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону України "Про виконавче провадження" першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця.
У разі безпідставного подання будь-яких заяв від імені особи, така особа може звернутися до відповідних органів із заявою про вчинення таких правопорушень, з метою захисту порушених прав та інтересів.
Також суд зазначає, що стягувач не погоджується з рішенням 09.07.2025 №15 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства.
Отже, правовідносини між сторонами у зв`язку з прийняттям Ладанською селищною радою рішення перейшли у площину нового спору, а якщо стягувач не погоджується з таким рішенням, то він може бути вирішений судом у загальному порядку, а не в порядку, визначеному ст. 382 КАС України.
З урахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку, що подана заява не підлягає задоволенню.
В задоволенні заяви від 30.10.2025 відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 294-297 КАС України.

Суддя І.І. Соломко