Справа № 380/11377/25
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 рокусправа № 380/11377/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (вул. Січових Стрільців, 11, м. Львів, ), Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (вул. Січових Стрільців, 11, м. Львів, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 27.03.2025 року;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти рішення про оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні та видати таку громадянину Іспанії ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.04.2011 року між громадянином Болгарії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений шлюб у м. Шумен (Болгарія).

Позивач 14.01.2022 року був документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_2 на строк до 11.01.2023 року на підставі возз`єднання сім`ї з громадянкою України.

Оскільки з 2008 року ОСОБА_2 постійно проживав в Іспанії, в 2022 році він був прийнятий до громадянства Іспанії та 29.04.2022 року був документований паспортом громадянина Іспанії № НОМЕР_3 , виданим Головним управлінням поліції DGP-08055D6P1. При цьому, через особливості написання особистих імен в Іспанії ім`я позивача у іспанському паспорті було вказано як ОСОБА_1 . Після отримання іспанського паспорту, позивач набув статусу особи, що має два громадянства - громадянство Болгарії та громадянство Іспанії, що не заборонено законодавство цих обох держав.

Маючи намір проживати в Україні разом з дружиною, позивач отримав в консульській установі України в Іспанії візу Д-14, з метою возз`єднання сім`ї з громадянами України. Позивач планував оформити посвідку на тимчасове проживання в Україні, оскільки його посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , що раніше була йому видана, втратила свою чинність 11.01.2023 року у зв`язку із завершенням її дії.

Позивач перетнув Державний кордон України за паспортом громадянина Іспанії та 04.11.2024 року звернувся до Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області з метою документування його посвідкою на тимчасове проживання в Україні.

11.11.2024 року Головним управлінням Державної міграційної служби у Львівській області було прийнято Рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_4 .

Відповідно до листа Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 30.04.2025 № 4601.02-02-4913/46.2-25, ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні посвідки на тимчасове проживання в Україні, оскільки він подав не в повному обсязі документи, а саме не подав паспортний документ громадянина Болгарії та приховав інформацію про те, що він був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні на підставі паспорту громадянина Болгарії.

Після отримання відмови, позивач був змушений повернутися в Іспанію за отриманням нової візи D-14, оскільки строк попередньої вже закінчувався.

07.02.2025 року, після повернення в Україну, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області із заявою, в якій просив прийняти та анулювати раніше видану йому, як громадянину Болгарії, посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_2 у зв`язку із закінченням терміну дії (11.01.2023 року), до якої долучив оригінал вказаної посвідки та довідку про зняття з місця реєстрації.

17.03.2025 року ОСОБА_1 повторно звернувся до ГУ ДМС у Львівській області з питань оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні з метою возз`єднання сім`ї.

27.03.2025 року рішенням ГУ ДМС у Львівській області № 4524 було повторно відмовлено позивачу в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання.

Відповідно до листа ГУ ДМС у Львівській області від 12.05.2025 № 4601.02-02-5279/46.2-25 ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні посвідки на тимчасове проживання в Україні, через те, що дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем інформацію, а саме оскільки позивачем не було подано документального підтвердження зміни прізвища та імені у паспортному документі громадянина Іспанії.

Позивач вважає протиправним рішення ГУ ДМС у Львівській області №4524 від 27.03.2025, оскільки відповідач, маючи в розпорядженні отриманий від позивача повний пакет документів, необхідних для оформлення і видачі посвідки на тимчасове проживання, відмовив у видачі такої без наявності для цього законних підстав.

Вказує, що відмінність у написанні прізвища та імені в паспорті громадянина Іспанії підтверджується довідкою Головного управлінням поліції поліцейського комісаріату Сабадель від 04.03.2025 року, яка долучена позивачем до пакету документів, наданого відповідачу для оформлення посвідки. Така відмінність відбулась не у зв`язку із проходженням процедури зміни імені, а саме з підстав особливості написання особистих даних особи в Королівстві Іспанії.

Наведене стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 11.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач-1, Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області, щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що у 2024 році громадянин Іспанії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Відповідача стосовно оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні. 11.11.2024 року Головним управлінням ДМС у Львівській області було прийнято рішення про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання на підставі пп. 6,9 п. 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання не дійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 №322, а саме: іноземцем або особою без громадянства подано не в повному обсязі або з порушенням строків, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки; встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів або встановлено факт визнання недійсною відповідно до вимог цього Порядку посвідки, яка подана для оформлення у порядку обміну.

При зверненні позивач не надав паспорт громадянина Болгарії, а також не повідомив інформацію Відповідачу про те, що він документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_2 строк дії до 11.01.2023, як громадянин Болгарії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 „ на підставі ч.4 ст.14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», що слугувало порушенням п.32 Порядку, яким визначено чіткий перелік документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання, для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають дійсний паспортний документ іноземця (паспортні документи - у разі коли іноземець має одночасно громадянство (підданство) кількох держав (множинне громадянство).

17.03.2025 року до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області повторно звернувся громадянин Іспанії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою, щодо оформлення посвідки на тимчасове проживання на підставі п.14 ст.4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме: шлюбу із громадянкою України.

Згідно обліків Єдиної інформаційної аналітичної системи ДМС, у Відповідача значиться громадянин Болгарії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раніше був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні на підставі паспорта громадянина Болгарії та свідоцтва про одруження виданого в Болгарії на основі акту про укладення цивільного шлюбу №0083 від 30.04.2011р.

При зверненні до ГУ ДМС у Львівській області, заявником не було надано документального підтвердження зміни прізвища та імені у паспорті громадянина Іспанії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням № НОМЕР_1 від 27.03.2025 року Головним управлінням ДМС у Львівській області було відмовлено громадянину Іспанії ОСОБА_1 в оформленні посвідки на тимчасове проживання.

Відповідач-1 звертає увагу на те, що громадянину Іспанії в усному порядку при його особистому зверненні до державного органу, було роз`яснено, що причиною відмови у видачі посвідки на тимчасове проживання є розбіжність написання імені в документах Позивача. Для підтвердження того, що громадянин Іспанії ОСОБА_1 та громадянин Болгарії ОСОБА_2 являється однією особою, йому потрібно звернутися до консульської установи з метою виправлення розбіжностей в документах або отримання документів, що підтверджують зазначені обставини. На даний момент в обліках іноземців ГУ ДМС у Львівській області, позивач значиться як дві різні особи.

Вказує, що відповідно до п. 61. Порядку № 322, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, зокрема, коли дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію.

Вважає, що оскаржуване рішення є законним та правомірним, адже винесене в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача в спростування заперечень відповідача-1, висловлених у відзиві на позовну заяву, подала до суду відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 09.09.2025 залучено до участі у справі як співвідповідача Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби. Розгляд справи розпочато спочатку.

Відповідач-2, Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби, щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що позивач не звертався до ЗМУ ДМС та щодо нього не приймались жодні управлінські рішення.

Зауважує, що Постановою КМУ від 11 жовтня 2024 р. № 1160 «Про утворення міжрегіонального територіального органу та ліквідацію територіальних органів Державної міграційної служби» Кабінет Міністрів України постановив:

1. Утворити як юридичну особу публічного права територіальний орган Державної міграційної служби - Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби.

2. Ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної міграційної служби - Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області та Головне управління Державної міграційної служби у Львівській області.

3. Установити, що Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області та Головне управління Державної міграційної служби у Львівській області, які ліквідуються, продовжують здійснювати покладені на них функції та повноваження до завершення здійснення заходів, пов`язаних з міжрегіонального управління Державної міграційної служби.

4. Взяти до відома, що місцезнаходженням Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби є м. Львів.

Наголошує, що урядовим актом як установчим документом ЗМУ ДМС не було визначено як правонаступника ГУ ДМС у Львівській області та УДМС у Франківській області.

Вважає, що станом на сьогодні відбувається припинення ГУ ДМС у Львівській області та УДМС у Франківській області шляхом їх ліквідації з повним припиненням їх прав та обов`язків, без визначення їх правонаступників, та відбулося створення абсолютно нового територіального органу Державної міграційної служби України ЗМУ ДМС. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в спростування заперечень відповідача-2, висловлених у відзиві на позовну заяву, подав до суду відповідь на відзив.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є одночасно громадянином Республіки Болгарія, що підтверджується паспортом № НОМЕР_5 від 01.03.2024, дійсним до 01.03.2029, та громадянином Королівства Іспанія, що підтверджується паспортом № НОМЕР_3 від 29.04.2022, дійсним до 29.04.2032.

У паспорті громадянина Королівства Іспанія № НОМЕР_3 від 29.04.2022 прізвище позивача зазначено як « ОСОБА_4 », а ім`я « ОСОБА_5 ».

14.01.2022 позивач ОСОБА_2 , як громадянин Болгарії, був документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_6 , виданою ГУ ДМС України у Львівській області, терміном дії до 11.01.2023, у зв`язку із одруженням 30.04.2011 із громадянкою України ОСОБА_3 , що підтверджується дублікатом свідоцтва про шлюб, виданим 08.03.2024 Адміністрацією області Шумен, Республіка Болгарія) (після зміни прізвища та імені ОСОБА_6 ).

Маючи намір проживати в Україні разом з дружиною, позивач, як громадянин Іспанії ОСОБА_1 , 04.11.2024 року звернувся до Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області з метою документування його посвідкою на тимчасове проживання в Україні.

Рішенням ГУ ДМС України у Львівській області від 11.11.2024 № 3708 позивачу відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі п.п. 6, 9 п. 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, відкликання, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322.

Підставою для прийняття вказаного рішення стало подання позивачем не в повному обсязі документів, а саме не подання паспортного документа громадянина Болгарії та приховування інформації про те, що він був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні на підставі паспорту громадянина Болгарії.

17.03.2025 року ОСОБА_1 повторно звернувся до ГУ ДМС у Львівській області з питань оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні з метою возз`єднання сім`ї.

27.03.2025 року рішенням ГУ ДМС у Львівській області № 4524 було повторно відмовлено позивачу в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі підп. 3 п. 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, відкликання, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322.

Підставою для прийняття вказаного рішення стало те, що дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем інформацію, а саме оскільки позивачем не було подано документального підтвердження зміни прізвища та імені у паспортному документі громадянина Іспанії.

Вважаючи протиправним рішення відповідача-1 від 27.03.2025 № 4524, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, повноваження органів державної влади, що беруть участь у визначенні такого статусу та діють в інтересах забезпечення прав і свобод осіб та національної безпеки України, а також встановлює порядок в`їзду в Україну та виїзду з України таких осіб визначає Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773-VI (далі Закон №3773-VI в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Як визначено ст. 1 Закону №3773-VI: іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні; возз`єднання сім`ї - в`їзд та тимчасове або постійне проживання в Україні членів сім`ї іноземця або особи без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах та можуть підтвердити відповідними документами наявність достатнього фінансового забезпечення для утримання членів сім`ї в Україні, з метою спільного проживання сім`ї незалежно від того, коли виникли сімейні відносини - до чи після прибуття іноземця або особи без громадянства до України; іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.

Відповідно до ч. 14 ст. 4 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Згідно ч. 14 ст. 5 Закону №3773-VI підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №322 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок №322).

Відповідно до п. п. 1, 4 Порядку №322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні. Посвідка видається на строк відповідно до поданих документів, але не більш як на один рік, крім випадків, визначених цим пунктом.

Посвідка видається протягом 15 робочих днів з дати прийняття документів від іноземця або особи без громадянства (п. 5 Порядку №322).

Згідно п. 9 Порядку №322 оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обмін посвідки здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» (далі - Центр).

Відповідно до п. п. 11, 12 Порядку №322 Внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) здійснюється з використанням відомчої інформаційної системи ДМС. Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС.

ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміном. Доступ до зазначеної інформації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» (п. 14 Порядку №322).

Згідно п. п. 16, 17 документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт) та територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС за місцем проживання іноземця або особи без громадянства. Документи для оформлення посвідки подаються не пізніше ніж за 15 робочих днів до закінчення встановленого строку перебування в Україні.

Як визначено п. 21 Порядку №322, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, або у разі порушення іноземцем або особою без громадянства строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта приймає рішення про залишення заяви-анкети без руху та негайно (за можливості) вручає під розписку іноземцю або особі без громадянства, або законному представнику повідомлення про залишення заяви-анкети про оформлення посвідки без руху із зазначенням виявлених недоліків з посиланням на порушені вимоги законодавства.

Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їх заява-анкета про оформлення посвідки була залишена без руху, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку.

У разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта з використанням кваліфікованого електронного підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (в тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів). Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування. До заяви-анкети вноситься інформація про номер контактного телефону заявника та адресу особистої електронної пошти (п. 22 Порядку №322).

Відповідно до п. 32 Порядку №322 для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають:

1) дійсний паспортний документ іноземця (паспортні документи - у разі коли іноземець має одночасно громадянство (підданство) кількох держав (множинне громадянство) або документ, що посвідчує особу без громадянства, з візою типу D (довгострокова віза не вимагається у іноземців та осіб без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, зазначеними у частині дев`ятнадцятій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також в іноземців та осіб без громадянства, які не зобов`язані отримувати таку візу відповідно до зазначеного Закону, інших законів або міжнародних договорів України) та копію сторінки паспортного документа з такою візою.

Іноземці або особи без громадянства, зазначені у частинах двадцятій або двадцять четвертій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», можуть подавати паспортний документ, строк дії якого закінчився або який підлягає обміну, якщо за отриманням нового документа особа зобов`язана звернутися до органів державної влади країни громадянської належності або країни попереднього постійного проживання, якщо така країна вчинила акт збройної агресії проти України або не визнає територіальну цілісність та суверенітет України, або відмовляється визнавати протиправність посягань на територіальну цілісність та суверенітет України, зокрема голосувала проти Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Про територіальну цілісність України» від 27 березня 2014 р. № 68/262;

2) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника (у разі подання документів законним представником);

3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;

4) дійсний поліс медичного страхування на весь строк дії посвідки (крім іноземців або осіб без громадянства, зазначених у частині двадцять четвертій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»);

5) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати;

6) документ, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, з даними про реєстраційний номер облікової картки платника податків (у разі наявності).

Іноземець або особа без громадянства під час подання документів для оформлення посвідки пред`являють працівникові територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта оригінали документів, зазначених у підпунктах 1, 2 і 4-6 цього пункту.

До заяви-анкети додаються оригінали документа, зазначеного у підпункті 3 цього пункту, і документа, що підтверджує сплату адміністративного збору, та копії документів, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 і 6 цього пункту, та документа про звільнення від сплати адміністративного збору, засвідчені працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки «Згідно з оригіналом» та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів і дати.

Оригінали документів, зазначених у підпунктах 1, 2 і 4 цього пункту, та документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертаються іноземцеві або особі без громадянства.

Замість документів, зазначених в абзацах другому, четвертому -шостому цього пункту, особа, визнана особою без громадянства відповідно до статті 6-1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», подає рішення про визнання особою без громадянства, оформлене в установленому порядку.

Іноземець або особа без громадянства можуть подати також інші документи, які підтверджують наявність підстав для отримання посвідки або підтверджують інформацію, зазначену в заяві-анкеті (зокрема, документи, що підтверджують право власності на житло, договір наймання (піднаймання, оренди) тощо). Копії таких документів долучаються до заяви-анкети.

Як визначено підпунктом 11 п. 33 Порядку №322, крім документів, зазначених у пункті 32, залежно від категорії іноземців та осіб без громадянства, визначених статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», подаються

для іноземців або осіб без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або які під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», уклали шлюб з громадянами України:

документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України. Оригінал документа повертається іноземцеві або особі без громадянства, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки «Згідно з оригіналом» та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів і дати;

паспорт громадянина України, з яким іноземець перебуває у шлюбі, який подається особисто громадянином України (крім осіб, які в період дії воєнного стану не можуть прибути до територіального органу/територіального підрозділу ДМС у зв`язку з проходженням військової служби, за наявності підтвердних документів). Оригінал документа повертається громадянину України, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки «Згідно з оригіналом» та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів і дати.

У п. 61 Порядку №322 передбачено підстави для відмови в оформленні та видачі посвідки, зокрема згідно підп. 3 п. 61 дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію.

Згідно п. 62 Порядку №322, рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником. Рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки формується засобами Реєстру та підписується шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису. У випадку відсутності технічної можливості підписання рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису таке рішення підписується власноручно та сканується особою, яка його підписала, до заяви-анкети із застосуванням засобів Реєстру до відомчої інформаційної системи ДМС. Копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови невідкладно, а за наявності обґрунтованих причин - не пізніше трьох робочих днів з дня його прийняття надсилається іноземцеві або особі без громадянства на адресу особистої електронної пошти або рекомендованим листом (у разі відсутності електронної пошти) чи за бажанням іноземця або особи без громадянства вручається особисто.

Із матеріалів справи суд встановив, що 17.03.2025 ОСОБА_1 , як громадянин Королівства Іспанія, звернувся до ГУ ДМС у Львівській області з питань оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні з метою возз`єднання сім`ї.

Для оформлення посвідки позивач подав наступні документи: паспортний документ громадянина Іспанії з відміткою про перетин кордону та візою D-14 та нотаріально завірений переклад паспорту; паспортний документ громадянина Болгарії та нотаріально завірений переклад паспорту; поліс медичного страхування; апостильований витяг з книги реєстрації актів про шлюб, виданий Центральним відділом РАЦС в Іспанії що підтверджує перебування у шлюбі з громадянкою України, нотаріально завірений переклад витягу; апостильоване свідоцтво про шлюб, видане у Болгарії, нотаріально завірений переклад свідоцтва; апостильована довідка, видана Міністерством внутрішніх справ Іспанії та нотаріально завірений переклад довідки; паспорт дружини - ОСОБА_6 ; свідоцтво про зміну імені від 29.11.2017; свідоцтво про зміну імені від 01.12.2021; квитанція про сплату адміністративної послуги № 5342468 та квитанція про сплату державного мита № 5342470.

27.03.2025 року рішенням ГУ ДМС у Львівській області № 4524 було відмовлено позивачу в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі підп. 3 п. 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, відкликання, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322. Підставою для прийняття вказаного рішення стало те, що дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем інформацію, а саме оскільки позивачем не було подано документального підтвердження зміни прізвища та імені у паспортному документі громадянина Іспанії.

Представник позивача вказує, що позивач не проходив жодної процедури щодо зміни імені та прізвища, а тому підстави для надання йому документального підтвердження зміни імені та прізвища відсутні. У паспорті громадянина Болгарії позивач вказаний як ОСОБА_7 (де ОСОБА_5 це ім`я, ОСОБА_8 це по батькові, ОСОБА_9 це прізвище). У паспорті громадянина Іспанії позивач вказаний як ОСОБА_10 (де ОСОБА_11 це ім`я, ОСОБА_9 це прізвище отримане від батька, ОСОБА_12 прізвище, отримане від матері). Відмінність у написанні особистих даних позивача у двох його паспортних документах зумовлена не зміною його прізвища та імені, а саме особливістю написання.

Суд встановив, що для оформлення посвідки на тимчасове проживання, позивачем, зокрема, подано апостильовану довідку, видану 04.03.2025 Поліцейським комісаріатом Сабадель Головного управління поліції Міністерства внутрішніх справ Іспанії та її нотаріально засвідчений переклад (а.с. 21-24).

Відповідно до вказаної довідки, згідно з даними Центрального реєстру іноземних громадян Головного управління поліції, ОСОБА_7 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_1 в Шумен (Болгарія), отримав ідентифікаційний номер іноземця НОМЕР_7 . На даний момент у зв`язку з прийняттям іспанського громадянства йому надане посвідчення особи НОМЕР_8 , у якому він фігурує як ОСОБА_10 .

Представником позивача подано до суду засвідчений переклад статті 194 Указу від 14 листопада 1958 року про затвердження положень Закону про реєстрацію актів цивільного стану, отриманого з офіційного сайту Державного агентства «Офіційний законодавчий вісник» (Іспанія) за адресою: https://www.boe.es/buscar/act.php?id=BOE-A-1958-18486%23art194.

Як свідчить зміст статті 194 вказаного Указу, «якщо походження дитини визначається за обома лініями, за винятком випадків, передбачених статтею 109 Цивільного кодексу, першим прізвищем іспанця є перше з прізвищ батька, а другим прізвищем є перше з особистих прізвищ матері, навіть якщо вона є іноземкою.».

З наведеного суд робить висновок, що написання прізвища, імені та по батькові позивача ОСОБА_2 у паспорті громадянина Королівства Іспанії № НОМЕР_3 від 29.04.2022 як « ОСОБА_4 », викликане нормами національного законодавства Іспанії.

Таким чином, ГУ ДМС у Львівській області, при розгляді документів позивача на оформлення посвідки на тимчасове проживання, не надано належної оцінки довідці, виданій 04.03.2025 Поліцейським комісаріатом Сабадель Головного управління поліції Міністерства внутрішніх справ Іспанії, та не враховано національну специфіку написання прізвища, імені та по батькові іноземців.

Суд висновує, що ГУ ДМС у Львівській області зробило помилковий висновок про зміну позивачем власних прізвища та імені, внаслідок чого оскаржуване рішення №4524 від 27.03.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 4 ст.245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проєктом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд зазначає, що відповідно до п. 21 Порядку №322, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

Суд враховує, що встановлення вказаних обставин є дискреційними повноваженнями територіального органу/територіального підрозділу ДМС.

Суд наголошує, що у випадку встановлення порушення прав особи, з метою відновлення такого порушеного права адміністративний суд може допустити обмежене втручання в дискрецію суб`єкта владних повноважень, шляхом зобов`язання його до вчинення певних дій на реалізацію покладених на нього законом обов`язків. Водночас адміністративний суд не вправі підміняти такий орган державної влади та приймати замість нього конкретні рішення.

Таким чином, ефективним захистом порушених прав позивача є зобов`язання територіального органу ДМС повторно розглянути питання про оформлення позивачу посвідки на тимчасове проживання, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Щодо органу ДМС, який має вчинити дії на відновлення порушеного права позивача, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що 11.10.2024 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1160 «Про утворення міжрегіонального територіального органу та ліквідацію територіальних органів Державної міграційної служби».

Згідно вказаної постанови:

- утворено як юридичну особу публічного права територіальний орган Державної міграційної служби - Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби;

- ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної міграційної служби - Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області та Головне управління Державної міграційної служби у Львівській області;

- установлено, що Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області та Головне управління Державної міграційної служби у Львівській області, які ліквідуються, продовжують здійснювати покладені на них функції та повноваження до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби.

Суд зазначає, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Вирішуючи питання публічного правонаступництва, Верховний Суд у постанові від 11.02.2021 року в справі №826/9815/18 виходив із специфіки публічно-правових відносин, а саме: тієї обставини, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому, такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.

У цій постанові Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі відповідним розпорядчим актом його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень (повне правонаступництво).

У випадку повного правонаступництва до правонаступника переходять права та обов`язки юридичної особи, які стосуються не лише майнових правовідносин, але і правовідносин з приводу проходження публічної служби, зокрема, в частині перерахунку та виплати заробітної плати.

Такий підхід ґрунтується на конституційних принципах безперервності процесу державного управління та відповідальності держави перед людиною за свою діяльність.

В межах даної справи спірні правовідносини виникли між позивачем та Головним управлінням Державної міграційної служби України у Львівській області, яке перебуває в процедурі ліквідації.

Таким чином, оскільки Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області, що припиняється, вибуло з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі його адміністративної компетенції Західному міжрегіональному управлінню Державної міграційної служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.10.2024 №1160, суд вважає за необхідне зобов`язати Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби повторно розглянути питання про оформлення позивачу посвідки на тимчасове проживання, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Згідно із вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позову частково.

Зважаючи на часткове задоволення позову, суд, керуючись ст. 139 КАС України, вважає за необхідне стягнути з відповідача-1 на користь позивача судовий збір у розмірі 807,46 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (вул. Січових Стрільців, 11, м. Львів, ) про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 27.03.2025 року

3. Зобов`язати Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби (вул. Січових Стрільців, 11, м. Львів, ) повторно розглянути питання про оформлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) посвідки на тимчасове проживання, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (вул. Січових Стрільців, 11, м. Львів, ) судовий збір у розмірі 807,46 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 14.11.2025 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович