Справа № 580/798/24
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 листопада 2025 року Справа № 580/798/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши Звіт щодо виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом адвокатки Єрьоміної В.А. від імені ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Черкаській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

23.01.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Єрьоміної В.А. (65009, м.Одеса, Гагарінське плато 5/3, оф.26) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Управління Служби безпеки України в Черкаській області (18000, Черкаська обл., місто Черкаси, вул.Гоголя, будинок 240; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною дію відповідача щодо відмови у виготовленні та наданні Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області нової довідки про розмір грошового забезпечення, розрахованого відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України №2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі ЗУ № 2262-XII) та положень Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова №704), із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481,00грн), встановленого законом на 01.01.2022, шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00грн), встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови № 704, а також надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2022 та 2023 роки, для перерахунку пенсії з 01 лютого 2022 року та з 01 лютого 2023 року;

зобов`язання відповідача підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43, 63 ЗУ № 2262-XII та положень Постанови №704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481,00грн), встановленого законом на 01.01.2022, шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00грн), встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови № 704, а також надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2022 та 2023 роки для здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2022 та з 01.02.2023.

25.03.2024 Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Бабич А.М. ухвалив рішення про часткове задоволення позову.

28.03.2025 на адресу суду від представниці позивача надійшла заява вх.№44019/25 (далі - Заява), в якій просила відповідно до вимог ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановити судовий контроль за виконання судового рішення у цій справі та зобов`язати відповідача подати Черкаському окружному адміністративному суду звіт про його виконання. Обґрунтовуючи зазначили, що відповідач безпідставно не виконав судове рішення, оскільки виготовив та видав довідки, в яких зазначив розміри додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 у розмірі 1762,00грн.

Ухвалою від 18.09.2025 суд задовольнив заяву вх.№44019/25 від 28.03.2025 позивачки про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в цій адміністративній справі, установив судовий контроль за виконанням вказаного вище рішення суду в цій справі, що набрало законної сили 11.03.2025 та зобов`язав відповідача подати у місячний строк з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання вказаного вище рішення суду у цій справі.

05.11.2025 від відповідача на адресу суду надійшов звіт вх.№55084/25 про виконання вказаного вище рішення суду, в якому зазначив, що надав детальну методику обчислення грошового забезпечення, внесеного до довідок про грошове забезпечення станом на 01.01.2022 № 21/338 від 02.05.2024 та станом на 01.01.2023 № 21/3389 від 02.05.2024, на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 у справі № 580/798/24, з урахуванням висновків його описової частини.

Дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку відмовити у прийняті Звіту з огляду на таке.

Суд урахував, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 в цій справі набрало законної сили 25.04.2024. Зокрема, суд зобов`язав відповідача підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до вказаної вище постанови Кабінету Міністрів України, а також процентної надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Проаналізувавши Звіт, суд встановив, що відповідач під час обчислення грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 використовував прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб у розмірі 2102грн, що встановлювався з 01.01.2020 та який визначений ЗУ «Про державний бюджет України на 2020» № 294-IX. Відтак, попри зміст рішення суду від 25.03.2024 відповідач неправильно здійснив нарахування грошового забезпечення позивачу, оскільки обчислював його відповідно до прожиткового мінімуму, що встановлений на 01.01.2020 у розмірі 2102грн, а не прожиткових мінімумів на 01.01.2022 та 01.01.2023, що становлять 2481грн та 2684грн відповідно.

Отже, відповідач не виконав рішення суду у цій справі.

Учасники справи відповідно до пунктів 1 та 7 ч.5 ст.44 КАС України зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Довготривале невиконання рішення суду, що набрало законної сили, є неповагою як до учасника, так і до суду, порушенням процесуальних обов`язків, що тягне за собою відповідну відповідальність.

Невиконання судового рішення відповідно до ч.2 ст.370 КАС України тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Верховний Суд у питаннях судового контролю, наприклад, в ухвалі від 04.10.2022 року у справі № 200/3958/19-а зауважив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.

Накладення штрафу на посадову особу, відповідальну за виконання рішення суду, не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо; такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

У постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19 вказано, що посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу накладається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання. Тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

У постанові Верховного Суду від 01.02.2022 у справі № 420/177/20 вказано, що негативні наслідки несвоєчасного виконання судового рішення мають бути пропорційними та збалансованими, а санкції, накладені судом у зв`язку з невиконанням судового рішення, не повинні бути надмірними; при цьому мають враховуватися усі обставини, які стали причиною невиконання судового рішення, надаватися оцінка діям боржника його посадових осіб, спрямованих на виконання судового рішення, ступінь вини та обсяг законодавчо визначених повноважень, а також статус такого боржника тощо.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 3823 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 3832 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 3821 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Згідно з ч.11 ст.3833 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 3821 цього Кодексу.

Встановлені обставини свідчать, що Звіт не відповідає вимогам, а вказані в ньому обставини та факти не підтверджують вжиття відповідачем всіх заходів владного характеру для виконання рішення суду. Тому наявні підстави відмовити в його прийнятті та встановити новий строк для подання нового звіту щодо належного виконання рішення суду терміном 30 днів.

Керуючись ст.ст.2-20, 132-142, 252, 241-248, 255, 295, 356, 370, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийняті звіту вх.55084/25 від 05.11.2025 Управління Служби безпеки України в Черкаській області про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 в адміністративній справі № 580/798/24.

Установити йому новий строк для подання звіту про виконання судового рішення, що становить 30 днів з дня отримання цієї ухвали.

2. Копію ухвали направити учасникам справи та ДСА України.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 15 днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Анжеліка БАБИЧ