Справа № 420/37610/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/37610/24
Перша інстанція: суддя Танцюра К.О.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Єщенка О.В.,

Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПC в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПC в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ДПС в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 11.08.2023р. за №20031/15-32-24-05, за №20029/15-32-24-05, за №20027/15-32-24-05, за №20028/15-32-24-05, за №20026/15-32-24-05, за №20025/15-32-24-05.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ані на момент подання податковим органом запитів про надання первинних документів до проведення перевірки (6.09.2022р. та 25.04.2023р.), ані на момент проведення податковим органом документальної позапланової невиїзної перевірки (9.06.2023р. по 15.06.2023р.), ані на момент надсилання податкових повідомлень-рішень за складених за результатом проведення перевірки, позивач не перебував за місцем реєстрації господарської діяльності, а перебував на військовій службі, а відтак був позбавлений можливості отримувати поштову кореспонденцію, знати про проведення перевірки та подавати необхідні документи. Представник позивача, посилаючись на норми діючого законодавства, деталізуючи інформацію щодо витрат ФОП ОСОБА_1 за здійснення господарської діяльності у періоди з 2020-2021р., надаючи додаткові документи і наголосивши, що обов`язок доведення вини покладено на контролюючий орган, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС в Одеській області від 11.08.2023р. №20031/15-32-24-05, №20029/15-32-24-05, №20027/15-32-24-05, №20028/15-32-24-05, №20026/15-32-24-05, №20025/15-32-24-05.

Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 15 140грн.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення діяв не в межах та з порушенням норм податкового законодавства, оскільки визначення позивачу грошових зобов`язань та застосування штрафних санкцій в умовах її необізнаності щодо проведення відносно неї перевірки та відповідно неможливості надання необхідних до перевірки документів покладає на позивача додатковий надмірний тягар, який, в умовах діючого на території України воєнного стану є недопустимим.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що у період з 9.06.2023р. по 15.06.2023р. посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області, на підставі пп.78.1.7, п.78.1, ст.78, ст.79 ПК України від 2.12.2010р. №2755-IV із змінами, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності від 12.11.2021р. №005006031 та згідно наказу ГУ ДПС в Одеській області від 24.04.2023р. №2857-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 », з урахуванням Закону України №2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1.01.2017р. по 12.11.2021р., за результатами якої складено Акт перевірки від 22.06.2023р. за №16801/15-32- 24-05-09/ НОМЕР_1 , у висновках якого встановлено порушення (а.с.68-96 т.1):

- п.291.4 п.291, пп.291.5.1 п.291.5 ст.291, п.293.4 ст.293. пп.292.2.2 п.292.2 ст.292, п.293.8 ст.293 ПК України від 2.12.10р. №2756-VІ із змінами та Документ сформований в системі «Електронний суд» 26.12.2024р. 3 доповненнями, занижено єдиного податку з суми перевищення у розмірі 366 282,3грн.;

- п.44.1, п.44.3 ст.44 , п.85.2 ст.85 ПК України від 2.12.2010р. №2755-VI. зі змінами та доповненнями, п.1.2, п.2.1, п.2.2, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5.06.1995р. за №168/704, ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 996-XІV, із змінами і доповненнями, - не надання до перевірки первинних документів та незабезпечення їх зберігання;

- п.177.1, п.177.2 , п.177.4, п.177.5 ст.177, п.167.1 ст.167, п.179.7 ст.179 ПК України від 2.12.2010р. №2756-VІ із змінами та доповненнями занижено податок на доходи фізичних осіб, який сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за період 2020-2021р. у загальній сумі 797 766,39грн., п.6 ст.128 ГК України, не ведення книги обліку доходів та витрат;

- пп.49.18.5, п.49.18, ст.49, п.176.1 ст.176 ПК України від 2.12.2010р. №2755-VI із змінами і доповненнями, не надано до органу ДПС декларації про майновий стан і доходи за 2020-2021р.;

- п.177.2 та п.177.4 ст.177, п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, занижено суму військового збору від підприємницької діяльності в сумі 66 480,47грн.;

- п.51.1 ст.51, пп.б) п.176.2 ст.176 ПК України №2755 VІ від 2.12.2010р. із змінами, в частині неподання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за 1квартал 2017р.;

- п.181.1 ст.181, п.183.1, п.183.4 ст.183, «б» п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.202.1 ст.202 ПК України від 2 грудня 2010р. №2755-VI /із змінами та доповненнями/та донараховано податок на додану вартість в сумі 928 740грн.;

- пп.213.1.1 п.213.1 ст.213, пп.214.1.1 п.214.1 ст.214 ПК України, що призвело до не нарахування, а до несплати акцизного податку у сумі 2 779грн.

На підставі встановлених порушень, 11.08.2023р. ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення рішення: за №20031/15-32-24-05, за №20029/15-32-24-05, за №20027/15-32-24-05, за №20028/15-32-24-05, за №20026/15-32-24-05, за №20025/15-32-24-05.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду із відповідною позовною заявою.

Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваних дій та рішень податкового органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст.21 ПК України визначено, що посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Положеннями пп.20.1.4. п.20.1 ст.20 ПК України встановлено, органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Так, пп.75.1.2. п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

У відповідності до положень п.78.4 ст.78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

При цьому, згідно п.42.2. ст.42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За правилами п.42.5 ст.45 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.

При цьому, відповідно до положень п.79.2 ПК України, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до ст.42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Отже, судова колегія зазначає, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вище вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої перевірки.

Як вбачається із Акту перевірки від 22.06.2023р., що про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 проінформований письмовим повідомленням від 25.04.2023р. №236/15-32-24-05-14, яке направлене поштою ФОП ОСОБА_2 з копією наказу №2857-н від 24.04.2023р. (лист рекомендований) №199). Поштове відправлення було повернуто за закінченням терміну зберігання.

Крім того, із акту перевірки вбачається, що податковим органом на податкову адресу ОСОБА_1 було направлено запити про надання первинних документів до перевірки:

- від 6.09.2022р. №5422/КПР/15-32-24-06 (повернуто за закінченням терміну зберігання);

- від 25.04.2023р. №5249/КПР/1532-24-06-06 (повернуто за закінченням терміну зберігання).

Судова колегія зазначає, що обов`язку контролюючого органу щодо повідомлення платника податків про проведення відповідної перевірки кореспондує обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень, крім того, необізнаність платника з наказом про проведення перевірки через нехтування або ухилення від виконання такого обов`язку без поважних причин не може бути в подальшому розцінена на користь останнього.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що відповідно до листа ВЧ НОМЕР_2 від 31.01.2023р. (т.1 а.с.152) капітан ОСОБА_2 дійсно перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 з 24.02.2022р. та на даний час займає посаду командира роти вогневої підтримки. Станом на 31.01.2024р. капітан ОСОБА_2 у складі ввіреного йому підрозділу безпосередньо виконує бойові (спеціальні) завдання на лінії розмежування по захисту Батьківщини, відсічі та стримуванню збройної агресії рф на півночі України.

Тобто, судова колегія звертає увагу на те, що ОСОБА_1 ані на момент подання податковим органом запитів про надання первинних документів до проведення перевірки, ані на момент проведення податковим органом документальної позапланової невиїзної перевірки, не перебував за своєю податковою адресою.

Відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.109.2 ст.109 ПК України, порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

За правилами п.112.1 ст.112 ПК України, особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, п.112.2 ст.112 ПК України передбачено, що особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Апеляційний суд вважає, що в даному випаду відсутні підстави вважати, що позивач не вжив достатніх заходів щодо дотримання вимог ПК України, оскільки за встановлених судом обставин позивач фактично був позбавлений можливості виконання обов`язку, передбаченого п.85.2 ст.85 ПК України, а тому прийняття оскаржуваний податкових повідомлень-рішень не є правомірним, обґрунтованим, справедливим та пропорційним.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на неотримання позивачем наказу про проведення документальної позапланової перевірки з об`єктивних причин, що свідчить про необізнаність його про дату, час та місце проведення позапланової перевірки та позбавило його можливості надати контролюючому органу до перевірки первинні документи у підтвердження задекларованих показників податкової звітності, відповідних пояснень, які могли істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки та прийняття рішення, то судова колегія вважає, що висновки податкового органу про порушення ОСОБА_1 податкового законодавства, тобто вчинення протиправного, винного діяння, є необґрунтованими та передчасними та не ґрунтуються на повному встановленні усіх обставин справи.

Отже, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки податковим органом дійсно прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення не в межах та з порушенням чинних норм податкового законодавства, виходячи із вище встановлених обставин.

У контексті оцінки доводів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський Судді: О.В. Єщенко В.О. Скрипченко