Справа № 420/37984/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» (вул. Перекопська, 178, м. Херсон, 73000) до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області (вул. Перекопська, 17, м. Херсон, 73002) про визнання протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» (далі ТОВ «ХОЕК») до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області (далі ГУ Держпродспоживслужби), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, прийнятого у формі припису №05-3-4/57 від 27.11.2024 року щодо усунення порушень виявлених під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог чинного законодавства в сфері захисту прав споживачів, відповідно до якого, зобов`язано ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» привести у відповідність до абз.4 п.1 постанови КМУ №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» нарахування за комунальну послугу (постачання електричної енергії) за наступними особовими рахунками: №37334876, № НОМЕР_1 , №37223441.

Ухвалою суду від 09.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в електронній формі..

12.12.2024 року через систему «Електронний суд» представником позивача подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України до набрання законної сили судовим рішенням суду касаційної інстанції у справі № 420/17630/24.

Ухвалою суду від 17.12.2024 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду по справі № 420/17630/24.

Постановою Верховного Суду від 19.05.2025 року по справі № 420/17630/24 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Херсонгаз» залишено без задоволення, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2024 - без змін.

Ухвалою суду від 22.10.2025 року поновлено провадження у справі.

Позивач зазначив, що метою здійснення господарської діяльності ТОВ «ХОЕК» є постачання електричної енергії споживачам на території Херсонської області у відповідності до положень Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі Закон № 2019-VIII), Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 312 від 14.03.2018 р. (далі Правила РРЕЕ).

27.11.2024 року посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби за результатами проведення позапланової перевірки господарської діяльності Товариства на предмет дотримання останнім вимог чинного законодавства в сфері захисту прав споживачів складено акт перевірки № 05-3-3/149 зі змісту якого вбачається, що Постачальником нібито порушено положення абз. 4 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 р. «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (далі Постанова № 206) в частині проведення нарахувань плати побутовому споживачу ОСОБА_1 за послуги з постачання електричної енергії за період з 01.03.2022 р. по 11.11.2022 р. (за період тимчасової окупації території Херсонської міської територіальної громади) за наступними особовими рахунками: № 37334876, № 37417078, № 37223441.

Того ж дня, на підставі вказаного Акту, керуючись ст. ст. 7, 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон № 877-V) відповідачем винесений припис № 05-3-4/57 щодо усунення порушень виявлених під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог чинного законодавства в сфері захисту прав споживачів, відповідно до якого, зобов`язано ТОВ «ХОЕК» привести у відповідність до абз. 4 п. 1 Постанови № 206 нарахування за відповідну комунальну послугу за наступними особовими рахунками: № 37334876, № НОМЕР_1 , № 37223441.

Позивач вважає Припис необґрунтованим та зазначив, що між Товариством та Споживачем були укладені у січні 2019 р договори про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовими рахунками № 37334876, № 37417078, № 37223441, згідно з якими постачальник бере на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію відповідної якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни передбачені цим Договором.

Пунктом 4.12 розділу IV ПРРЕЕ унормовано, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Таким чином, на виконання умов вказаних Договорів Товариство своєчасно і в повному обсязі виконує свої зобов`язання з постачання електроенергії, і у порядку передбаченому останнім виставив Споживачу рахунки на оплату об`єму спожитої ним активної електроенергії.

Однак, Постановою КМУ № 1405 від 29 грудня 2023 р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житловокомунальних послуг» (далі Постанова № 1405) доповнено абз. 4 Постанови № 206, якою, встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.

Позивач вважає, що до моменту внесення вищевказаних змін до Постанови № 206 у ТОВ «ХОЕК» не було жодних правових підстав для зупинення розрахунків за вже поставлену Споживачу електричну енергію за період з 01.03.2022 р. по 11.11.2022 р. Інакше кажучи, такі зміни до законодавства не створюють можливість застосування дії останніх у зворотному часі.

Позивач також вказує, що станом на теперішній час, жодним органом державної влади, органом місцевого самоврядування не надано чітких та вичерпних роз`яснень (рекомендацій) учасникам ринку електричної енергії (споживачам, постачальниками) стосовно практичної реалізації виконання положень Постанови № 206 у частині не нарахування плати за житлово-комунальні послуги.

Представник позивача зауважує, що Товариство наділене повноваженнями самостійно скасовувати вже сформовані рахунки за послуги з постачання електричної енергії, безпідставно корегувати їх, визначати обсяги споживання електричної енергії тощо. Крім того, основним джерелом надходжень останнього є платежі від споживачів за активну електричну енергію, наявність саме дебіторської заборгованості населення та як наслідок наявність збитків з господарської діяльності Постачальника, у своїй сукупності може мати негативний вплив на своєчасність та стабільність забезпечення постачання електричної енергії всім споживачам на території Херсонської області.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, прийнятого у формі припису №05-3-4/57 від 27.11.2024 року.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що позапланова перевірка позивача здійснена за зверненням на урядову «гарячу лінію» гр. ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 щодо відмови посадових осіб «ХОЕК» здійснити перерахунок оплати за послугу елекропостачання за період перебування в окупації з 01.03.2022 по 11.11.2022 за особовим рахунком НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , НОМЕР_3 .

За результатами перевірки 27.11.2024 року складено Акт № 05-3-3/149, яким встановлено порушення ТОВ «ХОЕК» вимог абзацу 4 пункту 1 Постанови КМУ № 206, а саме всупереч положенням вказаного абзацу проведено нарахування плати за комунальну послугу (постачання електричної енергії) за адресою: м. Херсон, вул. Гмирьова, буд. 6-б, кв. 5, з дати початку (01.03.2022р.) по дату завершення (11.11.2022р.) тимчасової окупації території (Херсонська міська територіальна громада) включеної до переліку тимчасово окупованої території російською федерацією, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22 грудня 2022 року №309.

Відповідно до вимог ст.ст. 7,8 Закону № 877-V Головним управлінням 27.11.2024 року складено та під особистий підпис вручено Припис щодо усунення порушень виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог чинного законодавства в сфері захисту прав споживачів № 05-3- 4/57, яким ТОВ «ХОЕК» зобов`язано усунути порушення вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, а саме: привести у відповідність до вимог абзацу 4 пункту 1 Постанови КМУ №206 нарахування за комунальну послугу (постачання електричної енергії) за адресою: м. Херсон, вул. Гмирьова, буд. 6-б, кв. 5 та письмово (з відповідним документальним підтвердженням) повідомити Управління про виконання Припису до 13.12.2024 року.

Оскаржуваний припис є правомірним та скасуванню не підлягає.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позов з підстав, вказаних у позові, та наполягав на тому, що до моменту внесення вищевказаних змін до Постанови № 206 у Товариства не було жодних правових підстав для зупинення розрахунків за вже поставлену Споживачу електричну енергію за період з 01.03.2022 р. по 11.11.2022 р. Інакше кажучи, такі зміни до законодавства не створюють можливість застосування дії останніх у зворотному часі. Представник також звернув увагу на те, що сам відповідач у відзиві підтверджує, що для списання плати за житлово-комунальні послуги, нарахованої раніше споживачам (за період окупації), чи заборгованості за ці послуги, наразі відсутні законодавчі підстави (абз. 3 стр. 6 Відзиву).

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Спірні правовідносини виникли між позивачем ТОВ «ХОЕК» та ГУ Держпродспоживслужби щодо правомірності припису відповідача №05-3-4/57 від 27.11.2024 року з вимогою привести у відповідність до абз.4 п.1 постанови КМУ №206 нарахування за комунальну послугу (постачання електричної енергії) за особовими рахунками: №37334876, № НОМЕР_1 , № НОМЕР_3 , які належать споживачу гр. ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» є юридичною особою, зареєстрованою 08.05.2018, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 0021480. Основним видом економічної діяльності позивача за КВЕД є торгівля електроенергією (35.14).

Питання надання житлово-комунальних послуг регламентовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» пунктами 2,5 ст.1 якого визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (п. 2 ч.1 Закону).

Статтею 52 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до вимог глави 3.2 розділу ІІІ та глави 3.3 розділу ІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до) який є публічним договором та укладається в установленому Правилами роздрібного ринку електричної енергії порядку.

Пунктом 4.12. розділу IV ІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії унормовано, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Знімання показань приладів обліку проводиться споживачем щомісяця. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Учасниками справи не заперечується, що у січні 2019 року між ТОВ «ХОЕК» та гр. ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , укладено договір про постачання електричної енергії за особовими рахунками НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , НОМЕР_3 .

За вказаним договором Енергопостачальник бере на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію відповідної якості, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни передбачені цим Договором.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, введений в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалась, та який діє на час виникнення спірних правовідносин та судового розгляду справи.

Пунктом 3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 встановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першої статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Пунктом 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, встановлено Кабінету Міністрів України, невідкладно, окрім іншого, вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

05.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №206, яка набрала чинності 06.03.2022.

В первинній редакції Постанови №206, пунктом 1 було установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:

нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги;

припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Згідно з п.2 Постанови №206 постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Гр-н ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на постанову КМУ №206 просив ТОВ «ХОЕК» здійснити перерахунок оплати за послугу елекропостачання за період перебування в окупації з 01.03.2022 по 11.11.2022 за особовим рахунком НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , проте йому було відмовлено.

Гр-н ОСОБА_1 звернувся на урядову «гарячу лінію», яка надійшла до ГУ Держпродспоживслужби.

Відповідно до положень ст. 6 Закону № 877-V ГУ Держпродспоживслужби 05.11.2024 року спрямувало до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів заяву про надання згоди на проведення позапланової перевірки додержання ТОВ «ХОЕК» законодавства про захист прав споживачів за вказаним вище випадком, яке надійшло 17.11.2024 року до Головного управління.

ГУ Держпродспоживслужби видано Наказ про проведення позапланової перевірки від 13.11.2024 року № Н/593-24 та з 11.11.2024 року по 27.11.2024 року проведено позапланову перевірку ТОВ «ХОЕК» на предмет додержання вимог законодавства України сфері надання житлово-комунальних послуг за фактом, викладеним у зверненні громадянина ОСОБА_1 , за результатами якої 27.11.2024 року складено відповідний Акт № 05-3-3/149, за змістом якого встановлено порушення вимог абзацу 4 пункту 1 Постанови КМУ № 206 щодо відмови посадових осіб «ХОЕК» здійснити перерахунок оплати за послугу елекропостачання за період перебування в окупації з 01.03.2022 по 11.11.2022 за особовим рахунком НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , НОМЕР_3 .

ГУ Держпродспоживслужби виданий припис, яким зобов`язано ТОВ «ХОЕК» привести у відповідність до вимог абзацу 4 п. 1 Постанови №206 нарахування за комунальну послугу (постачання електричної енергії) за адресою: м. Херсон, пр. Кутузова, буд. 8, кв. 81.

За визначенням понять, наведених у статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Отже Держпродспоживслужба та її територіальні органи уповноважені на захист прав споживачів та здійснення відповідно до закону державного нагляду (контроль) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, зокрема, житлово-комунальних послуг.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон №877-V.

Згідно з ст.1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Пунктами 7,8 ст.7 Закону №877-V на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Факт тимчасової окупації території за адресою: м. Херсон, пр. Кутузова, буд. 8, кв. 81 (Херсонська міська територіальна громада), включеної до переліку тимчасово окупованої території російською федерацією, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 №309, у період з 01.03.2022 по 11.11.2022, не є спірним.

Але позивач вважає, що оскільки на момент окупації у період з 01.03.2022 по 11.11.2022, зміни, що були внесені Постановою № 1405, не діяли, то відповідач протиправно оскаржуваним приписом зобов`язав ТОВ «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» привести у відповідність до вимог абзацу 4 п. 1 Постанови №206 нарахування за комунальну послугу за особовим рахунком 37334876, 37417078, НОМЕР_3 .

Вказане питання було досліджено Верховним Судом та сформований правовий висновок у постановах від 19.05.2025 року по справі №420/17630/24 та від 22.05.2025 року по справі №420/15960/24.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду вказано, що 05.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №206, яка набрала чинності 06.03.2022.

В первинній редакції Постанови №206, пунктом 1 було установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:

нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги;

припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

При цьому пункт 2 Постанови №206 передбачав, що постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.

62. В подальшому, постановою КМУ №390 від 21.04.2023 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206» (далі Постанова №390) пункт 1 Постанови №206 був доповнений новим абзацом такого змісту:

«стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб, або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (з місця тимчасового проживання в іноземній державі, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо).».

Також постанова КМУ №206 була доповнена пунктом 1-1 такого змісту:

« 1-1. Дія абзаців першого та третього пункту 1 цієї постанови поширюється на юридичних осіб, яким належить на праві власності або іншому речовому праві житлове та/або нежитлове приміщення, будинок, в яких розміщуються та є кінцевими споживачами комунальних послуг внутрішньо переміщені особи, у разі, коли такі юридичні особи не мають права на отримання компенсації за спожиті комунальні послуги під час розміщення внутрішньо переміщених осіб у будівлях (приміщеннях) об`єктів державної, комунальної та приватної власності у період воєнного стану.».

Постанова №390 набрала чинності 27.04.2023.

30.12.2023 набрала чинності Постанова 1405, пунктом 3 якої, був викладений в іншій редакції пункт 1 Постанови №206.

При цьому, пункт 2 Постанови №206 в частині застосування цієї постанови з 24.02.2022 змін не зазнав.

Верховний Суд вважав помилковими доводи позивача про те, що оскільки Постанова № 1405 набрала чинності 30.12.2023, то й зміни, що вносяться до Постанови № 206 підлягають застосуванню до правовідносин, що виникли саме з моменту набрання її чинності (з опублікуванням в газеті Урядовий кур`єр 30.12.2023).

Кабінет Міністрів України, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», з 30.12.2023 встановив тимчасову, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні, заборону, нараховувати плату за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та тимчасову, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні, заборону на стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.

Отже, встановлена 30.12.2022 тимчасова, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні, заборона нараховувати плату за житлово-комунальні послуги стосується виключно тимчасово окупованих територій з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та тимчасова заборона на стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги стосується заборгованості, утвореної з 24.02.2022 на тимчасово окупованих територій з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.

При цьому, вказана тимчасова заборона передбачена Постановою №206, а не Постановою №1405.

Постанова №1405 є лише нормативним актом, яким вносяться зміни до нормативного акту (Постанови №206), яким тимчасово врегульовані правовідносини, які стосуються нарахування та стягнення плати за житлово-комунальні послуги на виключно тимчасово окупованих територіях з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій.

Враховуючи викладене Верховний Суд наголосив, що пунктом 2 Постанови №206 чітко встановлено, що така підлягає застосуванню з 24.02.2022. В контексті спірних правовідносин колегія суддів звертає увагу на положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану», пунктом 11 частини першої статті 8 якого передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану:

регулювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, роботу постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг, поліграфічних підприємств, видавництв, телерадіоорганізацій, телерадіоцентрів та інших підприємств, установ, організацій і закладів культури та медіа, а також використовувати місцеві радіостанції, телевізійні центри та друкарні для військових потреб і проведення роз`яснювальної роботи серед військ і населення; забороняти роботу приймально-передавальних радіостанцій особистого і колективного користування та передачу інформації через комп`ютерні мережі.

Отже, Постанова №206 стосується суспільних відносин, які виникли після набрання нею чинності та тривають на дату набрання нею чинності, зокрема і змін, які внесені Постановою №1405.

За наведених обставин, Верховний Суд зазначив, що Постанова №206, в редакції Постанови №1405, має пряму дію у часі, оскільки її норми поширюються на суспільні відносини, які виникли після набрання нею чинності, а також суспільні відносини, які виникли до набрання нею чинності, але які не були врегульовані враховуючи особливості правового статусу воєнного стану, та продовжують існувати на момент набрання нею чинності. Такими суспільними відносинами є споживання житлово-комунальних послуг на тимчасово окупованих територіях, зокрема з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій.

При цьому застосування тимчасової заборони на нарахування оплати та її стягнення на тимчасово окупованих територіях, зокрема з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, починаючи не з 24.02.2022, а з 30.12.2023, має дискримінаційний підхід, оскільки території, які були окуповані з 24.02.2022 та з 30.12.2023, мають однаковий статус, воєнний стан введений на всій території України з 24.02.2022 та продовжений, як станом на 30.12.2023, так і на час прийняття оскарженого припису та розгляду справи судом.

Наведене узгоджується із тим, що пунктом 2 Постанови №206 встановлено, що Постанова застосовується саме з 24.02.2024.

Верховний Суд зауважив, що як Постанова №206, так і Постанова №1405 обумовлені необхідністю вжиття заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України, та містять норми, якими, на час дії воєнного стану, врегулюванні, зокрема, питання нарахування плати та стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу (житлово-комунальні послуги), зокрема з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.

При цьому, абзац 4 пункту 1 Постанови №206 в редакції Постанови №1405, яка діє з 30.12.2023, є чітким, зрозумілим та не підлягає множинному тлумаченню: «Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.».

Тобто, заборона нарахування плати за житлово-комунальні послуги та стягнення заборгованості за ці послуги, відповідно до абзац 4 пункту 1 Постанови №206 (в редакції Постанови №1405) є чинною з 30.12.2023. Але така заборона стосується тимчасово окупованих територій; періоду окупації - з дати початку по дату завершення тимчасової окупації; включення таких територій до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій; стосується заборгованості утвореної після 24.02.2022 за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.

Верховний Суд вважав безпідставними посилання скаржника, як на підставу для задоволення позову, відсутність механізму практичної реалізації виконання положень Постанови № 206, з огляду на те, що Правила роздрібного ринку електричної енергії містять норми, якими врегулюванні питання розрахунків за договором про постачання електричної енергії, але не містять положень, які б були приведені у відповідність, зокрема і до Постанови №206 (із змінами, внесеними Постановою №1405).

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, а також за приписами ч.5 ст.242 КАС України висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» (вул. Перекопська, 178, м. Херсон, 73000, ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області (вул. Перекопська, 17, м. Херсон, 73002, ) про визнання протиправним та скасування припису №05-3-4/57 від 27.11.2024 року.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.