Справа № 420/8491/25
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/8491/25

Перша інстанція: суддя Аракелян М.М.,

повний текст судового рішення

складено 19.09.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

при секретарі - Худика С.А.

за участю:

представника відповідача та третьої особи Сімеоніді І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції в Херсонській області, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

24 березня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надіслана засобами поштового зв`язку 18.03.2025 року) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області №2 о/с від 22.02.2022 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС в Херсонській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС в Херсонській області;

- зобов`язати УМВС України в Херсонській області нарахувати та сплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- зобов`язати УМВС України в Херсонській області компенсувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 22.04.2025 року; витребувано від Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області: копію наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області №2 о/с від 22.02.2022 року та належним чином завірені копії матеріалів, які стали підставою для прийняття цього наказу; довідку про середньомісячне грошове забезпечення ОСОБА_1 за останні два місяці перед звільненням, із зазначенням середньоденного заробітку.

В обґрунтування вимог позову ОСОБА_1 зазначає, що 23.01.2025 року він звернувся до відповідача та попросив: надати інформацію чому в Пенсійному фонді відсутня інформація про його страховий трудовий стаж, про заробітну плату, про сплачені страхові внески у період з 2006 року по теперішній час та надати документальні підтвердження відправки до Пенсійного фонду страхових внесків, відомостей про його заробітну плату та трудовий стаж (копії звітів, декларацій, інших бухгалтерських документів тощо); 2) надати довідку про трудовий стаж станом на теперішній час з урахуванням календарного та пільгового обчислення; 3) підготувати та направити відповідні документи для виходу на пенсію, у тому числі трудову книжку. Натомість 06.03.2025 року позивачем отримано відповідь, а також архівну довідку від УМВС України в Херсонській області від 21.02.2025 року №82/04/2-2025, що надати всі документи у них немає можливості до деокупації Херсонщини, а також повідомили про звільнення його з посади 22.02.2022 року на підставі наказу УМВС від 22.02.2022 року №2 о/с через скорочення штатів. Вважає дане звільнення незаконним та протиправним. Попереднє поновлення позивача на даній посаді відбулось на підставі постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 року по справі №540/379/19, яким суд надав оцінку незаконності звільнення його через скорочення штатів на посаді та стягнув вимушеного прогулу за період з 23.03.2018 року по 22.04.2019 року. В подальшому після 2019 року стягувалась заробітна плата за час вимушеного прогулу та моральна шкода з УМВС України в Херсонській області. Про звільнення 22.02.2022 року його ніхто не повідомляв ні поштою, не викликав, трудову книжку не надав, ніхто не розрахувався по заробітній платі. Він дізнався про це на підставі листа УМВС від 21.02.2025 року №82/04/2-2025. Вказує, що УМВС України в Херсонській області чітко знав що станом на 22.02.2022 року i станом на тепер у них триває спір про визнання протиправними дій Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області щодо видачі наказу №18 від 13.12.2021 року «Про невиплату грошового забезпечення» та не здійснення з 01 грудня 2021 року виплати грошового забезпечення по справі №540/1360/22, яку було відкрито ще 18.02.2022 року Херсонським окружним адміністративним судом, але через початок війни змінилась юрисдикція суду і справу було передано до Одеського окружного адміністративного суду. А тому питання по перебування чи звільнення з посади не підіймалось взагалі. По даній справі 15.07.2022 року Одеським окружним адміністративним судом зупинено провадження по справі №540/1360/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - до припинення або скасування воєнного стану в Україні. Зазначає, що станом на 22.02.2022 року він перебував на лікарняному та проходив стаціонарне обстеження у період з 14.02.2022 року по 23.02.2022 року у лікарні ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області» з метою визначення ступеня придатності до служби в органах МВС, і в цей період його також ніхто не міг звільнити.

15.04.2025 року від представника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області надійшло клопотання про продовження строку для направлення відзиву на позовну заяву та надання до суду витребуваних доказів на 15 днів з моменту отримання відповідних матеріалів.

У підготовчому засіданні 22.04.2025 року оголошено перерву до 13.05.2025 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.04.2025 року продовжено Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області строк для подання відзиву на позов та витребуваних доказів за ухвалою від 31.03.2025 року; встановлено цей строк - не пізніше ніж за три робочі дня до наступного підготовчого засідання.

09.05.2025 року від представника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області надійшло клопотання про залучення, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головне управління Національної поліції в Херсонській області.

09.05.2025 року від представника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області надійшло клопотання про продовження строку для направлення відзиву на позовну заяву та надання до суду витребуваних доказів на 15 днів з моменту отримання відповідних матеріалів.

13.05.2025 року від представника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області надійшла заява про визнання обов`язковою особистої явки позивача до суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 року продовжено Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області строк для подання відзиву на позов та витребуваних доказів за ухвалою від 31.03.2025 року; встановлено цей строк - не пізніше ніж за три робочі дня до наступного підготовчого засідання; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Головне управління Національної поліції в Херсонській області.

У підготовчому засіданні 13.05.2025 року оголошено перерву до 03.06.2025 року.

27.05.2025 року відповідач подав до суду відзив на позовну, в якому зазначив, що позов не визнає, вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. По-перше, позивача було поновлено на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 по справі №540/379/19. Позивач помилково обґрунтовує у даній справі свої вимоги тим, що вважає обставини справи №420/8491/25 тотожними справі №540/379/19, та не підлягають доказуванню, а отже звільнення у 2022 році потрібно вважати незаконним. УМВС в Херсонській області при прийняті наказу від 22.02.2022 року №2 о/с про звільнення через скорочення штатів врахувало висновки суду у справі №540/379/19. У справі №540/1526/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області та Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії судом було зазначено, що відповідно до п.1 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 року №877, Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Прийняття громадян України на службу до Національної поліції України без проведення конкурсу забороняється. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі №540/1526/19 залишено без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року без змін. На неодноразові звернення ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області до ГУНП в Херсонській області щодо пропонування посади позивачу в січні 2022 року отримано інформацію, про те, що будь - які заяви від ОСОБА_1 щодо прийняття участі у конкурсі до ГУНП в Херсонській області не надходили. Листом від 12.11.2021 року УМВС України в Херсонській області повідомило ОСОБА_1 про наступне вивільнення та запропонувало перелік вакантних посад ГУНП в Херсонській області для призначення на які, останньому необхідно взяти участь у конкурсі. Та у разі виявлення бажання (наміру) взяти участь у конкурсі на заміщення однієї із запропонованих ОСОБА_1 необхідно письмово проінформувати ліквідаційну комісію УМВС України в Херсонській області протягом двох місяців з моменту отримання листа, для подальшого інформування керівництва ГУНП в Херсонській області та оголошення відповідного конкурсу на службу в поліцію. Додатково листом від 09.12.2021 року УМВС з метою недопущення порушення трудових прав ОСОБА_1 проінформувало, що станом на 09.12.2021 року від нього рапорту не надходило. Відповідач повідомив, що наказом ГУНП в Херсонській області №896 від 03.12.2021 року з 07.12.2021 року оголошено конкурс на службу в поліцію (посади були перераховані у листі) та запропоновано до 28.12.2021 року подати документи та взяти участь у конкурсі. У зв`язку зі збройною агресією рф копія даного листа не зберіглася, однак у справі 540/1360/22 позивач до своєї позовної заяви долучає відповідний лист та у позові зазначає, що ним було отримано даний лист та пропонувалося прийняти участь у конкурсі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було запропоновано ОСОБА_1 звернутися до територіального органу поліції за місцем його проживання для участі в конкурсі на заміщення посад поліцейського. Проте, він цього не зробив. Оскільки будь яких заяв від ОСОБА_1 не надходило, та за спливом три місячного терміну про можливе наступне вивільнення, УМВС України в Херсонській області видано оспорюваний наказ про звільнення позивача за скороченням штатів. У даному випадку мало місце саме повне скорочення штатів за відсутності можливості подальшого використання на службі, що відповідає підставі для звільнення зі служби на підставі п.п. «г» п.64 Положення №114. Жодних обставин, які б свідчили про невжиття заходів зі сторони УМВС в Херсонській області щодо подальшого працевлаштування позивача, немає.

Щодо посилань позивача на незаконне звільнення у зв`язку з перебуванням на лікарняному, що нормами законодавства не передбачено заборони звільнення працівників за скороченням штату під час їх непрацездатності. З долучених матеріалів позивачем вбачається, що у період з 14.02.2022 року по 23.02.2022 року останній перебував на лікарняному згідно довідки №1. Разом з тим, згідно відповіді ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області» №33/42-216 від 12.05.2025 року після деокупації міста Херсон та відновлення роботи установи з квітня 2023 року, по теперішній час ОСОБА_1 медичну (військово лікарську комісію) не проходив, а архівні документи установи не зберіглися.

Щодо нарахування втраченого заробітку зазначає, що оскільки вимога про стягнення втраченого заробітку є похідною від основної вимоги, яка не підлягає задоволенню, то і зазначена вимога також не підлягає задоволенню.

Позивач був поновлений на посаді в органі внутрішніх справ, який на момент поновлення вже перебував у стадії ліквідації у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» 28.10.2021 року УМВС України в Херсонській області виданий наказ №8, яким затверджено ліквідаційну комісію УМВС України в Херсонській області, до складу якої включено ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС. Наказом №15 УМВС України в Херсонській області від 01.11.2021 року позивачу наказано прибути 01.12.2021 року до ліквідаційної комісії, останньому з метою виконання вищевказаних наказів 19.11.2021 року був направлений лист вих.3832/0425-2021, який ним був отриманий 22.11.2021 року, що підтверджується відомостями на сайті Укрпошти. Станом на 13.12.2021 року ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області не прибув та обов`язки покладені на нього не виконав. На підставі цього головою ліквідаційної комісії було видано Наказ №18 від 13.12.2021 року Про невиплату грошового забезпечення майору поліції ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому міжрайонного відділу №1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС, члену ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області, з 01.12.2021 року. З 01.12.2021 року ОСОБА_1 не передбачено грошове забезпечення. Відтак відповідач не перебував у вимушеному прогулі, був включений до складу ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області.

Разом з відзивом відповідач подав витребувані докази.

28.05.2025 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору надійшли пояснення, у яких просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, зокрема, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 року у справі №540/652/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Херсонській області вирішити питання щодо подальшого використання ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України, з урахуванням правової оцінки суду, наданої в рішенні. ОСОБА_1 гарантоване право бути прийнятим на службу до поліції за умови його відповідності вимогам до поліцейських та надання ним згоди на пропозицію ГУ НП щодо призначення на посаду у відповідності до пункту 9 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» або у разі успішного проходження ним конкурсу. 09.06.2021 року за вих. №1142/01/2-2021 направлено лист, яким ОСОБА_1 повідомлено, про те, що використовувати його на службі в поліції з урахуванням висновків суду, можливо після підтвердження ним відповідності вимогам до поліцейського, зокрема щодо рівня фізичної підготовленості кандидатів до вступу на службу в Національну поліцію України, затверджених наказом МВС України від 09.02.2016 року №90 та володіння українською мовою. ОСОБА_1 повідомлено про необхідність отримання в каб. №125 за адресою: АДРЕСА_1 направлення на військово-лікарську комісію для перевірки здатності переносити фізичні навантаження без зниження працездатності при виконанні службових завдань, що стоять перед органами (підрозділами) поліції. Вищезазначений лист направлено ОСОБА_1 10.06.2021 року, отримання стягувачем листа за вих. №1142/01/2-2021 від 09.06.2021 року підтверджується інформацією, яка знаходиться на сайті www.ukrposhta.com за штриховим ідентифікатором 133), з якого вбачається, що зазначений лист ОСОБА_1 отримав 14.06.2021 та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення в якому наявний підпис ОСОБА_1 . Станом на 30.06.2021 року ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області за отриманням направлення на військово-лікарську комісію не прибув. На підставі викладено, з метою виконання рішення у справі №540/652/20 Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області видано наказ 30.06.2021 року №980 «Про вирішення питання використання на службі в поліції», яким, у зв`язку із неможливістю встановити відповідність ОСОБА_1 вимогам до поліцейських для вирішення питання про подальше використання на службі в поліції йому відмовлено у прийнятті на службу в поліцію. Про прийняте 30.06.2021 року управлінське рішення, Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області за вих. №2217/2/01-2021 повідомлено ОСОБА_1 . Наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 30.06.2021 року №980 «Про вирішення питання використання на службі в поліції» оскаржений ОСОБА_1 до Херсонського окружного адміністративного суду та у справі №540/4024/21 судом ухвалено рішення, яким відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області №980 від 30.06.2021 року «Про вирішення питання використання на службі в поліції», яким відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті на службу в поліцію судом визнано законним. Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 року у справі №540/4024/21 набрало законної сили 21.11.2021 року. Крім того, у рішенні Херсонського окружного адміністративного суду у справі №540/4281/21 за позовом ГУНП в Херсонській області до управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального Управління юстиції судом встановлено, що «з метою встановлення відповідності ОСОБА_1 вимогам до поліцейських, боржник вживав заходів до виконання рішення суду, але не міг його виконати від обставин від нього незалежних, якими є відмова стягувача проходити військово-лікарську комісію як обов`язкову умову для призначення на посаду поліцейського. Позивач у цій справі довів до відома Відділу примусового виконання рішень про вжиті ним заходи щодо виконання рішення суду добровільно та просив закінчити виконавче провадження, що не було враховано та прийнята постанова яке є предметом оскарження. Вищезазначене свідчить про те, що підстави для притягнення до відповідальності ГУНП в Херсонській області відсутні, оскільки ним вжито заходи до виконання рішення суду і таке невиконання існує з причин поважних, від них незалежних, якими є відмова ОСОБА_1 від проходження військово-медичної комісії. На підставі викладеного, суд відмовив у визнані протиправною та скасуванні постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень від 05.08.2021 року у виконавчому провадженні №66120216 про накладення штрафу на Головне управління Національної поліції в Херсонській області у розмірі 5100 грн. Таким чином, станом на 22.02.2022 року день видання оспорюваного наказу УМВС України в Херсонській області №2о/с про звільнення позивача за скороченням штатів, наявне управлінське рішення про відмову ОСОБА_2 у прийнятті на службу в поліцію, яке визнане судом законним на набуло законної сили. В окремій ухвалі Херсонського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 року у справі №540/652/20 суд прийшов до висновків «отже, лише у разі, якщо особа відмовилася від усіх пропозицій щодо зайняття посад і не подала заяви (рапорту) про участь в конкурсі на зайняття посад, виникають підстави для застосування пункту 10 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» і звільнення особи за скороченням штатів».Станом на 22.02.2022 року ОСОБА_3 не надано згоди на пропозицію ГУНП в Херсонській області за вакантними посадами ГУНП та не подано заяви (рапорту) про участь у конкурсі на зайняття посад, які йому неоднарозово пропонувалися. ГУНП в Херсонській області 27.08.2021 ОСОБА_1 направлено лист №1663/01/2- 2021 з описом вкладення та повідомленням про вручення, яким позивачу запропоновано наявні вакантні посади в ГУНП в Херсонській області та повідомлено про необхідність з`явитися до 30.09.2021 для отримання направлення на проходження військово - лікарської комісії. Отримання ОСОБА_1 листа за вих.№1663/01/2-2021 від 27.08.2021 року підтверджується інформацією, яка знаходиться на сайті www.ukrposhta.com за штриховим ідентифікатором 945), з якого вбачається, що зазначений лист ОСОБА_1 отримав 01.09.2021 року. Проте, ОСОБА_4 не подано заяви (рапорту) про виявлення бажання бути призначеним на будь- яку із запропонованих посад. ГУНП в Херсонській області 22.10.2021 ОСОБА_1 повторно направлено лист №2/3613/2/01-2021 з описом вкладення та повідомленням про вручення, яким останньому запропоновано наявні вакантні посади в ГУНП в Херсонській області станом на 22.10.2021 року та повідомлено про необхідність з`явитися до 22.11.2021 року для отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії. Отримання ОСОБА_1 листа за вих.№2/3613/2/01-2021 від 22.10.2022 року підтверджується інформацією, яка знаходиться на сайті www.ukrposhta.com за штриховим ідентифікатором 690), з якого вбачається, що зазначений лист ОСОБА_1 отримав 29.10.2021 року. За інформацією Управління кадрового забезпечення ГУНП в Херсонській області станом на 12.01.2022 року ОСОБА_1 до ГУНП для отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії на з`явився. Варто уваги те, що Херсонським окружним адміністративним судом у справі №540/652/20 на підставі вищевикладеного прийнято звіт про виконання рішення у справі. Так, 04.11.2021 року Херсонським окружним адміністративним судом прийнято ухвалу, якою встановлено ГУНП в Херсонській області строк для надання відповіді про вжиття заходів щодо усунення причин і умов, що сприяли не виконанню ГУНП в Херсонській області рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 року в справі №540/652/20 тридцять днів з дня отримання копії даної ухвали. 14.01.2022 року ГУНП в Херсонській області до суду подано клопотання з урахуванням визнання судом у справі №540/4024/21 законним наказу ГУНП в Херсонській області №980 від 30.06.2021 року «Про вирішення питання використання на службі в поліції» прийняти рішення про виконання окремої ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 року винесеної у справі №540/652/20. В подальшому, Херсонським окружним адміністративним судом строк для надання відповіді про вжиття заходів щодо усунення причин і умов, що сприяли не виконанню ГУНП в Херсонській області рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 року в справі №540/652/20 не встановлювався, що свідчить про прийняття судом доказів виконання ГУНП в Херсонській області рішення у справі №540/652/20. Крім того, ОСОБА_1 до Херсонського окружного адміністративного суду подано заяву про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі №540/652/20 у порядку ст.378 КАС України. За результатами розгляду зазначеної заяви судами першої та апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі №540/652/20. Отже, рішеннями судів, зокрема у справі №540/652/20, №540/4024/21, №540/4281/21 встановлені обставини готовності прийняття ОСОБА_1 , на службу в поліцію, що свідчить про правомірність дій УМВС України щодо звільнення останнього за скороченням штатів та відсутності підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди з відповідача.

02.06.2025 року позивач подав клопотання в якому просив розглядати справу без його участі та зазначив, що не отримав від Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області відзиву та додатків до нього. Зазначив, зокрема, що ГУ НП в Херсонській області не повідомляють, що вони позивачу спочатку на давали таке направлення, то не було працівника у відділі кадрів, то не були готові документи, то що вони сказали спочатку треба пройти військово-лікарську комісію, а потім писати рапорт на конкретну посаду, що посади які пропонувались не були рівнозначні його посаді за функціональними обов`язками. Все ж таки лише 24.01.2022 року позивач отримав направлення, почав проходити обстеження і станом на 22.02.2022 року він перебував на лікарняному та проходив стаціонарне обстеження у період з 14.02.2022 року по 23.02.2022 року у лікарні ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області».

Разом з клопотанням надав копію направлення.

10.06.2025 року від представника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області надійшли заперечення на клопотання позивача, де представник вказує, що відповідачем до відзиву було долучено докази направлення відзиву з додатками позивачу(номер направлення 925 від 27.05.2025 року), та додатково долучив трекінг відправлення. В обґрунтування тверджень позивача про його наміри продовжувати проходити службу зазначає, по-перше, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 року у справі №540/4024/21, яке набрало законної сили 21.11.2021 року, яким наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 30.06.2021 року №980 «Про вирішення питання використання на службі в поліції» про відмову ОСОБА_1 у прийнятті на службу в поліцію судом визнано законним підтверджує аргументи відповідача та свідчить про законність звільнення позивача з органів внутрішніх справ за скороченням штатів. Після набрання законної сили цим рішенням ОСОБА_1 вкотре запропоновано 09.12.2021 року взяти участь у конкурсі на службу до поліції. Листом №812/04/2-2021 від 12.11.2021 року УМВС України в Херсонській області повідомило ОСОБА_1 про наступне вивільнення та запропонувало перелік вакантних посад ГУНП в Херсонській області для призначення на які, останньому необхідно взяти участь у конкурсі. Та у разі виявлення бажання (наміру) взяти участь у конкурсі на заміщення однієї із запропонованих ОСОБА_1 необхідно письмово проінформувати ліквідаційну комісію УМВС України в Херсонській області протягом двох місяців з моменту отримання листа, для подальшого інформування керівництва ГУНП в Херсонській області та оголошення відповідного конкурсу на службу в поліцію. Крім того у листі було зазначено інформацію про порядок участі у конкурсі можна за посиланням https://nabir.np.gov.ua. Додатково листом від 09.12.2021 року УМВС з метою недопущення порушення трудових прав ОСОБА_1 проінформувало, що станом на 09.12.2021 року від нього рапорту не надходило. Відповідач повідомив, що наказом ГУНП в Херсонській області №896 від 03.12.2021 року з 07.12.2021 року оголошено конкурс на службу в поліцію (посади були перераховані у листі та копія наказу про оголошення конкурсу долучена) та запропоновано до 28.12.2021 року подати документи та взяти участь у конкурсі. Незважаючи на це, жодної заяви про намір брати участь у конкурсі позивачем подано не було, а надана можливість реалізації його права залишилася невикористаною.

ОСОБА_1 був включений до складу ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області наказом №8 від 28.10.2021 року, про що його було повідомлено листом з вимогою прибути до виконання обов`язків. Він не лише не прибув, а й не виконав покладені обов`язки, що стало підставою для припинення нарахування грошового забезпечення з 01.12.2021 року (наказ №18 від 13.12.2021 року). Разом з тим ГУНП в Херсонській області було подано заяву(звіт) у справі 540/652/20 про виконання ГУНП в Херсонській області окремої ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 винесеної у справі №540/652/20, та судом було прийнято зазначену заяву та виконання.

Щодо ненадання трудової книжки після звільнення, вказує на те, що 24 лютого 2022 року розпочалася повномасштабна збройна агресія рф проти України, внаслідок чого в місті Херсон та області склалася критична безпекова ситуація. Через активні бойові дії, окупацію окремих територій та реальну загрозу життю працівників, було здійснено організовану евакуацію працівників ліквідаційної комісії та закриття доступу до адміністративних будівель, що унеможливило своєчасне направлення трудових документів, зокрема трудової книжки. Після відновлення доступу до документації, вся особова справа ОСОБА_1 , включно з трудовою книжкою, була передана до архівного відділу МВС у місті Києві, як це передбачено чинним законодавством у випадках припинення існування юридичної особи (ліквідації) та передачі кадрової документації для централізованого зберігання.

19.06.2025 року від позивача надійшло клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі та просить задовольнити позов в повному обсязі та не погоджується з відзивом відповідача та поясненнями третьої особи в повному обсязі.

У підготовчому засіданні 19.06.2025 року оголошено перерву до 24.06.2025 року.

23.06.2025 року від представників Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області та Головного управління Національної поліції в Херсонській області надійшли заперечення на клопотання позивача від 19.06.2025 року, які аналогічні раніше викладеним запереченням.

Ухвалою суду від 24.06.2025 року закрито підготовче провадження у справі; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.07.2025 року.

У судовому засіданні 10.07.2025 року оголошено перерву до 19.08.2025 року (з урахуванням перебування судді у щорічні плановій відпустці).

У судове засідання 19.08.2025 року відповідач та третя особа з`явились, однак відбувся збій у підсистемі «ВКЗ», у зв`язку із чим судом було вирішено відкласти судове засідання на 09.09.2025 року.

У судовому засіданні 09.09.2025 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Головне управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року по справі №420/8491/25 та прийняти нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги; зобов`язати відповідача подати Звіт про виконання судового рішення.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, неповно з`ясовані судом обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

15.10.2025 року (вхід.№54897/25) на адресу суду апеляційної інстанції від представника Головного управління Національної поліції в Херсонській області Сімеоніді Ірини Анатоліївни надійшов відзив на апеляційну скаргу. Заявник просить суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 року у справі №420/8491/25 без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 року - без змін.

Крім того, 15.10.2025 року (вхід.№54898/25) на адресу суду апеляційної інстанції від представника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області Верескун Анастасії Сергіївни надійшов відзив на апеляційну скаргу. Заявник просить суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 року у справі №420/8491/25 без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 року - без змін.

За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ в підрозділах УМВС України в Херсонській області з 2006 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2018 року у справі №821/2082/17 апеляційну скаргу УМВС України в Херсонській області задоволено частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року скасовано.

Прийнято нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до УМВС України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу №30 о/с від 28.08.2016 року; поновлення на роботі; стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Наказ від 28.08.2016 року №30 о/с виданий УМВС України в Херсонській області (, м. Херсон, вул. Кірова 4) в частині звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 посаді старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС в Херсонській області.

Стягнуто з Управління МВС України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.04.2017 року по 22.03.2018 року включно в сумі 10 026 (десять тисяч двадцять шість) гривень 03 копійки, яке визначене з урахуванням сплати податків і зборів.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Херсонській області №3 о/с від 29.01.2019 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу № 1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС в Херсонській області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу № 1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС в Херсонській області.

Стягнуто з УМВС в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.03.2018 по 22.04.2019 включно в сумі 11 700,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2019 року у справі №540/379/19 апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області задоволено частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року змінено, викладено четвертий абзац резолютивної частини в наступній редакції:

«Зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській (; 73003, м. Херсон, вул. Лютеранська, 4) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 січня 2019 року по 22 квітня 2019 року включно, виходячи із розміру посадового окладу - 900 грн., з відрахуванням обов`язкових платежів, з урахуванням раніш виплачених сум.».

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року залишено без змін.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2022 року у справі №540/1360/22 зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання протиправними дій Управління МВС України в Херсонській області щодо видачі наказу №18 від 13.12.2021 року «Про невиплату грошового забезпечення» та нездійснення з 01.12.2021 року виплати грошового забезпечення до припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Цю ухвалу позивач не оскаржив.

23.01.2025 року позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області із заявою, в якій просив:

-надати інформацію чому в Пенсійному фонді відсутня дана інформація та надати документальні підтвердження відправки до Пенсійного фонду страхових внесків, відомостей про мою заробітну плату та трудовий стаж (копії звітів, декларацій, інших бухгалтерських документів тощо);

- надати довідку про його трудовий стаж станом на теперішній час з урахуванням календарного та пільгового обчислення;

- підготувати та направити відповідні документи для виходу на пенсію, у тому числі трудову книжку (т.1 а.с.5).

У відповідь отримав лист від Управління міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 21.02.2025 року №82/04/2-2025, в якому зазначено, що довідки про сплачені страхові внески за період з 27.07.2006 року по 06.11.2015 року надані позивачу листом ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 09.01.2025 року за №39/10/01-2025. З червня 2016 року введено повний персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-ХІV та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, відповідно в Пенсійному фонді України проводиться облік внесків по кожному поліцейському окремо. Відповідно до судових рішень, починаючи з 06.07.2016 (перша постанова Херсонського окружного адміністративного суду по справі №821/803/16) про нарахування та виплату середнього заробітку за час вимушений прогул, ліквідаційною комісією УМВС України в Херсонській області були надані звіти до Пенсійного фонду України. Надати копії документального підтвердження відправки до Пенсійного фонду України страхових внесків та копії звітів на даний час не має можливості, у зв`язку з тим, що бухгалтерські документи були евакуйовані до безпечного місця, визначеного наказом ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділі ГУНП в Херсонській області в безпечний район», у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні». Доступ до документів обмежений до повної деокупації території Херсонської області та відновлення повноцінної роботи ГУНП в Херсонській області. Стосовно питання підготовки та направлення документів для призначення пенсії, інформує, що згідно з пунктами 1 та 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затвердженої наказом МВС України 17.09.2018 року №760, зареєстрованої в МЮУ 10.10.2018 року №1152/32604, підрозділи фінансового забезпечення готують грошовий атестат та довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» тільки на запити уповноваженого структурного підрозділу з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсії. Наказом МВС України від 22.04.2024 року №259 в Міністерстві внутрішніх справ України уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Відділ координації пенсійних питань.

В додатки до листа надано архівну довідку про періоди проходження служби в органах внутрішніх справ, із зазначенням посад, час проходження служби на яких зараховувався у пільговому обчисленні (т.1, а.с.6-7).

Згідно архівної довідки від 21.02.2025 року №82/04/2-2025 позивач відповідно до п.10 та 11 XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнений з 22.02.2022 року у запас Збройних Сил за статтею 64 пунктом «г» (через скорочення штатів), наказ УМВС від 22.02.2022 року №2 o/c (т.1, а.с.8-11).

Крім того, в матеріалах справи містяться:

- протокол обстеження №37769 ОСОБА_1 (т.1, а.с.13);

- протокол обстеження №37766 ОСОБА_1 (т.1, а.с.15);

- протокол обстеження №37768 ОСОБА_1 (т.1, а.с.16);

- довідка відносно ОСОБА_1 , що він проходив стаціонарне обстеження у лікарні ДУ «ТМО МАС України по Херсонській області» з 14.02.2022 року по 23.02.2022 року (т.1, а.с. 17).

Вважаючи протиправним наказ УМВС України в Херсонській області від 22.02.2022 року №2 о/с, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюється Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі Закон № 580-VIII), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №580-VIII, Національна поліція України (поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У відповідності до частини 1 статті 2 Закону України від 23.12.1993 року №3781-XII «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», Національна поліція є правоохоронним органом.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина 1 статті 17 Закону №580-VIII).

Стаття 62 Закону №580-VIII визначає гарантії професійної діяльності поліцейського, за змістом пунктів 1, 8 частини 10 якої поліцейський, зокрема, забезпечується належними умовами для виконання покладених на нього службових обов`язків та може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов`язків та своїх професійних, особистих якостей.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому (і станом на час спірних правовідносин) відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно з вимогами ст.16 цього ж Закону, за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно з п.13 ч.4 ст.9 Закону України «Про критичну інфраструктуру», до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належать, зокрема: правопорядок, здійснення правосуддя, тримання під вартою.

Законом від 15.03.2022 року №2123-IX статтю 8 Закону України «Про Національну поліцію» доповнено частиною четвертою такого змісту: «Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Стаття 24 Закону України «Про Національну поліцію» у редакції Закону №1702-IX від 16.07.2021 року передбачає додаткові повноваження поліції.

Згідно з вимогами ч.2, ч.3 ст.24 Закону України «Про Національну поліцію», у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Таким чином, аналіз приведених норм права доводить, що працівники поліції мають спеціальний статус, і приймаючи присягу працівника поліції, погоджуються на підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і яких вони повинні дотримуватися.

Відповідно до вимог ч.1 ст.17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За приписами п.1 ч.1 статті 18 Закону №580 поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно з вимогами ч.3 ст.59 Закону України «Про Національну поліцію», рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (ч.4 ст.59 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до вимог ч.5 ст.59 Закону України «Про Національну поліцію», порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.60 Закону України «Про Національну поліцію», проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 було звільнено зі служби з 22.02.2022 року у запас Збройних Сил за ст. 64 п. «г» згідно з п.10 та 11 розділу 11 Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до вимог п.10 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Під час розгляду справи встановлено, що УМВС України в Херсонській області листом від 12.11.2021 року №812/04/2-2021 запропонувало ОСОБА_1 вакантні посади поліцейських, додавши до листа перелік вакантних посад ГУНП в Херсонській області (т.1 а.с. зворот 147-151). Вказаний лист було надіслано позивачу поштовим відправленням (т.1 а.с.146).

Крім того, ГУНП в Херсонській області надсилало лист від 09.06.2021 року №1142/01/2-2021 позивачу з переліком вакантних посад (т.1 а.с.197,207), з підтвердженням поштового направлення позивачу (т.1 а.с.206).

Проте ОСОБА_1 не виявив бажання далі проходити службу в поліції.

Доказів, які спростовують вказане, позивачем під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій не надано.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, з 01.12.2021 року позивачу не виплачувалося грошове забезпечення відповідно до наказу відповідача №18 від 13.12.2021 року «Про невиплату грошового забезпечення».

Колегія суддів зазначає, що позивач, подавши позов про визнання протиправними дій з видання наказу №18 від 13.12.2021 року та нездійснення Управлінням ММС України в Херсонській області йому з 01.12.2021 року виплати грошового забезпечення, не оскаржив ухвалу Одеського окружного адміністративного від 15.07.2022 року про зупинення провадження у справі, отже наказ №18 наразі є чинним.

Доказове значення ця обставина має в контексті покликань позивача на те, що відповідач мав враховувати станом на 22.02.2022 року та на тепер тривання спору у справі №540/1360/22, адже цей спір не є вирішеним по суті та ОСОБА_1 не вчинив жодних дій для продовження розгляду справи №540/1360/22 в суді.

Відповідно до пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VІІІ) працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним ним Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про визначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Пунктом 10 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Пунктом 11 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону.

Відповідно до вимог чинного законодавства працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених Законом України «Про Національну поліцію», упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Якщо такий рапорт упродовж трьох місяців кандадат на посаду не подає, то у подальшому на законодавчому рівні визначено інший порядок прийняття на службу до поліції - виключно на конкурсній основі.

Вимогами ст.61 Закону України «Про Національну поліцію» визначені підстави для осіб, які не можуть бути поліцейськими, в т.ч.: 1) особа, визнана недієздатною або обмежено дієздатною особою; 2) особа, засуджена за умисне вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, у тому числі судимість якої погашена чи знята у визначеному законом порядку; 3) особа, яка має непогашену або не зняту судимість за вчинення злочину, крім реабілітованої; 4) особа, щодо якої було припинено кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав; 5) особа, до якої були застосовані заходи адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією; 6) особа, яка відмовляється від процедури спеціальної перевірки під час прийняття на службу в поліції або від процедури оформлення допуску до державної таємниці, якщо для виконання нею службових обов`язків потрібен такий допуск; 7) особа, яка має захворювання, що перешкоджає проходженню служби в поліції. Перелік захворювань, що перешкоджають проходженню служби в поліції, затверджується Міністерством внутрішніх справ України спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; 8) особа, яка втратила громадянство України та/або має громадянство (підданство) іноземної держави, або особа без громадянства; 9) особа, яка надала завідомо неправдиву інформацію під час прийняття на службу в поліції.

Отже, вказаною нормою законодавства закріплено вичерпний та чіткий перелік підстав для осіб, які не можуть бути поліцейськими.

Відповідно до норм законодавства, працівник міліції може бути прийнятий на службу до поліції, за умови його відповідності поліцейським вимогам шляхом видання наказу про призначення за його згодою упродовж трьох місяців з дня опублікування Закону України «Про Національну поліцію» або шляхом проходження конкурсу.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої іцнстанції про те, що за обставинами даної справи у зв`язку із повним скороченням штатів в Управлінні МВС України в Херсонській області та непоходженням позивачем процедури зайняття посади в ГУНП в Херсонській області ОСОБА_1 було правомірно звільнено у запас ЗСУ за скороченням штатів оскарженим наказом від 22.02.2022 року, а його перебування на обстеженні до 23.02.2022 року згідно наданої довідки медичної установи не було перешкодою для такого звільнення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем не доведена обставина його перебування у вимушеному прогулі після видання наказу Управління МВС України в Херсонській області №2 о/с від 22.02.2022 року.

Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, порушення прав та законних інтересів позивача судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено, а тому відсутні підстави для задоволення вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу УМВС України в Херсонській області №2 о/с від 22.02.2022 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС в Херсонській області; поновлення позивача на посаді старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 управління протидії злочинності у сфері економіки УМВС в Херсонській області.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно незаконного звільнення у зв`язку з перебуванням на лікарняному, колегія суддів зазначає наступне.

Так, нормами законодавства не передбачено заборони звільнення працівників за скороченням штату під час їх непрацездатності.

Згідно з вимогами ч.3 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Рішенням Конституційного Суду № 6-р(II)/2019 від 04.09.2019 року положення частини третьої статті 40 КЗпП України визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними).

З долучених матеріалів позивачем вбачається, що у період з 14.02.2022 року по 23.02.2022 року останній перебував на лікарняному згідно довідки №1.

Подальше проходження позивачем служби в УМВС в Херсонській області унеможливилось скороченням штатів.

У зв`язку з повним скорочення штатів без можливості подальшого використання позивача на службі, пропонуванням позивачу посад в поліції УМВС України в Херсонській області видано наказ на підставі п.п. «г» п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114.

На противагу такому висновку позивачем не наведено жодних доводів, як і не надано належних та допустимих доказів.

З урахуванням наведеного, передбачена ч.3 ст.40 КЗпП України заборона на звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності на досліджувані правовідносини не поширюється.

Крім того, саме по собі перебування позивача протягом тривалого часу на лікарняному не перешкоджало роботодавцю його звільнити і таке звільнення не може свідчити про порушення встановлених законодавством гарантій від незаконного звільнення працівника, оскільки позивача ще 12.11.2021 попереджено про наступне звільнення.

Разом з тим, згідно відповіді ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області» №33/42- 216 від 12.05.2025 року після деокупації міста Херсон та відновлення роботи установи з квітня 2023 року, по теперішній час ОСОБА_1 медичну (військово лікарську комісію) не проходив, а архівні документи установи не зберіглися.

Стосовно позовної вимоги про нарахування та сплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то вона теж задоволенню не підлягає, оскільки є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасування наказу УМВС України в Херсонській області №2 о/с від 22.02.2022 року в частині звільнення ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки судом не встановлена протиправність оскаржуваного рішення (наказу) відповідача, підстави для стягнення моральної шкоди відсутні.

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно з вимогами ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене правове регулювання у контексті встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 14.11.2025 року.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В. Кравченко