Справа № 200/129/25
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року справа №200/129/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 р. у справі №200/129/25 (головуючий І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 25.02.2022 по 22.11.2022, з 12.12.2022 по 02.04.2023, з 14.04.2023 по 02.10.2023, з 20.10.2023 по 20.11.2023, з 26.11.2023 по 18.01.2024, з 25.01.2024 по 11.02.2024, з 29.02.2024 по 19.06.2024, з 21.06.2024 по 18.07.2024, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 25.02.2022 по 22.11.2022, з 12.12.2022 по 02.04.2023, з 14.04.2023 по 02.10.2023, з 20.10.2023 по 20.11.2023, з 26.11.2023 по 18.01.2024, з 25.01.2024 по 11.02.2024, з 29.02.2024 по 19.06.2024, з 21.06.2024 по 18.07.2024, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування доводів зазначає, що у зв`язку з безпосередньою участю у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, Позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 р., за вказаний період.

В матеріалах справи міститься достатньо належних доказів щодо безпосередньої участі Позивача у бойових діях, а саме довідка від 17.09.2024 №17822 (не є скасованою). Верховний Суд у постанові від 06 червня 2024 року у справі № 200/706/23 дійшов висновку, що підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах може бути довідка командира військової частини (установи).

Безпосередня участю - виконання бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями.

Відповідно до наданих Відповідачем бойових розпоряджень, Позивач залучався саме до такого виду завдань.

В матеріалах справи, окрім довідки від 17.09.2024 № 17822, також містяться бойові розпорядження, що підтверджують безпосередню участь у бойових діях Позивача у період з 25.02.2022 по 22.11.2022, з 12.12.2022 по 02.04.2023, з 14.04.2023 по 02.10.2023, з 20.10.2023 по 20.11.2023, з 26.11.2023 по 18.01.2024, з 25.01.2024 по 11.02.2024, з 29.02.2024 по 19.06.2024, з 21.06.2024 по 18.07.2024 року.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого Кадровим центром Збройних Сил України 16.12.2020.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 25.09.2019 № 20 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 25.09.2019 на посаді начальника групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку.

Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.03.2020 № 59 позивача з 25.03.2020 відряджено до відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 у зв`язку зі службовою необхідністю.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 19.07.2024 № 189 позивача виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та знято зі всіх видів забезпечення.

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.09.2024 № 17822 ОСОБА_1 дійсно в період з 25.02.2022 по 22.11.2022, з 12.12.2022 по 02.04.2023, з 14.04.2023 по 02.10.2023, з 20.10.2023 по 20.11.2023, з 26.11.2023 по 18.01.2024, з 25.01.2024 по 11.02.2024, з 29.02.2024 по 19.06.2024, з 21.06.2024 по 18.07.2024 бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в АДРЕСА_1 . Підстава: журнали бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2022 № 469дск, від 01.02.2023 №314дск, від 01.01.2024 № 314дск.

Також у вказаній довідці зазначено, що вона є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (осіб з інвалідністю внаслідок війни).

Представник позивача адвокат Мандрик В.В. 02.09.2024 звертався до відповідача із адвокатським запитом, в якому, зокрема, просив надати інформацію та документи, які підтверджують здійснення позивачем бойових (спеціальних) завдань у спірні періоди.

Відповідач листом від 18.09.2024 № 17881/вп повідомив представнику позивача, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_6 бойових (спеціальних) завдань, виконання яких у розумінні чинних нормативних актів Міністерства оборони України може вважатися безпосередньою участю у бойових діях не виконував.

Як убачається з розрахунку сум нарахованої щомісячної додаткової винагороди на період дії воєнного стану за період з 24.02.2022 по 19.07.2024 позивачу виплачувалась щомісячна додаткова винагорода у розмірі 30 000 грн.

12.11.2024 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн в розрахунку на місць, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період безпосередньої участі у бойових діях та заходах.

Відповідач листом від 20.11.2024 № 21602 повідомив представнику позивача, що до моменту звільнення з військової служби ОСОБА_1 отримував додаткову грошову винагороду у розмірі 30 000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Для виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди в іншому розмірі у ІНФОРМАЦІЯ_1 були відсутні підстави, оскільки даний військовослужбовець під час проходження військової служби бойових (спеціальних) завдань, виконання яких у розумінні чинних нормативних актів дає право на отримання додаткової грошової допомоги у розмірі 100 000 грн не виконував.

20.11.2024 представник позивача звернувся до відповідача із заявою щодо надання інформації та документів, які підтверджують безпосередню участь позивача в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії шляхом виконання бойових (спеціальних) завдань саме в н.п. Бахмут.

Відповідач листом від 12.12.2024 № 23248/ЮК повідомив представнику позивача, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.03.2020 № 59 ОСОБА_1 був відряджений до відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 , де надалі і проходив військову службу.

Також у вказаному листі зазначено, що ОСОБА_1 під час несення служби у АДРЕСА_2 , бойових (спеціальних) завдань не виконував. Відповідно до бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 виконувались лише ті завдання, які відповідно до статті 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» визначені як основні завдання Служби правопорядку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині другій статті 9 цього Закону установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацом першим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та їх розміри визначені постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України" військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

За приписами ч. 3 ст. 5 Закону України "Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України фінансування Служби правопорядку здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, які виділяються на утримання Збройних Сил України і передбачаються у кошторисі Міністерства оборони України окремим рядком.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України "Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України" Служба правопорядку створюється на базі відповідних структурних підрозділів і служб Міністерства оборони України, функції яких цим Законом покладені на Службу правопорядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України "Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України" служба правопорядку складається з: 1) органів управління: Головного управління Служби правопорядку Збройних Сил України; Центрального управління Служби правопорядку по місту Києву і Київській області та територіальних управлінь Служби правопорядку; зональних відділів (відділень) Служби правопорядку; 2) підрозділів Служби правопорядку: охорони військових об`єктів; патрульно-постової служби; безпеки дорожнього руху; спеціального призначення; 3) ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України" порядок і строки проходження військової служби військовослужбовцями Служби правопорядку, присвоєння їм військових звань та звільнення їх з військової служби визначаються відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідних положень про проходження військової служби.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України" соціальний і правовий захист військовослужбовців Служби правопорядку та членів їх сімей здійснюється відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", інших нормативно-правових актів.

Соціальний захист працівників Служби правопорядку забезпечується відповідно до законодавства про працю, інших нормативно-правових актів.

Правовий механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам регламентує Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі за текстом - Порядок № 260).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, постановлено ввести в Україні воєнний стан, який діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Цього ж дня, Указом Президента України № 69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" Кабінет Міністрів України, окрім іншого, зобов`язано невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінету Міністрів України, окрім іншого, доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання цих указів, 28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану" №168 (далі - Постанова № 168), якою серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у редакції, чинній у спірний період) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (з 19.07.2022 з набранням чинності постановою від 07.07.2022 № 793 (застосовується з 01.06.2022) - в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

У цій постанові Кабінет Міністрів України визначив перелік військовослужбовців за видами військових формувань, на яких поширено дію цієї постанови, та розмір вищевказаної додаткової винагороди.

Разом з тим, реалізація цитованих приписів указаної постанови вимагала визначення порядку та умов виплати такої додаткової винагороди, виходячи з того, що формулювання "а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів … в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах", є нечітким та породжує істотні труднощі у його правозастосуванні, що, насамперед, пов`язано із застосуванням сполучника "або", який має розділовий характер.

У постанові від 22.11.2023 по справі № 520/690/23 Верховний Суд констатував, що "текстуальний виклад цієї частини пункту 1 Постанови № 168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав".

Конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови № 168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними Постановою від 07.07.2022 № 793 (застосовується з 24.02.2022), Постанова № 168 доповнена пунктом 21, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Збройні Сили України" від 06.12.1991 № 1934-XII, Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац другий частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII).

Наказом Міністра оборони України № 98 від 01.04.2022, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.04.2022 за № 382/37718 (застосовується з 24.02.2022), внесено зміни до Порядку № 260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) телеграмами (діяли до 01.06.2022), окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.

В окремому дорученні від 23.06.2022 № 912/з/29, яке діяло протягом спірного періоду, Міністр оборони України визначив, що необхідно розуміти під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи), до складу якого, серед іншого, змістовно включено виконання військовослужбовцем бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями.

Пунктом 3 цього окремого доручення установлено райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Пунктом 4 цього ж окремого доручення установлено керівникам органів військового управління, штабів угруповань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення.

У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній терміну безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку № 2 до цього доручення.

У підставах про видання таких довідок обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Надати право керівникам органів керівникам органів військового управління, штабів угруповань військ (сил), штабів тактичних груп, перелік яких затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України, включати до таких довідок терміни безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах починаючи з 24.02.2022.

Пунктом 5 установлено виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової частини;

керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 6 окремого доручення від 23.06.2022 № 912/з/29).

Отже, системний аналіз вказаних норм, дає підстави дійти висновків про те, що у період дії воєнного стану, військовослужбовці Військової служби правопорядку мають право на отримання збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022.

Разом з тим, таке право не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі виконання тих завдань, перелік яких наведений у окремих дорученнях Міністра оборони України № 248/1298 від 25.03.2022 та № 912/з/29 від 23.06.2022.

При цьому, підтвердженням виконання згаданих завдань, є сукупність таких документів, як бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій та рапорт (донесення) командира про участь конкретного військовослужбовця у бойових діях чи у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Право відряджених військовослужбовців на отримання збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди, виникає на підставі довідки керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, складеній за встановленою формою та у якій зазначені бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій та рапорт (донесення) командира щодо виконання бойових завдань.

Як вже було зазначено вище, згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.09.2024 № 17822 позивач у певний період часу брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Підстава: журнали бойових дій.

Разом із тим, така довідка не може бути підставою для нарахування і виплати позивачу передбаченої Постановою № 168 додаткової винагороди в розмірі 100000 грн, оскільки підставою для виплати такої винагороди є виключно факт виконання військовослужбовцем завдання із переліку, встановленого пунктами 1 окремих доручень Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 та № 912/з/29 від 23.06.2022, підтверджений сукупністю таких документів, як бойовий наказ (розпорядження), журнал бойових дій, рапорт командира, зміст яких відображає суть виконаного завдання та період його виконання.

Дана довідка не містить в собі жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань), кількості днів такої участі тощо.

Довідку позивача про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, суд не приймає до уваги також, оскільки ця довідка видавалась на виконання Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014, у зв`язку з чим не може бути підставою для нарахування і виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Колегія суддів звертає увагу, що виконання бойових розпоряджень та участь у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і гримування збройної агресії не є тотожними поняттями.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у справі №640/13029/22, одночасно здійснюючи текстуальне тлумачення Постанови №168, Велика Палата Верховного Суду дійшла переконання, що як текстуальне тлумачення змісту первинної редакції пункту 1 Постанови № 168, так і системне тлумачення цієї постанови з урахуванням умов її прийняття, визначеними у преамбулі, дають підстави для висновку, що виплата додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень повинна здійснюватися як стимулювання винятково тим військовослужбовцям ЗСУ, які своїми безпосередніми діями здійснюють захист суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України.

В даному випадку, позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду у збільшеному розмірі в сумі 100000 грн.

Зазначена сума додаткової винагороди повинна виплачуватися військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів.

Верховним Судом у постанові від 11.04.2024 по справі № 560/3153/23 зазначено, що підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах є довідка керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

За зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який видав відповідну довідку. Тож, якщо відрядженому військовослужбовцю видано довідку про підтвердження його участі у бойових діях або заходах, зміст та форма якої відповідають додаткам № 1, 2 окремого доручення, підписану уповноваженим командиром (начальником), то презюмується, що цей командир (начальник) перевірив та підтвердив наявність документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, визначених пунктом 3 вищевказаного окремого доручення, на підставі якого визначив терміни безпосередньої участі кожного конкретного відрядженого військовослужбовця у бойових діях або заходах у відповідності до повноважень, наданих йому абзацом 3 пункту 3 та абзацом 4 пункту 4 окремого доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.

Зміст цих документів може ставитися під сумнів лише за наявності доказів недобросовісного чи зловмисного спотворення фіксації реальної участі конкретного військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах. Іншим випадком необхідності пошуку доказів участі військовослужбовця у бойових діях чи відповідних заходах може бути ситуація втрати (знищення) документів військової частини (підрозділу) в умовах бойових дій, засвідчена відповідними документами.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 21 березня 2024 року у справах №560/3159/23 та № 560/3141/23.

Як встановлено матеріалами справи, витягами з бойових розпоряджень від 31.07.2022 № 1277/***, від 02.08.2024 № 1294/***, від 03.08.2022 №1301/***від 04.08.2022 №1310/дск, від 06.08.2022 № 1324/***, від 08.08.2022 № 1339/***, від 10.08.2022 № 1353/***, від 12.08.2022 № 1371/***, від 14.08.2022 № 1385/***, від 16.08.2022 №1400/***, від 18.08.2022 № 1420/***, від 23.08.2022 № 1457/***, від 14.08.2022 № 1465/*** підтверджено, що позивач з 31.07.2022 по 19.08.2022, з 22.08.2022 по 25.08.2022 з метою охорони та оборони місця дислокації військової комендатури майна та озброєння комендатури та осіб, з метою підтримання військової дисципліни серед військовослужбовців, які доставляються до військової комендатури для встановлення обставин подій та складання адміністративних матеріалів; для забезпечення заходів комендантської години у м. Бахмут та прилеглих населених пунктах залучався до вказаних заходів у АДРЕСА_2 .

Витягами з бойових розпоряджень від 04.09.2023 № 3051дск, від 06.09.2023 № 3075дск, від 12.09.2023 № 3152дск, від 14.09.2023 № 3177дск, від 16.09.2023 № 3196дск, від 18.09.2023 № 3220дск, від 24.09.2023 № 3280дск, від 26.09.2023 № 3295дск, від 28.09.2023 № 3320дск, від 29.09.2023 № 3330дск, від 30.09.2023 № 3341дск, від 21.10.2023 № 3566дск, від 27.10.2023 № 3628дск, від 02.11.2023 № 3688дск, від 08.11.2023 № 3758дск, від 14.11.2023 № 3838дск, підтверджено, що позивач 05.09.2023, 07.09.2023, 13.09.2023, 15.09.2023, 17.09.2023, 19.09.2023, 25.09.2023, 27.09.2023, 29.09.2023, 30.09.2023, 01.10.2023, 22.10.2023, 28.10.2023, 03.11.2023, 09.11.2023, 15.11.2023 з метою здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування, забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, у військових містечках, на вулицях і в громадських місцях залучався до вказаних заходів у районі АДРЕСА_1 .

Витягами з бойових розпоряджень від 08.09.2023 № 3103дск, від 10.09.2023 № 3126дск, від 20.09.2023 № 3239дск, від 22.09.2023 № 3259дск, від 02.10.2023 № 3361дск, від 04.10.2023 № 3382дск, від 19.10.2023 № 3545дск, від 23.10.2023 № 3585дск, від 25.10.2023 № 3606дск, від 29.10.2023 № 3646дск, від 31.10.2023 № 3665дск, від 04.11.2023 № 3714дск, від 06.11.2023 № 3734дск, від 10.11.2023 № 3786дск, від 12.11.2023 № 3812дск, від 16.11.2023 № 3871дск, від 18.11.2023 № 3900дск підтверджено, що позивач з 09.09.2023 по 10.09.2023, з 21.09.2023 по 24.09.2023, з 03.10.2023 по 06.10.2023, з 20.10.2023 по 21.10.2023, з 24.10.2023 по 27.10.2023, з 30.10.2023 по 02.11.2023, з 05.11.2023 по 08.11.2023, з 11.11.2023 по 14.11.2023, з 17.11.2023 по 20.11.2023 з метою здійснення охорони та оборони місця дислокації військової комендатури ( АДРЕСА_1 ), майна та озброєння військової комендатури, підтримання військової дисципліни серед військовослужбовців, які доставлені до військової комендатури для встановлення обставин подій та складання адміністративних матеріалів залучався до вказаних заходів у районі н.п. Костянтинівка Донецької області.

Також відповідно до витягів з бойових розпоряджень від 26.11.2023 №4017дск позивач 27.11.2023 з метою регулювання дорожнього руху на автомобільних дорогах і вулицях під час проходження колон військових транспортних засобів, забезпечення супроводження цих колон та транспортних засобів спеціального призначення, забезпечення безпеки дорожнього руху та дотримання комендантської години шляхом патрулювання екіпажами військової інспекції безпеки дорожнього руху здійснював супроводження колони військових транспортних засобів за маршрутом руху: Сергіївка Семенівка, з подальшим патрулюванням по Краматорському району; від 28.11.2023 № 4039дск, від 04.12.2023 № 4134дск, від 06.12.2023 № 4166дск, 29.11.2023, 05.12.2023 та 07.12.2023 відповідно здійснював патрулювання за маршрутом руху: Добропілля Олександрівка; від 29.11.2023 № 4057дск, від 02.12.2023 № 4105дск, від 08.12.2023№ 4197дск, від 10.12.2023 № 4225дск, від 12.12.2023 № 4255дск 30.11.2023, 03.12.2023, 09.12.2023, 11.12.2023 та 13.12.2023 відповідно здійснював патрулювання за маршрутом руху: Краматорськ;

Отже, позивач брав участь у заходах, виконував завдання (забезпечення заходів комендантської години, несення служби на блокпостах, патрулювання, денний патруль) у складі військ під час операції з відсічі збройної агресії РФ на території Краматорського району Донецька область.

Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року, був затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 р. за № 453/37789 (з подальшими змінами).

На його заміну наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004, затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

У цих переліках зазначені райони (у тому числі окремі райони Донецької області), де мали місце воєнні (бойові) дії.

Донецька область визначена районом ведення воєнних (бойових) дій, зокрема, з 24 лютого до кінця 2022 року, що підтверджують накази Головнокомандувача ЗСУ № 84 від 13.03.2022, № 101 від 30.03.2022, № 102 від 01.04.2022, № 125 від 30.04.2022, № 157 від 02.06.2022, № 184 від 01.07.2022, №212 від 01.08.2022, № 237 від 01.09.2022, № 262 від 01.10.2022, № 282 від 01.11.2022, № 311 від 02.12.2022, №1 від 02.01.2023.

Водночас Верховний Суд у постанові від 06 грудня 2024 року (справа №200/5172/23) за аналогічних цій справі обставин зазначив, що аргументи касаційної скарги позивача, що посилаються на включення території Донецької області, де він виконував бойові завдання, до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій як підстави для виплати спірної винагороди, є необґрунтованими. Віднесення населених пунктів до активних бойових зон саме по собі не гарантує права на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі. Визначення права на отримання додаткової винагороди не може базуватися лише на формальному віднесенні території до районів ведення бойових дій.

Колегія суддів наголошує, що сам по собі факт виконання посадових обов`язків на території Донецької області не є безумовною підставою для отримання збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022.

Право на таку винагороду у військовослужбовців виникає виключно за умов та виконання військовослужбовцями завдань із переліку, встановленого пунктами 1 окремих доручень Міністра оборони України № 248/1298 від 25.03.2022 та № 912/з/29 від 23.06.2022, підтверджений сукупністю таких документів, як бойовий наказ (розпорядження), журнал бойових дій, рапорт командира, зміст яких відображає суть виконаного завдання та період його виконання.

Статтею 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» встановлено основні завдання Служби правопорядку, якими є:

виявлення причин, передумов і обставин кримінальних та інших правопорушень, вчинених у військових частинах та на військових об`єктах; розшук осіб, які самовільно залишили військові частини (місця служби);

запобігання вчиненню і припинення кримінальних та інших правопорушень у Збройних Силах України;

участь в охороні військових об`єктів та забезпеченні громадського порядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових містечках, на вулицях і в громадських місцях;

захист майна Збройних Сил України від розкрадання та інших кримінально протиправних посягань;

забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів;

участь у гарнізонних заходах;

виконання у передбачених законом випадках рішень про тримання військовослужбовців на гауптвахті;

забезпечення виконання кримінального покарання стосовно військовослужбовців, які за вироком суду засуджені до тримання у дисциплінарному батальйоні;

сприяння у межах своєї компетенції органам, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органам досудового розслідування та суду, органам державної влади, органам місцевого самоврядування, органам військового управління, підприємствам, установам, організаціям у виконанні покладених на них відповідно до законів обов`язків;

участь у протидії диверсійним проявам та терористичним актам на військових об`єктах.

При прийнятті рішення про введення в Україні чи в окремих її місцевостях режиму воєнного або надзвичайного стану на Службу правопорядку додатково покладаються завдання щодо:

участі у боротьбі з ворожими диверсійно-розвідувальними групами на території України;

організації збору, супроводження та охорони військовополонених з місць (місцевостей), де вони утримуються після взяття їх в полон, до таборів для тримання військовополонених або дільниць для тримання військовополонених;

поводження з військовополоненими в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

забезпечення дотримання комендантської години в гарнізонах;

охорони військових об`єктів, військових містечок та їх населення, сприяння його евакуації;

відновлення та підтримання порядку і дисципліни у військових частинах;

контролю за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України.

Забороняється покладати на Службу правопорядку завдання, не передбачені цим Законом. Ніякі виняткові обставини або накази чи розпорядження посадових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності військовослужбовців Служби правопорядку.

Отже, бойові розпорядження, якими позивач залучався до забезпечення заходів комендантської години, несення служби на блокпостах, патрулювання, охорона та конвоювання на гауптвахті не свідчить про участь позивача у бойових діях або безпосереднє забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на територіях, де проводяться бойові дії, а свідчить про виконання ним своїх службових обов`язків.

Таким чином, враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що у позивача відсутнє право на отримання виплати додаткової щомісячної винагороди на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 гривень в період з 25.02.2022 по 22.11.2022, з 12.12.2022 по 02.04.2023, з 14.04.2023 по 02.10.2023, з 20.10.2023 по 20.11.2023, з 26.11.2023 по 18.01.2024, з 25.01.2024 по 11.02.2024, з 29.02.2024 по 19.06.2024, з 21.06.2024 по 18.07.2024 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах на підставі тих доказів, що наявні в матеріалах справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки доказів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у цей період, позивач суду не надав та матеріали справи не містять, отже в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 р. у справі №200/129/25 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2025 р. у справі №200/129/25 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко