Справа № 640/2947/21
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Житомир справа № 640/2947/21

категорія 102010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Громадянин ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції (далі - Відповідач 1), Департаменту патрульної поліції (далі - Відповідач 2), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати Висновок службового розслідування, призначеного наказом Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції № 100 від 06.05.2020 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого сержанта поліції ОСОБА_2 та капрала поліції ОСОБА_3 ;

- визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції щодо незабезпечення права позивача бути присутнім при розгляді скарги відповідно до статті 18 Закону України "Про звернення громадян";

- визнати протиправним рішення Департаменту патрульної поліції про залишення без змін висновку службового розслідування, призначеного наказом Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції № 100 від 06.05.2020 року;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції провести службове розслідування відносно заступника начальника Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Грищенка Д.В., старшого інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Сороки Я.С., інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Шкраб Ю.В. за порушення вимог статті 18 Закону України "Про звернення громадян" у незабезпеченні присутності заявника при розгляді скарги по суті;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції провести службове розслідування відносно начальника Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Думича А.А. за нездійснення належного контролю роботи дисциплінарної комісії, що призвело до притягнення до дисциплінарної відповідальності невинуватих посадових осіб УПП в Чернігівській області.

Позивач в обґрунтування позову, серед іншого, зазначає, що 26.03.2020 року о 12:00 на автовокзалі по проспекту Перемоги у м. Чернігів проти нього були допущені протиправні дії з боку патрульних поліції, а саме патрульний поліції Гордійчук С.І. обмежував свободу пересування позивача без пояснення причин та без складання відповідного протоколу про адміністративне затримання.

На думку позивача, ініційоване Відповідачем 1 проведення службового розслідування по відношенню до інших патрульних поліції капрала поліції Ганжи В.С. та старшого сержанта поліції Аландаренка С.О. є безпідставним, оскільки фактично порушив права позивача рядовий поліції Гордійчук С.І., який, не будучи у складі прибулого екіпажу поліції та, відповідно, не маючи повноважень у даній ситуації, мав залишатися в службовому автомобілі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення та виклику учасників справи.

Представник відповідачів у відзиві на позовну заяву заперечив проти доводів позивача та просив відмовити у задоволенні позову.

Зазначив, що обставинами, за яких патрульні поліції прибули на виклик 26.03.2020 року на проспект Перемоги, 1, було повідомлення про знаходження на території автостанції двох чоловіків, які розпивали алкогольні напої та голосно поводилися. Із записів портативного відеореєстратора, розміщеного на однострої працівника поліції Ганжи В.С., вбачається, що один з цих громадян, як з`ясовано в подальшому - ОСОБА_1 , відмовився надавати свої анкетні дані, повідомив недостовірні дані щодо себе, в зв`язку з чим його було обмежено в пересуванні для з`ясування обставин інциденту.

Як вказує представник відповідачів, позивачу було висловлено словесну команду "остаемся на месте", але заходи фізичного впливу до позивача не застосовувались. Разом з тим, виходячи з приписів частини 1 статті 209 Кримінального кодексу України, де вказано, що особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою, дисциплінарною комісією було встановлено факт порушення службової дисципліни поліцейськими ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Гордійчуком С.І., що виразився у фактичному затриманні ОСОБА_1 , обмеженні його права на вільне пересування без складання протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлення родичів та центру надання безоплатної вторинної правової допомоги.

За твердженням представника відповідачів, за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія сформулювала відповідні висновки щодо винних осіб і рекомендації, і саме цим, а не стороннім, особам, закон надає право оскаржувати рішення, прийняті за цими рекомендаціями.

Також представник відповідачів звертає увагу на правову позицію Верховного Суду у справі № 360/902/19, де вказано, що висновок службового розслідування не має статусу рішення у розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Окремо представник відповідачів зазначив про те, що позовна заява не відповідає вимогам статті 161 КАС України, оскільки за змістом статті 5 Закону України "Про судовий збір" пільг щодо сплати збору для інвалідів 3 групи, ветеранів війни інвалідів війни не встановлено.

Стосовно цього твердження представника відповідачів суд зауважує, що згідно зі статтею 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни. Цим же Законом передбачено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

З огляду на вказане, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, а отже звільняється від сплати судового збору.

Справа у встановлені нормами Кодексу адміністративного судочинства України строки Окружним адміністративним судом міста Києва розглянута не була.

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва дана адміністративна справа була передана на розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 12.03.2025 року адміністративну справу Житомирським окружним адміністративним судом прийнято до свого провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Окрім того, запропоновано учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали надати Житомирському окружному адміністративному суду актуальні пояснення по суті позову.

Відповідач 2 надіслав суду заяву, у якій підтримав доводи відзиву на позов та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Окремо звернув увагу на те, що з подібними вимогами позивач звертався до суду й у справі Чернігівського окружного адміністративного суду № 620/5478/20, яким йому було відмовлено у задоволенні вимоги про визнання протиправним та скасування висновку про службове розслідування з тих підстав, що такий висновок не є рішенням в розумінні статті 19 КАС України, яке може бути оскаржене до адміністративного суду.

Позивач у письмових поясненнях від 12.04.2025 року зазначив, що обставини у справі № 620/5478/20 були інші, ніж у цій справі, а тому поведінка відповідача, яка є маніпуляціями іншими подіями та спрямована на введення суду в оману, вказує на зловживання процесуальними правами та потребує ухвалення рішення у відповідності до статті 249 КАС України.

Однак, суд вважає таке зауваження позивача недоречним та безпідставним, оскільки сам по собі факт посилання представника відповідачів на судове рішення у іншій справі не може розцінюватися як маніпуляція чи введення суду в оману, адже подібне посилання є формою аргументації правової позиції сторони у процесі.

Більше того, оцінка доводів сторін і встановлення подібності чи відмінності фактичних обставин справ здійснюється виключно судом під час розгляду справи по суті.

У зв`язку з викладеним підстав для застосування положень статті 249 КАС України суд не вбачає.

Розглянувши подані учасниками справи заяви по суті, документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.

Як підтверджено матеріалами справи та не заперечується учасниками справи, 26.03.2020 року надійшло повідомлення зі служби "102" від працівника поліції Василяко щодо знаходження на автостанції за адресою: просп. Перемоги, 1 у м. Чернігів двох чоловіків у стані алкогольного сп`яніння та необхідності направлення поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Звернення зареєстроване у журналі єдиного обліку Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області.

Того ж дня у журналі зареєстроване звернення гр. ОСОБА_1 про те, що за адресою по АДРЕСА_1 його обмежують у пересуванні без повідомлення, яке адміністративне правопорушення він вчинив.

Звернення ОСОБА_1 скероване 02.04.2020 року до сектору документального забезпечення Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції.

За зверненням ОСОБА_1 інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Юлією Шкраб складено доповідну записку на ім`я заступника начальника управління начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Чернігівській області з метою ініціювання проведення службового розслідування за фактом можливого порушення дисципліни поліцейськими батальйону УПП в Чернігівській області під час спілкування з ОСОБА_1 , що мало місце 26.03.2020 року.

06.05.2020 року начальником Управління патрульної поліції в Чернігівській області А. Думичем було видано наказ за № 100 від 06.05.2020 року "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" стосовно перевірки причин та обставин можливого порушення службової дисципліни поліцейським взводу №1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції ОСОБА_3 та поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції ОСОБА_2 , що виразилось у застосуванні під час несення служби 26.03.2020 року відносно ОСОБА_1 превентивного поліцейського заходу обмеження пересування особи без складання протоколу про адміністративне затримання.

В ході проведеного службового розслідування було з`ясовано, що за викликом по факту вживання невідомими особами алкогольних напоїв на території автостанції по проспекту Перемоги,1 у м. Чернігів прибули патрульні поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Поліцейський ОСОБА_4 , який є учасником іншого складу патрульних поліцейських, знаходився в екіпажі даного складу патрульних з тієї причини, що ним було отримано вказівку від поліцейських сектору транспортного забезпечення УПП в Чернігівській області ДПП поставити службовий автомобіль Toyota Prius, номерний знак НОМЕР_1 , на станцію технічного обслуговування, після чого на деякий час йому довелося пересісти в екіпаж, що прибув на місце події.

На період несення служби з 08:00 год. по 20:00 год. капралу поліції ОСОБА_3 видано портативні відеореєстратори №№ 000070 та 000078, рядовому поліції ОСОБА_4 - №№ 000049 та 000072, старшому сержанту ОСОБА_2 відеореєстратори не видавались. За допомогою відеозапису з портативного відеореєстратора № 00070, закріпленого на однострої ОСОБА_3 , зафільмували розмову з невідомим чоловіком, який представився ОСОБА_5 , який, як виявилося згодом, є ОСОБА_1 , позивачем у справі. Вказаний чоловік був одним з двох осіб, щодо яких надійшло повідомлення на службу "102" про вживання ними алкоголю на території автостанції. Доки старший сержант поліції ОСОБА_2 отримував пояснення від чергової автовокзалу, яка здійснила виклик поліції, капрал поліції ОСОБА_3 намагався встановити особу ОСОБА_1 та з`ясувати подробиці події, за якою викликано поліцію. Оскільки ОСОБА_1 намагався покинути місце події під приводом необхідності придбати маску в аптеці, ОСОБА_3 перегородив йому дорогу, скомандувавши "остаемся на месте", однак, фізична сила до ОСОБА_1 не застосовувалась.

Зіставивши відеозаписи з портативного відеореєстратора № 000070 з наданим ОСОБА_1 відеофайлом VID_20200326_115710 встановлено, що поліцейським, який перекрив дорогу ОСОБА_1 , є ОСОБА_3 .

За результатами службового розслідування складено Висновок, згідно якого встановлено, що факти, які стали підставою для проведення розслідування, знайшли своє підтвердження.

Зокрема, на підставі зібраних матеріалів встановлено факт порушення службової дисципліни старшим сержантом поліції ОСОБА_2 , капралом поліції ОСОБА_3 та рядовим поліції ОСОБА_4 , що виразилось у фактичному затриманні ОСОБА_1 , обмеженні його прав на вільне пересування, який змушений був залишатися поряд із поліцейськими через підкорення їх наказу та дій правоохоронців щодо блокування пересування вказаного громадянина, що мало місце 26.03.2020 року, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлення родичів та центру надання безоплатної вторинної правової допомоги, що є порушенням вимог статті 261 КУпАП, а також прав і свобод людини і громадянина.

Водночас, зважаючи на службові характеристики та зарекомендовані позитивні якості усіх трьох поліцейських запропоновано обмежитись дисциплінарним стягненням у вигляді зауваження та попередження про необхідність дотримання службової дисципліни.

Докази на підтвердження того, що керівником відносно зазначених вище поліцейських були видані накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності у матеріалах справи відсутні.

Про результати проведеного службового розслідування гр. ОСОБА_1 повідомлено листом № 2386вх/41/22/01-2020 від 04.06.2020 року та запропоновано у разі незгоди з цим рішення оскаржити його в порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, а в разі відсутності такого органу або незгоди з прийнятим за скаргою рішенням безпосередньо до суду.

Скориставшись таким правом, ОСОБА_1 подав скаргу на ім`я начальника Департаменту патрульної поліції, у якій просив скасувати Висновок дисциплінарної комісії від 04.06.2020 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого сержанта поліції ОСОБА_2 та капрала поліції ОСОБА_3 , наполягаючи на тому, що до такої відповідальності має бути притягнутий саме рядовий ОСОБА_4 .

У скарзі заявник просив про вжиті заходи та прийняте рішення повідомити його письмово у визначені законом строки та на електронну адресу.

За результатами розгляду цієї скарги ОСОБА_1 було надано відповідь за №М-15675/41/2/02-2020 від 08.10.2020 року, згідно якої у діях дисциплінарної комісії під час проведення службового розслідування порушень закону не встановлено.

Не погоджуючись з наданою відповіддю, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Однією з позовних вимог є вимога про визнання протиправним та скасування Висновку службового розслідування від 04.06.2020 року, призначеного наказом Управління патрульної комісії в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції № 100 від 06.05.2020 року, в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого сержанта поліції ОСОБА_2 та капрала поліції ОСОБА_3 .

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 року на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України закрито провадження у справі в частині вимоги про визнання протиправним і скасування Висновку службового розслідування від 04.06.2020 року, призначеного наказом Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції від 06.05.2020 року № 100 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії".

Виносячи ухвалу, суд дійшов висновку, що висновок службового розслідування не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для особи, дії якої перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Указаний документ є носієм доказової інформації про виявлені уповноваженим органом порушення вимог законодавства посадовими особами цього ж органу, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а тому оцінка акту, у тому числі й оцінка дій службових осіб органу щодо його складання, викладення у ньому висновків розслідування, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Суд також не вбачає підстав для задоволення решти позовних вимог, з огляду на таке.

Звертаючись до Департаменту патрульної поліції із скаргою від 09.09.2020 року на висновок службового розслідування, позивач зазначив, що члени дисциплінарної комісії дійшли хибного висновку, що поліцейським, який перегородив дорогу позивачу, був ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 . У скарзі позивач просив Департамент скасувати висновок службового розслідування в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани ОСОБА_4 , притягнути до дисциплінарної відповідальності членів дисциплінарної комісії - заступника начальника УПП в Чернігівській області ДПП Грищенка Д.В., старшого інспектора УПП в Чернігівській області ДПП Сороку Я.С. та інспектора УПП в Чернігівській області ДПП Шкраб Ю.В. за порушення вимог статті 18 Закону України "Про звернення громадян" у незабезпеченні присутності заявника при розгляді скарги по суті; притягнути до дисциплінарної відповідальності начальника УПП в Чернігівській області ДПП Думича А.А. за нездійснення належного контролю роботи дисциплінарної комісії, що призвело до притягнення до відповідальності невинуватих осіб.

Надаючи правову оцінку таким твердженням та вимогам позивача, суд вказує на таке.

Частинами першою-четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Підставою для застосування стягнень до поліцейського є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого прямий начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Отже, комісії надане право надавати оцінку діям поліцейського щодо дотримання службової дисципліни за подією, яка являлася предметом службового розслідування.

Суд зазначає, що сам факт незгоди позивача із висновками дисциплінарної комісії та його суб`єктивне переконання у необхідності застосування більш суворого дисциплінарного стягнення до працівника поліції ОСОБА_4 не свідчать про протиправність рішень або дій членів дисциплінарної комісії. Такі міркування позивача не є юридичними підставами для перегляду чи скасування результатів службового розслідування, оскільки питання визначення виду дисциплінарної відповідальності належить до дискреційних повноважень відповідного органу поліції.

Дискреційні повноваження дисциплінарної комісії полягають у тому, що закон надає їй право самостійно оцінювати дії поліцейських з точки зору дотримання службової дисципліни та визначати, чи є підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також обирати її вид. Така дискреція обумовлена тим, що члени комісії володіють спеціальними знаннями, досвідом та розумінням специфіки поліцейської служби, що дозволяє їм всебічно та об`єктивно оцінювати поведінку поліцейського у службових ситуаціях.

Суд не може підміняти собою дисциплінарний орган і давати власну оцінку фактам чи доказам, які були предметом службового розслідування, оскільки це виходить за межі повноважень суду. Завдання суду полягає у перевірці дотримання процедури та меж дискреційних повноважень, а не у визначенні правильності оцінки поведінки поліцейських.

Дисциплінарна комісія, діючи в межах Порядку №893, має право оцінювати надані пояснення, матеріали відеофіксації, рапорти, характеристики, наявність пом`якшуючих чи обтяжуючих обставин і, виходячи з цього, приймати рішення про доцільність застосування дисциплінарного стягнення або його відсутність.

У даному випадку фактори, від яких залежало визначення виду юридичної відповідальності поліцейських ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та Гордійчука В.І., були враховані дисциплінарною комісією, зокрема, тяжкість проступку; обставини, за яких його скоєно; пояснення та рапорти поліцейських, їх ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, службова характеристика; відсутність обтяжуючих відповідальність обставин; справедлива рівновага (баланс) при визначенні виду дисциплінарного стягнення та інтересами позивача.

Крім того, матеріалами справи не підтверджено факту заподіяння позивачу будь-якої майнової чи немайнової шкоди діями поліцейських.

Твердження позивача про незабезпечення його права бути присутнім при розгляді скарги є необґрунтованими та такими, що не підтверджують доводи позивача про неправомірність дій членів дисциплінарної комісії чи начальника Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції.

В пункті 7 Розділу V Порядку № 893 визначено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

У зв`язку з проведенням службового розслідування в порядку письмового провадження, дисциплінарна комісія приймає рішення без повідомлення та виклику учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

За змістом частини 9 статті 15 Дисциплінарного статуту уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб. Стаття 18 Дисциплінарного статуту передбачає право на захист поліцейського під час проведення службового розслідування, яке полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Тобто, отримання пояснень від інших осіб, щодо яких не проводиться службове розслідування, належить до прав, а не обов`язків членів дисциплінарної комісії і вирішується у кожному конкретному випадку на власний розсуд дисциплінарною комісією з врахуванням обставин справи.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу було забезпечено право бути заслуханим, його було опитано. У рапортах поліцейських детально наведено всі аргументи з приводу досліджуваних обставин. Крім того, дисциплінарною комісією здійснено перегляд та аналіз відеозапису із портативного відеореєстратора поліцейського № 000070 за 26.03.2020 року та відеозапис, наданий позивачем. Оцінено пояснення позивача, відібрані в ході опитування. Натомість, позивач не навів жодних фактичних даних, які не були повідомленими ним дисциплінарній комісії у зв`язку з проведенням службового розслідування без участі позивача. Тому відсутні підстави вважати, що дисциплінарна комісія неповно та не всебічно дослідила обставини, що стали предметом проведення розслідування.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд враховує частину 2 статті 2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Будь-яких процедурних порушень під час проведення службового розслідування судом не встановлено, належних та допустимих доказів наявності таких порушень до матеріалів справи позивачем не надано.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Аргументи позивача висновку суду не спростовують.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко