Справа № 160/25863/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою позивача-1: ОСОБА_1 , позивача-2: ОСОБА_2 в особі представника адвоката Таліпової Альони Георгіївни до Управління соціальної та ветеранської політики Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання відмову протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
11.09.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 10.09.2025 року через систему Електронний суд позовна заява позивача-1: ОСОБА_1 , позивача-2: ОСОБА_2 в особі представника адвоката Таліпової Альони Георгіївни до Управління соціальної та ветеранської політики Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в якій представник позивача просить суд:
- визнати протиправною відмову Управління соціальної та ветеранської політики Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в наданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, викладену у листі від 16.06.2025 року №459 та зобов`язати Управління соціальної та ветеранської політики Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує про те, що права позивача порушуються фактично відмовою Управління соціальної та ветеранської політики Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, викладеної у листі від 16.06.2025 року №459. Отже, позивач вважає відмову Управління соціальної та ветеранської політики Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у наданні ОСОБА_1 та її на той час неповнолітній доньці ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України протиправною.
30.09.2025 року від представника Управління соціальної та ветеранської політики Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначив, що з аналізу протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №2025-0405-1101-0487-3 від 07.04.2025 «20 Регіональної ВЛК (м.Дніпро)» вбачається, що захворювання сержанта запасу ОСОБА_3 , 1969 року народження, підтверджене свідоцтвом про хворобу №2253 від 04.10.2010 ЛЕК МНС України, медичними документами лікувальних закладів МОЗ України, яке призвело в подальшому до «Атеросклеротична хвороба серця. Серцево судинна недостатність», згідно лікарського свідоцтва про смерть «2247к від 23.12.2024, виданого ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.12.2024, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ. Так, згідно протоколу ВЛК, смерть загиблого настала не внаслідок захворювання одержаного під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», заявницю листом від 16.06.2025 року вих. № 459 було повідомлено про невідповідність наданих документів вимогам законодавства. Крім того, працівниками управління пропонувалося звернутися до територіального РТЦК для перегляду причино - наслідкового зв`язку захворювання, яке призвело до смерті військовослужбовця, а вже після звернутися з відповідними заявами про надання статусу члена сім`ї загиблого. Тож відповідач вважає, що звернення позивачок до суду є передчасним. Тому, відмовляючи громадянці ОСОБА_1 та її доньці ОСОБА_4 , управління соціальної та ветеранської політики Кам`янської райдержадміністрації діяло на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений відповідним законодавством України.
17.10.2025 року від представника позивача адвоката Таліпової А.Г. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено про те, що відповідач не подав будь - якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.
20.10.2025 року від представника Управління соціальної та ветеранської політики Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до суду надійшло заперечення щодо відповіді на відзив позовної заяві, в якому висловлено безпідставність та необґрунтованість доводів представника позивача.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2025 року зазначена вище справа розподілена та 12.09.2025 року передана судді Пруднику С.В.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 є дружиною померлого військовослужбовця ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб.
26.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_3 був призваний за мобілізацією та зарахований до штату військової частини НОМЕР_2 .
23.11.2022 року на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 21.11.2022 № 119/-РС був звільнений у запас за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1
Відповідно до протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №2025-0405-1101-0487-3 від 07.04.2025 «20 Регіональної ВЛК (м. Дніпро)», захворювання сержанта запасу ОСОБА_3 , 1969 року народження, підтверджене свідоцтвом про хворобу №2253 від 04.10.2010 ЛЕК МНС України, медичними документами лікувальних закладів МОЗ України, яке призвело в подальшому до «Атеросклеротична хвороба серця. Серцево судинна недостатність», згідно лікарського свідоцтва про смерть «2247к від 23.12.2024, виданого ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.12.2024, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.
Так, з метою отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України 08.05.2025 року позивач звернулася до Управління соціальної та ветеранської політики Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області з заявою та відповідним пакетом документів про надання їй та її неповнолітній доньці зазначеного статусу.
Під час подання заяви про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України позивачем було подано копії наступних документів: паспорт, ідентифікаційний номер платника податків позивача; свідоцтво про шлюб; свідоцтво про смерть; протокол № 2025-0405-1101-0487-3 засідання штатної військово-лікарської комісії 20 Регіональна ВЛК (м.Дніпро) від 07.04.2025 року; паспорт, ідентифікаційний номер платника податків ОСОБА_2 ; свідоцтво про народження ОСОБА_2 ; довідка №368 від 04.02.2025 року видання на ім`я ОСОБА_1 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; довідка №367 від 04.02.2025 року видання на ім`я ОСОБА_2 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; довідка №124 від 31.01.2025 року про місце проживання померлого; довідка № 13 від 07.01.2025 року про те, що Позивач та померлий ОСОБА_3 проживали разом за однією адресою.
16.06.2025 року позивач отримала лист, яким їй повідомили, що нею нібито подано невідповідні документи подання яких передбачено підпунктом 4 пункту 4 Порядку №740.
Так, згідно протоколу ВЛК, смерть загиблого настала не внаслідок захворювання одержаного під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», заявницю листом від 16.06.2025 року вих. № 459 було повідомлено про невідповідність наданих документів вимогам законодавства. Крім того, працівниками управління пропонувалося звернутися до територіального РТЦК для перегляду причино - наслідкового зв`язку захворювання, яке призвело до смерті військовослужбовця, а вже після звернутися з відповідними заявами про надання статусу члена сім`ї загиблого.
30.06.2025 року представником позивача на офіційну електронну адресу відповідача було надіслано адвокатський запит щодо отримання копії рішення про надання (відмову у наданні) статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України у відповідності до п. 13 Порядку № 740 від 23.09.2015 року та проханням повідомити які саме документи не відповідають вимогам законодавства.
Як вказує представник позивача у поданій до суду позовній заяві, станом на зараз відповідачем було проігноровано вказаний запит та не надано жодних запитуваних документів, а також не надано офіційних роз`яснень які саме подані документи не відповідають Порядку №740.
04.06.2025 року спеціалістами ЦНАП Криничанської селищної ради позивачу було надано лист №710 від 20.05.2025 року в якому керівнику вказаного центру було повідомлено, що позивачем надані документи, які не дають права для отримання статусу члена загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України згідно п. 5 ч. 1 ст. 10-1 Закону № 3551-XII про що ОСОБА_1 роз`яснено в телефоному режимі.
Представник позивача також зазначає, що в телефонній розмові позивачу було повідомлено, що надання їй та її доньці статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України буде можливе лише за умови подання протоколу засідання штатної ВЛК де у висновку буде значитись наступна фраза: захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_3 та причини його смерті пов`язані із захистом Батьківщини, а не у зв`язку з проходженням військової служби, як зазначено в поданому протоколі.
Вважаючи відмову Управління соціальної та ветеранської політики Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в наданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, викладену у листі від 16.06.2025 року №459 та зобов`язати Управління соціальної та ветеранської політики Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходячи з положень норм законодавства, які діяли на момент їх виникнення, суд виходив із такого.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551-XІІ) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 10-1 Закону №3551-XII до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також сім`ї працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, до здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Частинами 2-8 вказаної статті передбачено, що порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначається Кабінетом Міністрів України.
Підставою для надання особам, зазначеним у пункті 4 частини першої цієї статті, статусу сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України є (але не виключно):
а) клопотання про надання статусу сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України керівника добровольчого формування, до складу якого входила особа, яка загинула (пропала безвісти) чи померла. До клопотання додаються документи або письмові свідчення не менш як двох свідків з числа осіб, які спільно з такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій, або особи з інвалідністю внаслідок війни, або учасника війни відповідно до цього Закону, що підтверджують участь загиблої (пропалої безвісти), померлої особи в антитерористичній операції;
б) витяг з наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, Генерального штабу Збройних Сил України про виконання добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;
в) висновок судово-медичної експертизи.
До членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать:
один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні;
діти, які не мають (і не мали) своїх сімей;
діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття;
діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти;
утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.
Члени сімей осіб, зазначених у пункті 5 частини першої цієї статті (крім військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Служби безпеки України та осіб, які входять до складу розвідувальних органів України), або їх представники мають право відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг" подати заяву про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, у тому числі засобами Реєстру та/або Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, до органу, уповноваженого встановлювати статус сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.
У такій заяві зазначаються відомості, необхідні для встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, а також додаються копії відповідних документів, засвідчені підписом суб`єкта звернення (за наявності).
Якщо особа, яка подає заяву про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, не володіє такими відомостями (документами), орган, уповноважений встановлювати статус сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, витребовує такі відомості (документи) за запитом в уповноваженого органу або особи в рамках міжвідомчої взаємодії суб`єктів владних повноважень, але не пізніше ніж через п`ять календарних днів від дати надходження такої заяви. Уповноважений орган або особа зобов`язані надати запитувані відомості (документи) або обґрунтувати причину відмови у наданні не пізніше ніж через 15 календарних днів від дати надходження такого запиту.
Не пізніше ніж через 10 календарних днів після отримання відомостей (документів) орган, уповноважений встановлювати статус сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, приймає рішення про надання відповідного статусу.
Аналізуючи наведені норми, колегія суддів вважає, що до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї військовослужбовців Збройних Сил України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі.
Процедуру надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначає Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №740 від 23.09.2015 (далі - Порядок №740).
Підпунктом 4 пункту 4 Порядку №740 передбачено, що для заявників з числа членів сімей осіб (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, та працівників підприємств, установ, організацій), зазначених у пункті 5 частини першої статті 10-1 Закону:
свідоцтво про смерть або рішення суду про визнання безвісно відсутнім;
документи про безпосередню участь особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, і загинула (пропала безвісти) або померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за формою згідно з додатком 1;
постанова (рішення) відповідної військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії (крім випадків, коли особа пропала безвісти).

Для заявників з числа членів сімей осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади:

свідоцтво про смерть або рішення суду про визнання безвісно відсутнім;

контракт добровольця територіальної оборони;

довідка за формою згідно з додатком 1, видана командиром військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил, під безпосереднім керівництвом і контролем якого провадиться діяльність добровольчого формування територіальної громади, за клопотанням командира добровольчого формування територіальної громади;

висновок судово-медичної експертизи (крім випадків, коли особа пропала безвісти).

Для заявників з числа членів сімей працівників підприємств, установ, організацій:

свідоцтво про смерть або рішення суду про визнання безвісно відсутнім;

документи про безпосереднє залучення особи, яка загинула (пропала безвісти) або померла, до забезпечення проведення антитерористичної операції, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах та у період здійснення зазначених заходів, про виконання особою мобілізаційних завдань (замовлень) для участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, або направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах та у період здійснення зазначених заходів (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних/службових розслідувань за фактами отримання поранень, документи, що підтверджують виконання підприємством, установою і організацією мобілізаційних завдань (замовлень), а також документи, що були підставою для прийняття керівником підприємства, установи і організації рішення про направлення особи у таке відрядження;

висновок судово-медичної експертизи (крім випадків, коли особа пропала безвісти).

Пунктами 5, 13, 16 Порядок №740 визначено, що для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України заявник подає місцевому структурному підрозділу з питань ветеранської політики заяву.

Рішення про надання (відмову у наданні) статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України приймається місцевим структурним підрозділом з питань ветеранської політики за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника в місячний строк з дня надходження заяви (заяви в електронній формі).

Місцевий структурний підрозділ з питань ветеранської політики за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника відмовляє заявнику у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України у разі:

1) якщо заявник не належить до осіб, зазначених в частині четвертій статті 10-1 Закону;

2) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 4 цього Порядку, з урахуванням положень, передбачених пунктом 14 цього Порядку;

3) подання неправдивих відомостей;

4) виявлення підробок у поданих документах;

4-1) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення заявником умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, або умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, або умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного порядку;

5) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою, яка загинула (пропала безвісти) або померла, умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

6) коли причина смерті внаслідок поранення (контузії, каліцтва або захворювання) особи, яка загинула (пропала безвісти) або померла, не пов`язана із безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення або заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Рішення місцевого структурного підрозділу з питань ветеранської політики, прийняте за результатами розгляду заяви, може бути оскаржене відповідно до Закону України Про адміністративну процедуру та/або в судовому порядку.

Аналіз наведеного вище положення підпункту 6 пункту 16 Порядку №740 свідчить про те, що відмова у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України приймається коли причина смерті не пов`язана із безпосередньою участю в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

З матеріалів справи, судом встановлено, що з аналізу протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №2025-0405-1101-0487-3 від 07.04.2025 «20 Регіональної ВЛК (м.Дніпро)» вбачається, що захворювання сержанта запасу ОСОБА_3 , 1969 року народження, підтверджене свідоцтвом про хворобу №2253 від 04.10.2010 ЛЕК МНС України, медичними документами лікувальних закладів МОЗ України, яке призвело в подальшому до «Атеросклеротична хвороба серця. Серцево судинна недостатність», згідно лікарського свідоцтва про смерть «2247к від 23.12.2024, виданого ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.12.2024, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.

Так, згідно протоколу ВЛК, смерть загиблого настала не внаслідок захворювання одержаного під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», заявницю листом від 16.06.2025 року вих. № 459 було повідомлено про невідповідність наданих документів вимогам законодавства. Крім того, працівниками управління пропонувалося звернутися до територіального РТЦК для перегляду причино - наслідкового зв`язку захворювання, яке призвело до смерті військовослужбовця, а вже після звернутися з відповідними заявами про надання статусу члена сім`ї загиблого

Отже, оскільки причина смерті ОСОБА_3 не пов`язана з безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення або заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, управлінням соціального захисту населення правомірно прийнято рішення про відмову у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України.

Таким чином, враховуючи відсутність у доданих до заяви ОСОБА_1 від 08.05.2025 року про надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 документів, які б підтверджували ту обставину, що військовослужбовець ОСОБА_3 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та загинув (пропав безвісти), помер внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі, суд доходить висновку про обґрунтованість та правомірність рішення Управління соціальної та ветеранської політики Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в наданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України про відмову у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України з підстав того, що причина смерті не пов`язана із безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

Згідно із ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно із його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви позивача-1: ОСОБА_1 , позивача-2: ОСОБА_2 в особі представника адвоката Таліпової Альони Георгіївни до Управління соціальної та ветеранської політики Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання відмову протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник