Справа № 420/24442/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

стягнути із ОСОБА_1 витрати, пов`язані з його утриманням в Одеському державному університеті внутрішніх справ, в сумі 30000 грн (тридцять тисяч гривень 00 коп.) на користь Одеського державного університету внутрішніх справ (, 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 1, р/р UA1000570).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.08.2019 між ГУНП в Одеській області, ОДУВС та відповідачем укладено Контракт №К-139/19 «Про здобуття освіти в Одеському державному університеті внутрішніх справ», предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача освітнього ступеня магістра за спеціальністю «Правоохоронна діяльність».

Згідно з проведеним відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОДУВС розрахунком фактичних витрат, пов`язаних із утриманням курсанта ОСОБА_1 , на його утримання було витрачено загалом 32 582,01 грн.

Однак, як стало відомо ОДУВС із листа т.в.о. начальника Управління кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області від 08.07.2024 р. № 9/9194, наказом ГУНП в Одеській області від 08.07.2024 № 1060 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Таким чином, відповідач не відпрацював трьох років після закінчення навчання в ОДУВС.

Позивач вказує, що пунктом 2.3.5. Контракту передбачалося, що у разі його дострокового розірвання, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції через хворобу або скорочення штатів, особа зобов`язується відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України, в особі Виконавця (ОДУВС), витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Як зазначено у позові, на виконання п. 6 Порядку № 261, 12.08.2024 з відповідачем було укладено Договір розстрочення заборгованості згідно з Контрактом про здобуття освіти в Одеському державному університеті внутрішніх справ (далі Договір), відповідно до п. 7 якого, погашення заборгованості буде здійснюватися Стороною 2 ( ОСОБА_1 ) з 30.08.2024 по 30.08.2025 рівними частинами по 2 500 грн щомісячно, до 30 числа кожного місяця.

Відповідно до наданої відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОДУВС інформації, заборгованість ОСОБА_1 за Договором станом на травень 2025 складає 30000 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок) та остання оплата була здійснена 25.08.2024 в сумі 2 582, 01 грн. З цього вбачається, що відповідачем не виконується зобов`язання, взяте на себе після підписання Договору, а також Контракту про здобуття освіти в ОДУВС.

Позивач зазначає, що на виконання приписів п. 5 Порядку № 261 31.05.2025 представником ОДУВС складено, а 04.06.2025 позивачем направлено на адресу, зазначену в матеріалах особової справи, повідомлення про відшкодування витрат за навчання №1/1704-2025 із зазначенням суми, яка підлягає відшкодуванню, із пропозицією здійснити відшкодування у добровільному порядку.

На переконання позивача, оскільки відповідач не виконав свого обов`язку щодо відшкодування витрат за його утримання під час навчання в розмірі 30 000 грн, то вказана сума відповідно до частини 5 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» підлягає стягненню з нього в судовому порядку.

Суд ухвалою від 01.08.2025 прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановив учасникам справи строки для подання заяв по суті.

04 серпня 2025 року відповідач подав відзив на позовну заяву.

У відзиві відповідач, з покликанням на фактичні обставини справи зазначає, що, відповідно до наказу ГУНП в Одеській області №1036 о/с від 08 липня 2024 року, він був звільнений з лав Національної поліції України у порядку п. 7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію України» - за власним бажанням. Відповідач погоджується з тим, що він не відпрацював три роки після закінчення навчання в Університеті.

У відзиві на позов відповідач вказує на те, що, на його думку, позивач пропустив строку звернення до суду з цим позовом, встановлений ст.122 КАС України.

Так, за твердженням відповідача, між ним та Університетом було підписано «Договір розстрочення заборгованості» від 12.08.2024, відповідно до якого в день не пізніше 30.08.2024 року, я маю сплатити перший внесок у розмірі 2582, 01 грн. Водночас, як вказує відповідач, після 30.09.2024 до Університету з його сторони не надходили грошові перекази та з боку ОДУВС лише у червні 2025 року було здійснено нібито досудовий етап врегулювання ситуації.

На переконання відповідача, у позивача виникло право розпочати досудову процедуру відшкодування 31.10.2024, у зв`язку з чим, на думку відповідача, звернення до суду з відповідним адміністративним позовом більше ніж через 8 місяців є порушенням вимог викладених у ч 1, 2, 3, 5 ст. 122 КАС України.

На думку відповідача, поновлення нібито порушених прав розпочалось Одеським державним університетом внутрішніх справ більше ніж через шість місяців 31 травня 2025 року, в день формування листа-претензії, що, у свою чергу, суперечить положенням ст. 122 КАС України.

У відзиві відповідач також вказує, що він дійсно отримав лист-претензію від Одеського державного університету внутрішніх, та, з метою з`ясування всіх фактичних обставин відшкодувань, 18.07.2025 ним було направлено відповідне звернення до Університету. З урахуванням надісланого 18.07.2025 звернення, відповідач вважає, що позивач подав адміністративний позов передчасно.

Ухвалою від 16.09.2025 суд витребував у Одеського державного університету внутрішніх справ:

копію повідомлення про відшкодування витрат на утримання на час навчання ОСОБА_1 від 08.07.2024 із розрахунком відповідної заборгованості на дату направлення такого повідомлення;

інформацію про дату доведення суми заборгованості у розмірі 32582,01 до ОСОБА_1 у 2024 році відповідно до розрахунку заборгованості від 24.07.2024;

інформацію про дату неналежного виконання ОСОБА_1 Договору розстрочення заборгованості згідно з Контрактом про здобуття освіти в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 12.08.2024;

інформацію про дату виникнення прострочки щомісячної оплати ОСОБА_1 за Договором розстрочення заборгованості згідно з Контрактом про здобуття освіти в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 12.08.2024;

інформацію про дату направлення ОСОБА_1 претензії із зазначенням розміру заборгованості у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов Договору розстрочення заборгованості згідно з Контрактом про здобуття освіти в Одеському державному університеті внутрішніх справ від 12.08.2024;

інформацію з відповідними підтверджуючими доказами про здійснення інформування керівництва ОДУВС про стан заборгованості ОСОБА_1 , із обов`язковим зазначенням дати такого інформування.

На виконання ухвали суду від 16.09.2025, позивач надав витребувані судом пояснення та докази.

Суд ухвалою від 09.10.2025, на підставі ч.13 ст.171 КАС України, залишив без руху позовну заяву Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведеними підставами для поновлення такого строку.

На виконання ухвали суду від 09.10.2025, позивач надав до суду обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведеними підставами для поновлення такого строку.

Ухвалою від 14.11.2025 суд:

відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду та визнання поважними причин його пропуску у зв`язку із тим, що позивачем не пропущено строк звернення до суду;

відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення без розгляду адміністративного позову позивачу Одеському державному університету внутрішніх справ;

продовжив розгляд адміністративної справи №420/24442/25 за позовною заявою Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до матеріалів справи, 30.08.2019 між ГУНП в Одеській області, ОДУВС та ОСОБА_1 укладено Контракт №К-139/19 «Про здобуття освіти в Одеському державному університеті внутрішніх справ», предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача освітнього ступеня бакалавр за спеціальністю «Правоохоронна діяльність».

Згідно з п.2.3.1 Контракту, ОСОБА_1 зобов`язується виконати в повному обсязі освітню-професійну програму підготовки для здобуття освітнього ступеня бакалавр.

За приписами п.2.3.5 Контракту, у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції через хворобу або скорочення штатів, ОСОБА_1 зобов`язується відшкодувати Міністерству внутрішніх справ, в особі Виконавця, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».

11.11.2019 між Одеським державним університетом внутрішніх справ (Виконавець) з однієї сторони, ГУНП в Одеській області (Замовник) з другої сторони, та ОСОБА_1 з третьої сторони, укладено Додатковий договір до контракту №К-139/19, яким внесені зміни до контракту №К-139/19.

Відповідно до п.2.1.5 означеного договору, позивач (Виконавець) зобов`язався перевести ОСОБА_1 після 2-х років навчання на денній формі на заочну форму та направити в розпорядження Замовника для призначення на посаду молодшого складу поліції та подальшого проходження служби.

Пунктом 2.2.4. передбачено, що Замовник (ГУНП в Одеській області) зобов`язується у місячний строк поінформувати Виконавця про звільнення Особи зі служби в Національній поліції України в період навчання на заочній формі та протягом трьох років після закінчення навчання та надіслати відповідні документи (копію рапорту про звільнення (висновок атестації), завірену копію наказу про призначення (переміщення по службі), завірену копію наказу про звільнення), необхідні для примусового стягнення Особи витрат, пов`язаних з її утриманням у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач з 25.08.2021 був відряджений для подальшого проходження служби в ГУНП в Одеській області.

Наказом ГУНП в Одеській області від 08.07.2024 № 1060 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

На виконання приписів п.5 Порядку №261, 29.07.2024 представником позивача складено та направлено на адресу, зазначену в матеріалах особової справи відповідача, повідомлення про відшкодування витрат за навчання №4/341 із зазначенням суми у розмірі 32582,01 грн, яка підлягає відшкодуванню, із пропозицією здійснити відшкодування у добровільному порядку. Зазначене повідомлення отримано відповідачем, про що відповідач зазначає у відзиві на позовну заяву.

12 серпня 2024 року між Одеським державним університетом внутрішніх справ (Сторона 1) та ОСОБА_2 (Сторона 2) укладено договір розстрочення заборгованості згідно з Контрактом про здобуття освіти в Одеському державному університеті внутрішніх справ (далі - Договір).

Згідно з п. 1, 2 Договору сторони домовилися, що Стороні 2 надається розстрочка у погашенні заборгованості по відшкодуванню витрат, пов`язаних з утриманням Сторони 2 в Одеському державному університеті внутрішніх справ (надалі - заборгованість) строком на 12 (дванадцять) місяців.

На день укладення цього Договору заборгованість Сторони 2 перед Стороною 1 складає загалом суму в розмірі 32582,01 грн.

Підписанням цього Договору Сторони домовилися, що відносно Сторони 2 застосовується наступний варіант розстрочення заборгованості (пункт 3 Договору):

3.1.1. Підписанням цього Договору Сторона 2 погоджується сплатити Стороні 1 заборгованість в 32582,01 грн наступним чином:

3.2.1. В день не пізніше 30.08.2024 року після укладення цього Договору Сторона 2 зобов`язана здійснити погашення Стороні 1 частини заборгованості в сумі, що становить 2582,01 грн шляхом перерахування грошових коштів за вказаними в договорі реквізитами.

Згідно з п. 6, 7 Договору, тільки при виконанні Стороною 2 в повному обсязі зобов`язання, встановленого п. 3.2.1 цього Договору, Сторона 1 зобов`язується надати розстрочку виконання зобов`язання Стороні 2 в розмірі 30000 грн шляхом надання Стороні 2 строку на погашення заборгованості, починаючи з 30.08.2024 року.

Погашення заборгованості, визначеної в п. 6 цього Договору (за умови виконання вимог п. 3.2.1), буде здійснюватися Стороною 2 з 30.08.2024 року по 30.08.2025 року рівними частинами по 2500 грн щомісячно, до 30 числа кожного місяця шляхом перерахування грошових коштів за вказаними в Договорі реквізитами.

Відповідачем, на виконання умов Договору, 25.08.2024 року було сплачену суму 2582,01 грн.

В подальшому відповідачем щомісячні платежі в розмірі 2500 грн. не здійснювались, що не заперечується відповідачем у відзиві на позов.

Відповідно до п.13 Договору, уразі прострочки щомісячної оплати більше, ніж на 2 (два) місяці підряд, Сторона 1 направляє Стороні 2 претензію із зазначенням розміру заборгованості та набуває права в місячний строк звернутися до суду в разі, якщо заборгованість не буде погашено протягом 30 днів з моменту отримання претензії або, якщо претензія, направлена за адресою Сторони 2, вказаною у цьому договорі, повернеться Стороні 1 без вручення.

Відповідно до довідки від 17.07.2025 №5/125, останній платіж за означеним вище Договором здійснений ОСОБА_1 25.08.2024 в сумі 2582, 01 грн. У період з 26.08.2025 до 17.07.2025 на розрахунковий рахунок ОДУВС від ОСОБА_1 платежі по Договору не надходили.

31 травня 2025 представником позивача складено та 04.06.2025 направлено на адресу відповідача повідомлення про відшкодування витрат за навчання №1/1704-2025, в якому зазначено ОСОБА_1 про необхідність погасити заборгованість у розмірі 30000 грн протягом 30-ти днів з моменту отримання цього повідомлення шляхом перерахування грошових коштів за вказаними у повідомленні реквізитами. Відправлене повідомлення отримано відповідачем 13.06.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не відшкодував витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, Одеський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовною заявою про стягнення суми витрат в судовому порядку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 72 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію», підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Згідно з ч.4, 5 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію», особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у заявах по суті, що 30.08.2019 між ГУНП в Одеській області, ОДУВС та ОСОБА_1 укладено Контракт №К-139/19 «Про здобуття освіти в Одеському державному університеті внутрішніх справ», предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача освітнього ступеня бакалавр за спеціальністю «Правоохоронна діяльність».

За приписами п.2.3.5 Контракту, у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції через хворобу або скорочення штатів, ОСОБА_1 зобов`язується відшкодувати Міністерству внутрішніх справ, в особі Виконавця, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».

11.11.2019 між Одеським державним університетом внутрішніх справ (Виконавець) з однієї сторони, ГУНП в Одеській області (Замовник) з другої сторони, та ОСОБА_1 з третьої сторони, укладено Додатковий договір до контракту №К-139/19, яким внесені зміни до контракту №К-139/19.

Відповідно до п.2.1.5 означеного договору, позивач (Виконавець) зобов`язався перевести ОСОБА_1 після 2-х років навчання на денній формі на заочну форму та направити в розпорядження Замовника для призначення на посаду молодшого складу поліції та подальшого проходження служби.

Пунктом 2.2.4. передбачено, що Замовник (ГУНП в Одеській області) зобов`язується у місячний строк поінформувати Виконавця про звільнення Особи зі служби в Національній поліції України в період навчання на заочній формі та протягом трьох років після закінчення навчання та надіслати відповідні документи (копію рапорту про звільнення (висновок атестації), завірену копію наказу про призначення (переміщення по службі), завірену копію наказу про звільнення), необхідні для примусового стягнення Особи витрат, пов`язаних з її утриманням у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач з 25.08.2021 був відряджений для подальшого проходження служби в ГУНП в Одеській області.

Наказом ГУНП в Одеській області від 08.07.2024 № 1060 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Отже, відповідач не відпрацював три роки після закінчення навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ, що ним не заперечується у відзиві на позов.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі по тексту - Порядок).

Цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Згідно з п.2 Порядку, витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.

Згідно пункту 3 Порядку № 261, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (пункт 4 Порядку № 261).

Відповідно до розрахунку від 24.07.2024 року №53 фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Одеському державному університеті внутрішніх справ за період навчання з 15.08.2019 року по 24.08.2021 року, розмір фактичних витрат склав 32582,01 грн., серед яких: грошове забезпечення 9274,18 грн.; предмети, матеріали, обладнання та інвентар 6110,53 грн.; продукти харчування 11959,78 грн.; оплата теплопостачання 2438,36 грн.; оплата водопостачання та водовідведення 1246,26 грн.; оплата електроенергії 1552,90 грн.

Щодо правомірності стягнення грошового забезпечення як складової витрат на навчання, суд виходить з наступного.

Грошове забезпечення курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання виплачується за місцем проходження служби (навчання) виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання.

Тож, оскільки саме в кошторисі ВНЗ (вищого навчального закладу) МВС передбачаються кошти на виплату грошового забезпечення курсантів ВНЗ МВС, то вказане грошове забезпечення належить до категорії витрат на навчання таких курсантів.

Вказане кореспондує з пунктом 3 Порядку № 261, за змістом якого грошове забезпечення входить до складу витрат, які підлягають відшкодуванню у разі звільнення із служби в поліції за власним бажанням протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу.

Грошове забезпечення курсантів вищих навчальних закладів належить до категорії витрат на їх навчання і за наявності на те підстав підлягає компенсації.

На спірні правовідносини не поширюється дія положень пункту 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 15.06.2023 року у справі №520/6532/2020, від 13.01.2023 року у справі №440/2692/20.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 261, після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

Пунктом 6 Порядку №261 встановлено, що особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів.

29.07.2024 представником позивача складено та направлено на адресу, зазначену в матеріалах особової справи відповідача, повідомлення про відшкодування витрат за навчання №4/341 із зазначенням суми у розмірі 32582,01 грн, яка підлягає відшкодуванню, із пропозицією здійснити відшкодування у добровільному порядку. Зазначене повідомлення отримано відповідачем, про що відповідач зазначає у відзиві на позовну заяву.

Як встановлено судом, 12 серпня 2024 року між Одеським державним університетом внутрішніх справ (Сторона 1) та ОСОБА_2 (Сторона 2) укладено договір розстрочення заборгованості згідно з Контрактом про здобуття освіти в Одеському державному університеті внутрішніх справ (далі - Договір).

Згідно з п. 1, 2 Договору сторони домовилися, що Стороні 2 надається розстрочка у погашенні заборгованості по відшкодуванню витрат, пов`язаних з утриманням Сторони 2 в Одеському державному університеті внутрішніх справ (надалі - заборгованість) строком на 12 (дванадцять) місяців.

На день укладення цього Договору заборгованість Сторони 2 перед Стороною 1 складає загалом суму в розмірі 32582,01 грн.

Підписанням цього Договору Сторони домовилися, що відносно Сторони 2 застосовується наступний варіант розстрочення заборгованості (пункт 3 Договору):

3.1.1. Підписанням цього Договору Сторона 2 погоджується сплатити Стороні 1 заборгованість в 32582,01 грн наступним чином:

3.2.1. В день не пізніше 30.08.2024 року після укладення цього Договору Сторона 2 зобов`язана здійснити погашення Стороні 1 частини заборгованості в сумі, що становить 2582,01 грн шляхом перерахування грошових коштів за вказаними в договорі реквізитами.

Згідно з п. 6, 7 Договору, тільки при виконанні Стороною 2 в повному обсязі зобов`язання, встановленого п. 3.2.1 цього Договору, Сторона 1 зобов`язується надати розстрочку виконання зобов`язання Стороні 2 в розмірі 30000 грн шляхом надання Стороні 2 строку на погашення заборгованості, починаючи з 30.08.2024 року.

Погашення заборгованості, визначеної в п. 6 цього Договору (за умови виконання вимог п. 3.2.1), буде здійснюватися Стороною 2 з 30.08.2024 року по 30.08.2025 року рівними частинами по 2500 грн щомісячно, до 30 числа кожного місяця шляхом перерахування грошових коштів за вказаними в Договорі реквізитами.

Відповідачем, на виконання умов Договору, 25.08.2024 року було сплачену суму 2582,01 грн.

В подальшому відповідачем щомісячні платежі в розмірі 2500 грн. не здійснювалися.

Відповідно до п. 13 Договору уразі прострочки щомісячної оплати більше, ніж на 2 (два) місяці підряд, Сторона 1 направляє Стороні 2 претензію із зазначенням розміру заборгованості та набуває права в місячний строк звернутися до суду в разі, якщо заборгованість не буде погашено протягом 30 днів з моменту отримання претензії або, якщо претензія, направлена за адресою Сторони 2, вказаною у цьому договорі, повернеться Стороні 1 без вручення.

Відповідно до довідки від 17.07.2025 №5/125, останній платіж за означеним вище Договором здійснений ОСОБА_1 25.08.2024 в сумі 2582, 01 грн. У період з 26.08.2025 до 17.07.2025 на розрахунковий рахунок ОДУВС від ОСОБА_1 платежі по Договору не надходили.

31 травня 2025 представником позивача складено та 04.06.2025 направлено на адресу відповідача повідомлення про відшкодування витрат за навчання №1/1704-2025, в якому зазначено ОСОБА_1 про необхідність погасити заборгованість у розмірі 30000 грн протягом 30-ти днів з моменту отримання цього повідомлення шляхом перерахування грошових коштів за вказаними у повідомленні реквізитами. Відправлене повідомлення отримано відповідачем 13.06.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.5 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію», у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Пунктом 8 Порядку №261 встановлено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

Суд зазначає, що відповідачу було достеменно відомо про його обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 30000,00 грн, однак він не виконав вимоги договору розстрочення заборгованості згідно з Контрактом про здобуття освіти в Одеському державному університеті внутрішніх справ, який було укладене згідно пункту 6 Порядку № 261.

З огляду на зазначене, суд відхиляє за безпідставністю твердження відповідача про те, що 18.07.2025 він направив звернення до позивача з метою уточнення суми заборгованості та таке звернення не може вважатися відмовою у погашенні заборгованості, у зв`язку з чим позивач подав позов передчасно.

Суд також відхиляє за безпідставністю твердження відповідача щодо зловживання процесуальними правами позивачем, оскільки таке твердження спростовано матеріалами справи.

Суд відхиляє твердження відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду та оцінка дотримання строку звернення до суду надана судом в ухвалі від 14.11.2025.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач, який звільнився з органів поліції не відпрацювавши трьох років після закінчення навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ, зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України у сумі 30000,00 грн, які ОСОБА_1 не відшкодовував в добровільному порядку, а тому позовні вимоги Одеського державного університету внутрішніх справ є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач належними та допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги Одеського державного університету внутрішніх справ підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду цієї справи позивач витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не поніс, підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.

Керуючись ст. 9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Одеського державного університету внутрішніх справ (вул. Успенська, буд.1, м. Одеса, Одеська обл., 65014, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення витрат - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 витрати, пов`язані з його утриманням в Одеському державному університеті внутрішніх справ, в сумі 30000 грн (тридцять тисяч гривень 00 коп.) на користь Одеського державного університету внутрішніх справ (, 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 1, р/р НОМЕР_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Дмитро БАБЕНКО