Справа № 120/9035/25
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/9035/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало Павло Ігорович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

13 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 30.06.2025 до Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій.

2. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо виплати позивачці грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, який утримано з грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 та з компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 за весь час затримки виплати в загальній сумі 50 745,65 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 6 жовтня 2025 року рішенням Вінницького окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено частково.

4. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми виплаченого ОСОБА_1 недоотриманого грошового забезпечення та компенсації втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі № 120/10750/24.

5. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію сум податків з доходів фізичних осіб при виплаті перерахунку грошового забезпечення на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі № 120/10750/24.

6. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію сум податків з доходів фізичних осіб при виплаті компенсації втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на виконання рішення рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі № 120/10750/24.

7. В решті позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

8. Апелянт Військова частина НОМЕР_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

9. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Військовою частиною НОМЕР_1 було правомірно проведено утримання ПДФО (18 %) з нарахованих позивачу коштів компенсації втрат частин доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, оскільки компенсація втрат частин доходів не відноситься до виплат, одержаних військовослужбовцями, у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, а тому у разі її проведення не передбачено здійснення компенсації утриманого ПДФО.

10. Відтак, апелянт вважає, що жодної бездіяльності в діях посадових осіб прикордонного загону не має, оскільки компенсація утриманого ПДФО та військового збору з нарахованої позивачу компенсації втрат частин доходів не відповідала імперативним вимогам законодавчих та нормативно-правових актів.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

11. ОСОБА_1 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та наказом № 599-ОС від 26.07.2024 її виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 26.07.2024.

12. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі № 120/10750/24 визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України щодо виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 19.05.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки, грошової компенсації за невикористані дні відпустки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (тобто на 2020, 2021, 2022 та 2023 роки). Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 29.01.2020 по 19.05.2023, грошову допомогу для оздоровлення за 2020-2023 роки та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки, грошову компенсацію за невикористані дні відпустки, які розраховані виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2020 Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", станом на 01.01.2021 Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", встановленого станом на 01.01.2022 Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", станом на 01.01.2023 Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 19.05.2023 за весь час затримки виплати, тобто з 29.01.2020 по день фактичної виплати такого грошового забезпечення.

13. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2025 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а вищезазначене рішення Вінницького окружного адміністративного суду від від 17.12.2024 - без змін.

14. 20.06.2025 на виконання вказаного судового рішення військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила позивачці грошове забезпечення в сумі 255 368,01 грн.

15. 20.06.2025 позивачка звернулась до відповідача з заявою, в якій просила нарахувати та виплатити їй грошову компенсацію сум податків з доходів фізичних осіб при виплаті грошового забезпечення та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на виконання рішення рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі № 120/10750/24. Однак листом від 26.06.2025 відповідач повідомив про відмову у вчиненні таких дій.

16. Відтак за захистом своїх прав та інтересів позивачка вирішила звернутися до суду.

19. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2025 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а вищезазначене рішення Вінницького окружного адміністративного суду від від 17.12.2024 - без змін.

18. 20.06.2025 на виконання вказаного судового рішення військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила позивачці грошове забезпечення в сумі 255 368,01 грн.

19. 20.06.2025 позивачка звернулась до відповідача з заявою, в якій просила нарахувати та виплатити їй грошову компенсацію сум податків з доходів фізичних осіб при виплаті грошового забезпечення та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на виконання рішення рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі № 120/10750/24. Однак листом від 26.06.2025 відповідач повідомив про відмову у вчиненні таких дій.

20. Відтак за захистом своїх прав та інтересів позивачка вирішила звернутися до суду.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

21. Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримаються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі - Порядок № 44), грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби. Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб.

22. Пункти 4, 5 Порядку № 44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

23. Аналіз наведених вище норм Порядку № 44 дає підстави дійти висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, особами рядового та начальницького складу ДКВС України, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з таких виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з його грошового забезпечення та інших виплат.

24. Крім того, відповідно до пункту 168.5 статті 168 ПК України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

25. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

26. Колегія суддів зазначає, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів, виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

27. Тому при нарахуванні грошового забезпечення вищезгаданим особам, утримана сума податку з доходів фізичних осіб підлягає поверненню шляхом виплати відповідної компенсації в розмірі суми утриманого податку. Відтак військовослужбовець має право на виплату грошової компенсації за утриманий податок з доходів фізичних осіб з грошового забезпечення за період проходження ним служби. Аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом у постановах від 29.07.2020 у справі № 814/142/17, від 25.06.2020 у справі № 825/761/17 та від 08.02.2023 у справі № 420/9834/22.

28. Колегія суддів зауважує, що при належному виконанні апелянтом своїх зобов`язань та виплаті позивачці грошового забезпечення при звільненні в повному розмірі, грошова компенсація у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, мала бути виплачена їй одночасно з виплатою грошового забезпечення ще за наявності статусу військовослужбовця.

29. Також необхідно зазначити, що при належному виконанні апелянтом своїх обов`язків, компенсація втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не виплачувалася б, а відтак дана компенсація є такою виплатою, з якої не може стягуватись податок на доходи фізичних осіб.

30. Відповідач заперечує право позивача на компенсацію ПДФО, утриманого з виплаченої на виконання рішень суду компенсації втрати частини доходів, оскільки вважає, що компенсація втрати частини доходів не є доходом, отриманим у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, а є фактично мірою відповідальності роботодавця за несвоєчасну виплату працівнику грошового забезпечення.

31. Суд відхиляє такі твердження відповідача як безпідставні, оскільки, як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013, кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати, вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи, у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

32. Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації втрати частини доходів є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Водночас, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

33. При цьому положення статей 1-3 Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.

34. Такий підхід до розуміння зазначених норм права, сформулював Верховний Суд України ще у постановах від 19 грудня 2011 року у справі № 6-58цс11, від 11 липня 2017 року у справі № 2а-1102/09/2670 та підтримується Верховним Судом, зокрема, у постановах від 22 червня 2018 року у справі № 810/1092/17, від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17, від 29 квітня 2021 року у справі № 240/6583/20, від 08 травня 2025 року у справі № 380/26344/23 грн та інших.

35. Відтак суд вважає, що виплата компенсації втрати частини доходів мала бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум ПДФО відповідно до пункту 2 Порядку № 44.

36. Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що нарахування та виплата грошового забезпечення та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення має бути проведена позивачці з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

37. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

38. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

39. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

40. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

41. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

42. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.