Справа № 400/12183/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/12183/24
Перша інстанція: суддя Біоносенко В. В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Бітова А.І.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2024р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ГУ ПФУ в Миколаївській області, у якому просила:

- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Миколаївській області від 2.12.2024р. у видачі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою згідно з додатком 1 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі за формою згідно з додатком 3 до Постанови КМУ №622 від 14.09.2016 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи в митних органах з 3.02.1993 по 5.08.1996, з 6.08.1996 по 31.03.1997, з 1.04.1997 по 7.05.2002, з 10.05.2002 по 7.06.2013 та видати довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою згідно з додатком 1 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі за формою згідно з додатком 3 до Постанови КМУ №622 від 14.09.2016р. «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

19.11.2024р. позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про видачу довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця відповідно Постанови КМУ №622 від 14.09.2016р. «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

Листом від 2.12.2024р. відповідач відмовив у видачі запитуваних довідок, оскільки станом на 1.05.2016р. позивачка не обіймала посади державної служби та не має відповідного стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Позивачка вважає відмову пенсійного органу протиправною, а тому звернулась до суду із даним позовом.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Миколаївській області у видачі довідки ОСОБА_1 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою згідно з додатком 1 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі за формою згідно з додатком 3 до Постанови №622 від 14.09.2016 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб".

Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області видати ОСОБА_1 довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою згідно з додатком 1 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі за формою згідно з додатком 3 до Постанови №622 від 14.09.2016 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" та видати довідку про складові заробітної плати для призначення, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою згідно з додатком 1 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі за формою згідно з додатком 3 до Постанови №622 від 14.09.2016 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

В задоволенні позову ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи в митних органах з 3.02.1993 по 5.08.1996, з 6.08.1996 по 31.03.1997, з 1.04.1997 по 7.05.2002, з 10.05.2002 по 7.06.2013, відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 847,84грн..

Не погодившись із даним судовим рішенням, ГУ ПФУ в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має стаж роботи на посадах, які відносяться до посад державної служби більше 20 років, що надає їй право на звернення за призначенням пенсії державного службовця, а тому відмова відповідача з посиланням на відсутність підстав для видачі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії є безпідставною.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби періоди роботи позивачки у митний службі, суд першої інстанції вказав про передчасність вказаних вимог, оскільки питання щодо зарахування стажу роботи позивачки до стажу державної служби не було предметом звернення позивачки до Пенсійного фонду та не входять до повноважень ГУ ПФУ в Миколаївській області в межах відносин, що виникли у зв`язку з проходженням позивачкою державної служби у вказаному органі ГУ ПФУ.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

19.11.2024р. позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про видачу довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за формою згідно з додатком 1 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, має не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і яка на дату виходу на пенсію не перебуває на державній службі за формою згідно з додатком 3 до Постанови КМУ №622 від 14.09.2016 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (а.с.4).

Листом від 2.12.2024р. відповідач повідомив позивачку про відсутність підстав для видачі довідок, мотивуючи відмову тим, що станом на 1.05.2016р. позивачка не обіймала посади державної служби та не має відповідного стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (а.с.12).

Не погодившись із відмовою відповідача, позивачка звернулась до суду.

Перевіряючи правомірність та законність дій відповідача у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивачка пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України «Про державну службу» №889-VIII (далі Закон №889-VIII), п.2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення якого передбачено, що ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п.10, 12 розділу XI Закону №889-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.37 ЗУ від 16.12.1993р. №3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно із п.10 розділу XI Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 ЗУ «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами КМУ, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Закону №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 ЗУ «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами КМУ, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, колегія суддів вказує, що після 1 травня 2016р. (дата набрання чинності Законом №889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пп.10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016р. №622 затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок №622).

У пункті 2 Порядку №622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу»:

мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку №622 право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають:

чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

61 рік - які народилися по 31 грудня 1954 р.;

61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 р. по 31 грудня 1955 р.;

жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пункт 4 Порядку №622 передбачає, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно з пунктом 5 Порядку №622 довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015р. №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993р. №3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у видачі позивачці довідок про заробітну плату для призначення пенсії державного службовця стало те, що станом на 1.05.2016р. ОСОБА_1 не обіймала посаду державної служби та не має відповідного стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Надаючи оцінку вказаному, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивачка у періоди з 3.02.1993 по 5.08.1996, з 6.08.1996 по 31.03.1997, з 1.04.1997 по 7.05.2002, з 10.05.2002 по 7.06.2013 працювала в митних органах; з 21.07.2014р. по 28.11.2014р. працювала в ГУ ПФУ в Заводському районі м.Миколаєва (а.с.15-20).

Пунктом 8 розділу XI Закону №889-VIII встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993р. №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Постанова №637).

До 1.05.2016р. посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначались Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим Постановою КМУ від 3.05.1994р. №283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» (далі - Порядок №283).

За приписами пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до ст.37 Закону №3723-XII період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Колегія суддів зазначає, що записами трудової книжки позивачки підтверджується присвоєння ОСОБА_1 за час роботи в митних органах спеціальних звань:

- 15.08.1997р. «Радник митної служби 3 рангу»;

- 1.04.2004р. «Інспектор митної служби ІІ ранку»;

- 20.02.2006р. «Інспектор митної служби І ранку»;

- 6.11.2006р. - «Радник митної служби ІІІ рангу».

При цьому, 5.06.1995р. позивачка прийняла Присягу державного службовця.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що роботи (служби) позивачки в митних органах враховуються до стажу її роботи на посадах державної служби.

У підсумку, згідно із матеріалами справи, стаж роботи позивачки на посадах державної служби станом на 1.05.2016р. становить більше 20 років.

Судова колегія зауважує, що посилання пенсійного органу в частині того, що позивачка не має права на отримання довідок про заробітну плату для призначення пенсії державного службовця, тому що станом на 1.05.2016р. вона не обіймала посади державної служби, ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм законодавства.

Апеляційний суд наголошує, що в даному випадку, позивачка має стаж роботи на посадах, які відносяться до посад державної служби, більше 20 років, що надає їй право на звернення за призначенням пенсії державного службовця, а тому відмова ГУ ПФУ в Миколаївській області з посиланням на відсутність підстав для видачі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії є протиправною, про що також правильно вказав суд першої інстанції.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнання протиправною відмову ГУ ПФУ в Миколаївській області у наданні ОСОБА_1 довідок про заробітну плату згідно із Порядком №622.

Таким чином, ефективним способом захисту порушених прав позивачки є зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області надати позивачці довідки про заробітну плату за формами Додатків 1 та 3 Порядку №622.

Враховуючи вищевказане та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку наявні законні підстави для часткового задоволення позовних вимог.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.І. Бітов

О.В. Єщенко