Справа № 600/5320/24-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 листопада 2025 року

м. Київ

справа №600/5320/24-а

адміністративне провадження № К/990/40416/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів: Єресько Л.О., Жука А.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.01.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2025 у справі №600/5320/24-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - ГУ ДПС у Чернівецькій області), в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ ГУ ДПС у Чернівецькій області №21-ДС від 30.10.2024, яким до позивача ОСОБА_1 на підставі пункту 9 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» за вчинення ним дисциплінарного поступку, що полягає у використанні повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб у перший день після виходу його на роботу, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби, передбачене пунктом 4 частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу».

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.01.2025, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2025, позов задоволено повністю.

Визнано протиправним і скасовано наказ ГУ ДПС у Чернівецькій області №21-ДС від 30.10.2024, яким до позивача ОСОБА_1 на підставі пункту 9 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» за вчинення ним дисциплінарного поступку, що полягає у використанні повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб у перший день після виходу його на роботу, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби, передбачене пунктом 4 частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу».

Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1211,20 грн згідно квитанції від 18.11.2024.

Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, 03.10.2025 ГУ ДПС у Чернівецькій області через підсистему «Електронний суд» подало касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 20.10.2025 зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання: 1) документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі; 2) касаційної скарги в новій редакції та доказів надсилання її копії іншим учасникам справи, у якій навести належні обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1- 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у взаємозв`язку із обґрунтуванням підпунктів "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 цього Кодексу.

Скаржнику роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.

29.10.2025 скаржник подав Суду заяву про усунення недоліків, в якій, серед іншого, просить продовжити строк для усунення недоліків щодо оплати судового збору.

Проаналізувавши заяву про усунення недоліків, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги в частині наведення підстав касаційного оскарження, з огляду на наступне.

Верховний Суд повторно звертає увагу скаржника, що відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Перевіркою змісту поданої у цій справі заяви про усунення недоліків встановлено, що скаржник лише процитував частину четверту статті 328 КАС України, не зазначивши конкретної підстави касаційного оскарження судових рішень у цій справі.

Суд звертає увагу скаржника, що в ухвалі Верховного Суду від 20.10.2025 наголошувалося на тому, що у касаційній скарзі не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Проте, подаючи заяву про усунення недоліків, скаржник так і не навів передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. Таким чином, скаржником не виконано ухвалу Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху від 20.10.2025 в частині належного викладення підстав касаційного оскарження.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Згідно із частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, так само, як і визначити норму права, яку на думку скаржника, застосовано судами без врахування висновків Верховного Суду, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Враховуючи наведене, оскільки скаржник не зазначив жодних конкретних підстав касаційного оскарження, Верховний Суд доходить висновку, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги в частині належного наведення підстав касаційної скарги.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

З урахуванням викладеного, питання щодо продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.01.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2025 у справі №600/5320/24-а - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

Судді Ж.М. Мельник-Томенко
Л.О. Єресько А.В. Жук