Справа № 200/3844/25
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року справа №200/3844/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г. суддів Блохіна А.А., Сіваченка І. В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у справі № 200/3844/25 (головуючий І інстанції Смагар С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо розподілу частки одноразової грошової допомоги в сумі 6 000 000 гривень у рівних частках між особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, а саме: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 ; 3) ОСОБА_3 та виплати частки одноразової грошової допомоги в розмірі 2 000 000 гривень дружині загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , шляхом перерахування коштів на відкритий в АТ «Ощадбанку» розрахунковий рахунок ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розподілити частку одноразової грошової допомоги в сумі 6 000 000 гривень у рівних частках між особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, а саме: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 ; 3) ОСОБА_3 та виплатити частку одноразової грошової допомоги в розмірі 2 000 000 гривень дружині загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , шляхом перерахування коштів на відкритий в АТ «Ощадбанку» розрахунковий рахунок ОСОБА_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо розподілу частки одноразової грошової допомоги в сумі 6 000 000 гривень у рівних частках між особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, а саме: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 ; 3) ОСОБА_3 та виплати частки одноразової грошової допомоги в розмірі 2 000 000 гривень дружині загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , шляхом перерахування коштів на відкритий в АТ «Ощадбанку» розрахунковий рахунок ОСОБА_1 .

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 адреса АДРЕСА_1 ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) розподілити частку одноразової грошової допомоги в сумі 6 000 000 гривень у рівних частках між особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, а саме: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 ; 3) ОСОБА_3 та виплатити частку одноразової грошової допомоги в розмірі 2 000 000 гривень дружині загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , шляхом перерахування коштів на відкритий в АТ «Ощадбанку» розрахунковий рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Не погодившись з таким рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що суд першої інстанції не врахував специфіку правового регулювання в Державній прикордонній службі України, а також відповідну судову практику, яка має вирішальне значення для правильного застосування норм права у цій категорії спорів.

Судом не враховано, що рішенням Білоцерківським міськрайонними судом Київської області від 17.08.2022 у справі № 357/7060/22 встановлено факт смерті ОСОБА_4 . Згідно з чинним законодавством, дата виникнення права на грошову допомогу в такому випадку це дата набрання законної сили рішення суду, а не зазначена дата смерті. Право на ОГД виникає з моменту, коли рішення суду про встановлення факту смерті або оголошення особи померлою набрало законної сили. Саме з цієї дати починається обчислення трирічного строку для звернення по виплату або ініціювання її перерозподілу. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 зазначено, що у випадку оголошення особи померлою днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду. Це означає, що правові наслідки, пов`язані зі смертю особи виникають саме з цієї дати.

Позивачка надала відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечувала, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 27.10.1986, а також із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, сформованого 06.02.2025, вбачається, що його батьком є ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_6 .

17.10.2015 ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_5 НОМЕР_6 .

05.10.2016 подружжя усиновило ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується: 1) витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану, сформованим 20.12.2022; 2) свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 , виданим 05.10.2016.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у шлюбі народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 , виданим 01.02.2018.

ОСОБА_1 (далі Позивачка) перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 та разом із членами сім`ї проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

З 28.12.2005 ОСОБА_7 проходив військову службу в лавах Державної прикордонної служби України у військовій частині НОМЕР_1 , першому прикордонному загоні, який дислокувався за адресою: АДРЕСА_3 .

З 24.02.2022 інспектор прикордонної служби 1 категорії - інструктор кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) майстер-сержант військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 брав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 05.08.2022 № 12/96.

За незламну відвагу та героїзм Указом Президента України від 24.05.2022 № 368/2022 старшого майстер сержанта ОСОБА_4 нагороджено орденом «За мужність» ІІІ ступеня посмертно.

Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06 серпня 2022 року № 32/к-421-2243-22, інспектор прикордонної служби 1 категорії інструктор кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) майстер-сержант ОСОБА_4 під час виконання бойового завдання з оборони населеного пункту Мар`їнка Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_6 загинув унаслідок танкового обстрілу позицій з боку переважаючих сил противника.

Рішенням суду у справі № 357/7060/22 від 17.08.2022 встановлено юридичний факт смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_6 , що надало законну підставу для отримання членами його сім`ї свідоцтва про смерть у порядку державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 , виданим 18.08.2022 органом державної реєстрації актів цивільного стану, дату смерті ОСОБА_4 офіційно встановлено як 24.03.2022.

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №?CE-19/111-24/17563-БД від 09.04.2024 (труп №?699) підтверджено, що труп невстановленої чоловічої особи № 699 є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ймовірність відповідності складає 99,82%). Згідно з постановою від 25.04.2024 про встановлення трупа в кримінальному провадженні за № 0000122 від 21.04.2022, труп військовослужбовця, доставленого з міста Маріуполь Донецької області, ідентифіковано як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , поховано 02.05.2024 на « ОСОБА_8 » на кладовищі «Сухий Яр» у м. Біла Церква Київської області, що підтверджується довідкою, виданою Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Спецкомбінат з надання ритуальних послуг» від 07.05.2024 за вих. № 194.

Позивачка 02.12.2022 звернулася до військової частини НОМЕР_1 з проханням виплатити одноразову грошову допомогу членам сім`ї загиблого військовослужбовця, а саме: 1) дружині ОСОБА_1 ; 2) сину ОСОБА_2 ; 3) сину ОСОБА_3 . Документи, перелічені в пункті 3 Інструкції з призначення і виплати в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.06.2022 № 383, долучила до заяви.

За результатами розгляду заяви та поданих документів військовою частиною НОМЕР_1 прийнято рішення щодо призначення членам сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 (далі Постанова № 168) та до складу сім`ї військовослужбовця ОСОБА_4 включено: 1) дружину ОСОБА_1 ; 2) сина ОСОБА_2 ; 3) сина ОСОБА_3 ; 4) батька ОСОБА_5 ; 5) мати ОСОБА_6 .

У грудні 2022 року військова частина НОМЕР_1 одним платежем виплатила 9 000 000 гривень Позивачці як дружині загиблого військовослужбовця та як законному представнику неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тобто із розрахунку 3 000 000 гривень на кожного члена сім`ї.

Упродовж трьох років з дати смерті ОСОБА_4 батько ОСОБА_5 та матір ОСОБА_6 не реалізували своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтями 16, 16-1, 16-2, 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII), пунктом 2 Постанови 168.

13.03.2025 Позивачка надіслала на адресу військової частини НОМЕР_1 заяву з проханням здійснити розподіл та виплату частки (6 000 000 гривень) одноразової грошової допомоги, як того вимагають приписи пункту 1 Закону № 2011-XII. 27.03.2025, тобто після трьох років з дня загибелі ОСОБА_4 (24.03.2022), військовою частиною НОМЕР_1 поінформовано, що звернення Позивачки визнано передчасним, оскільки батько ОСОБА_5 та матір ОСОБА_6 так і не реалізували своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

21.04.2025 Позивачка повторно звернулася до військової частини НОМЕР_1 як заявник і законний представник неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо розподілу частки одноразової грошової допомоги (6 000 000 гривень) у рівних частках між особами, які своєчасно, у строк встановлений пунктом 9 статті 16-3 Закону №2011-XII, звернулися з проханням щодо реалізаціїї свого права. До заяви про призначення та отримання такої допомоги Позивачка долучила документи, перелічені в пункті 3 Інструкції з призначення і виплати в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», затвердженої наказом МВС України від 22.06.2022 № 383 (далі Інструкція №383).

Відповідач листом за вих. № 03/3/К-1148/1244 від 08.05.2025 повідомив, що відповідно до вимог абзацу восьмого пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 днем виникнення права на одержання одноразової грошової допомоги є дата, зазначена у свідоцтві про смерть особи.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 , виданим 18.08.2022, дата смерті ОСОБА_4 визначена як ІНФОРМАЦІЯ_6 . Водночас Відповідач вказав, що відповідно до абзацу дев`ятого пункту 2 зазначеної Постанови у випадку, якщо особу було визнано зниклою безвісти за особливих обставин або її в судовому порядку оголошено безвісно відсутньою та згодом померлою, днем виникнення права на одержання одноразової грошової допомоги вважається дата набрання законної сили рішенням суду про оголошення особи померлою. З урахуванням того, що рішенням суду від 17.08.2022 у справі № 357/7060/22 встановлено факт смерті ОСОБА_4 , за тлумаченням положень абзацу дев`ятого пункту 2 Постанови № 168 право на розподіл частки одноразової грошової допомоги виникає з 20.09.2022, тобто з дати набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснюється Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 40 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Згідно частини 1 статті 16-1 Закону № 2011-XII(в редакції, чинній на момент подання позивачкою заяви про виплату одноразової грошової допомоги 02.12.2022) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

За правилами частини 1 стаття 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Пунктом 8 цієї статті визначено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Згідно пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі ПКМУ № 168) (в редакції, чинній на момент подання позивачкою заяви про виплату одноразової грошової допомоги 02.12.2022) сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Як встановлено судом, згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 , виданим 18.08.2022, дата смерті ОСОБА_4 визначена як ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відтак, колегія суддів вважає, що дата виникнення права на одержання одноразової грошової допомоги в межах спірних правовідносин, має визначатися за датою смерті, зазначеною у свідоцтві про смерть, тобто 24.03.2022.

Пунктом 2 постанови ПКМУ № 168 ( в редакції, чинній на момент подання позивачкою заяви 13.03.2025 ) встановлено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

У разі коли особа, яка зазначена у пунктах 1-1-2 цієї постанови, зникла безвісти за особливих обставин або її в судовому порядку визнано безвісно відсутньою та у подальшому рішенням суду оголошено померлою, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата набрання законної сили рішенням суду про оголошення такої особи померлою.

Рішенням суду від 17.08.2022 у справі № 357/7060/22 безпосередньо встановлено факт смерті ОСОБА_4 24.03.2022 через неможливість реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, як то передбачено пунктом 8 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України. Тобто, керуючись приписами статті 317 Цивільного процесуального кодексу України, суд лише констатував факт смерті ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території України, що вже настав (24.03.2022).

Цим рішенням суду ОСОБА_4 не був визнаний особою, зниклою безвісти за особливих обставин у порядку, визначеному Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» від 12.07.2018 № 2505-VIII.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач неправомірно пов`язує момент виникнення права з датою набрання чинності судовим рішенням у справі № 357/7060/22.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що в межах спірних правовідносин, дата виникнення права на одержання одноразової грошової допомоги, має визначатися за датою смерті, зазначеною у свідоцтві про смерть, тобто 24.03.2022.

Положеннями Закону № 2011-XII та Постанови № 168 чітко визначений момент виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, а тому посилання відповідача на п 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995, колегією суддів не прийнято до уваги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у справі №200/3844/25 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у справі №200/3844/25 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена 13 листопада 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко