Справа № 440/8934/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/8934/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом Приватного підприємства "Август-Плюс" до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

Стислий зміст позовних вимог.

Позивач Приватне підприємство "Август-Плюс" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови, а саме просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову №41-ДПС від 13.06.2025 про накладення на Приватне підприємство "Август-Плюс" штрафу у розмірі 240 000,00 грн за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, прийняту Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки контролюючого органу про порушення ним вимог частини 4 статті 24 Кодексу законів про працю України щодо допущення до роботи працівника без укладення трудового договору є необґрунтованими, оскільки гр. ОСОБА_1 наказом від 06.05.2025 №91-К-000000143 була оформлена на роботу на посаду касира торговельного залу згідно поданої нею заяви 06.05.2025. 06.05.2025 ПП "Август-Плюс" було сформовано повідомлення про прийняття працівника на роботу, яке того ж дня направлено до ГУ ДПС у Полтавській області. Крім того, з оскаржуваної постанови вбачається, що відповідачем застосовано до позивача штраф у розмірі 240 000,00 грн на підставі абзацу 3 частини 2 статті 265 КЗпП України за повторно виявлене протягом двох років порушення частини 4 статті 24 КЗпП України. У постанові відповідач зазначає, що на позивача раніше вже було накладено штраф на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України у розмірі 320 000,00 згідно постанови №50-ДПС від 13.12.2024. Втім правомірність прийняття постанови №50-ДПС від 13.12.2024 була предметом судового спору в межах справи №440/545/25. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі №440/545/25 визнано протиправною та скасована постанову Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №50-ДПС від 13.12.2024.

Стислий зміст заперечень відповідача.

17.07.2025 від представника Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву, зокрема, зазначав, що до Міжрегіонального управління 22.05.2025 надійшли матеріали перевірки Головного управління ДПС у Полтавській області щодо порушення позивачем статей 21, 24 Кодексу законів про працю України, допуску до роботи ОСОБА_1 без оформлення трудових відносин. Як вбачається з направлень №2518 та №2519 від 05.05.2025 інспекторами Головного управління ДПС у Полтавській області керуючій магазину "Маркетопт" Приватного підприємства "Август-плюс" за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, проспект Героїв Дніпра, буд. 89, пред`явлено службові посвідчення і обидва направлення, та вручено копію наказу №1453-п від 05.05.2025. В акті фактичної перевірки Головного управління ДПС у Полтавській області №6336/16/31/РРО/38742694 від 09.05.2025 (дата реєстрації акта в ДПС 12.05.2025) зазначено, що інспекторами Головного управління ДПС у Полтавській області з 06.05.2025 по 09.05.2025 проведено перевірку діяльності Приватного підприємства "Август-плюс" за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, проспект Героїв Дніпра, буд. 89 (магазин "Маркетопт"). Згідно пункту 1.1 акта фактичної перевірки Головного управління ДПС у Полтавській області №6336/16/31/РРО/38742694 від 09.05.2025 перевірку розпочато о 09 год. 16 хв. Відповідно до опису грошових коштів від 06.05.2025 касиром ОСОБА_1 в ході проведення перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій власноручно перераховано кошти (готівку) у розмірі 3075 гривень 50 коп. на місці проведення розрахунків із споживачами о 09 год. 16 хв. У пункті 2.2.20 акта фактичної перевірки Головного управління ДПС у Полтавській області №6336/16/31/РРО/38742694 вказано, що станом на 06.05.2025 о 09 год. 16 хв. перевіркою встановлено факт допуску до роботи продавця, особи, що проводить розрахунки ОСОБА_1 без оформлення трудових відносин відповідно до діючого законодавства та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики, адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівників на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Такі обставини справи виключають ймовірність лише випадкового невчасного подання повідомлення про прийняття ОСОБА_1 на роботу та підтверджують порушення позивачем статті 24 Кодексу законів про працю України. У квитанції № 2 зазначено, що повідомлення про прийняття ОСОБА_1 на роботу від 06.05.2025 доставлено до ГУ ДПС у Полтавській області 06.05.2025 о 14 год. 41 хв. Таким чином, повідомлення про прийняття ОСОБА_1 на роботу від 06.05.2025 доставлено до ГУ ДПС у Полтавській області після факту встановлення посадовими особами Головного управління ДПС у Полтавській області фактичного допущення її до роботи. Тому, твердження позивача, що ОСОБА_1 була допущена до роботи після оформлення трудових відносин не відповідає дійсності.

Заяви, клопотання учасників справи.

17.07.2025 до суду представником відповідача подані клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та клопотання про виклик свідків.

Процесуальні дії у справі.

Полтавським окружним адміністративним судом від 02.07.2025 прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 12.08.2025 у задоволенні клопотань представника Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено.

У відповіді на відзив на позовну заяву, що надійшла до суду 21.07.2025, позивач наполягає на тому, що бланк акту перевірки, який був вручений керуючій магазином Іванко А.В., не був зареєстрований в органі ДПС у встановленому законом порядку, про що свідчить відсутність відомостей про реєстраційний номер цього акта у відповідній графі на першій сторінці акту. Також ПП "Август-Плюс" не надсилався вищезазначений саме зареєстрований акт, який надає до суду відповідач, тобто підприємству не було відомо про його зміст, що значною мірою порушує права та законні інтереси позивача щодо захисту. Враховуючи, що акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати, порушення порядку його реєстрації свідчить про необґрунтованість та безпідставність винесення оскаржуваної Постанови та необхідність визнати її протиправною та скасувати. Поряд з цим, відповідач жодним чином у відзиві не заперечує наявність оформлених трудових відносин між позивачем та ОСОБА_1 , які підтверджуються наявними в матеріалах справи документами. Щодо повідомлення податкового органу про прийняття працівника на роботу позивач зауважує, що у позовній заяві було наведено ряд правових позицій Верховного Суду, згідно яких виснувано, що абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України не передбачено застосування штрафу до суб`єкта господарювання у зв`язку з відсутністю повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування при прийнятті працівника на роботу. Відтак наведена обставина не є підставою для накладення на позивача штрафу (позиція ВС у постановах від 16.02.2016 (справа №826/12651/14), від 27.01.2015 (справа №21-425а14) та у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.03.2018 (справа №1570/7146/12), від 24.10.2018 (справа №808/1746/15) та від 04.02.2019 (справа №807/242/14) та від 23.04.2020 (справа №440/45/19).

У додаткових поясненнях по справі, що надійшли до суду 15.08.2025, представник позивача зазначив про те, що оскаржувана у цій справі №440/8934/25 постанова №41-ДПС від 13.06.2025 Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, згідно якої застосовано до позивача штраф у розмірі 240 000,00 грн на підставі абз. 3 ч. 2 ст.265 КЗпП України, відповідно до приписів якої застосовані штрафні санкції, що передбачені абзацом другим цієї частини, як за повторність, повинна бути визнана протиправною та скасована, оскільки рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі №440/545/25 залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2025 у справі №440/545/25, визнано протиправною та скасовано попередньо винесену постанову Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення на позивача штрафу за аналогічне порушення законодавства про працю та зайнятість населення №50-ДПС від 13.12.2024.

Ухвалою суду від 28.10.2025 витребувані докази від Головного управління ДПС у Полтавській області (ул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) відповідні докази:

1) відомості про дату та час подання повідомлення про прийняття працівника на роботу, надіслані Приватним підприємством "Август-Плюс" ():

- повідомлення із квитанцією про отриання контролюючим органом щодо фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- повідомлення із квитанціями про отримання контролюючим органом щодо фізичних осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відносно яких виявлені відомості допуску до роботи без укладення трудового договору під час фактичних перевірок, про які зазначені у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року у справі №440/545/25, яке набрало законної сили;

2) докази часу проведення фактичних перевірок ПП "Август-Плюс" 15.10.2024-17.10.2024:

- відомості про дату та час початку фактичних перевірок ПП "Август-Плюс", про які зазначені у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року у справі №440/545/25, яке набрало законної сили, із відповідними доказами, які це підтверджують.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши заяви по суті справи та наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Приватне підприємство "Август-Плюс" зареєстроване в якості юридичної особи (); основний вид економічної діяльності: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

05.05.2025 Головним управління ДПС у Полтавській області виданий наказ №1453-п "Про проведення фактичної перевірки", яким з метою контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального) пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), наказано провести з 06.05.2025 фактичну перевірку тривалістю 10 діб платника податків Приватного підприємства "Август-Плюс" () за місцем фактичного провадження діяльності: магазин "Маркетопт", що знаходиться за адресою: м. Горішні Плавні, проспект Героїв Дніпра, буд. 89, за період з 25.10.2024 по дату закінчення перевірки у встановленому Податковим кодексом України порядку.

Головними державними інспекторами Головного управління ДПС у Полтавській області Мацюцьким О.В. та Литовченко А.О. на підставі статей 20, 80 Податкового кодексу України та тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні на підставі п. 69.27 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (із змінами) з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Кодексу законів про працю України, Законів України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (із змінами), від 02.03.2015 №222-VІІІ "Про ліцензування видів господарської діяльності" (із змінами), від 18.06.2024 №3817-ІХ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (із змінами), Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (із змінами) та інших нормативно-правових актів, що підлягають перевірці, проведено фактичну перевірку господарської одиниці - Магазину "Маркетопт", що розташований за адресою: Україна, Полтавська область, м. Горішні Плавні, проспект Героїв Дніпра, буд. 89, в якому здійснює діяльність платник податків Приватне підприємство "Август-Плюс", адреса платника: Україна, Полтавська область, Автозаводський район, м. Кременчук, вул. Київська буд. 20.

За результатами проведеної фактичної перевірки перевіряючими складено акт фактичної перевірки №007071 від 09.05.2025 (дата реєстрації акта в ДПС 12.05.2025, реєстраційний №6336/16/31/РРО/38742694).

В пункті 1.1 акту фактичної перевірки зазначено, що перевірку розпочато о 09 год. 16 хв. 06.05.2025.

Згідно пункту 2.2.20 акту фактичної перевірки станом на 06.05.2025 о 09 год 16 хв. перевіркою встановлено факт допуску до роботи продавця, особу, що проводить розрахунки Юрченко Катерину Сергіївну без оформлення трудових відносин відповідно до діючого законодавства та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики, адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівників на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Повідомлення про прийняття працівника на роботу було відправлено 06.05.2025 о 14:41 відповідно квитанції до Повідомлення.

За висновком акту фактичної перевірки (пункт 3.1 акту) вказане вище свідчить про порушення роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівником, чим порушено статті 21, 24 Кодексу законів про працю України.

13.06.2025 Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці на підставі акту фактичної перевірки Головного управління ДПС у Полтавській області №007071 від 09.05.2025 (дата реєстрації акта в ДПС 12.05.2025, реєстраційний №6336/16/31/РРО/38742694) прийнята постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №41-ДПС, якою на підставі абзацу 3 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України вирішено накласти на Приватне підприємство "Август-Плюс" штраф у розмірі 240 000,00 грн.

13.11.2025 листом Головного управління ДПС у Полтавській області від 10.11.2025 надані суду докази та відомості:

магазин "Маркетопт", за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, буд. 9/17 за результатами якої встановлено допущення до роботи без укладення трудового договору касира торгівельного залу ОСОБА_4 , продавця продовольчих товарів ОСОБА_3 . Перевірка проведена в період з 15 год. 47 хв. 15.10.2024 по 13 год. 00 хв. 24.10.2024 про що зазначено в пп.1.1 та 3.2 Акту фактичної перевірки.

магазин "Маркетопт", за адресою: м. Кременчук, вул. Київська, 1/49 за результатами якої встановлено допущення до роботи без укладення трудового. договору касира торгівельного залу Савонік А.В. Перевірка проведена в період з 09 год. 33 хв. 17.10.2024 по 10 год. 00 хв. 25.10.2024 про що зазначено в пп.1.1 та 3.2 Акту фактичної перевірки.

магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", за адресою: м. Кременчук, вул. Халаменюка Олександра, буд. 1 за результатами якої встановлено допущення до роботи без укладення трудового договору касира торгівельного залу ОСОБА_6 . Перевірка проведена в період з 09 год. 56 хв. 17.10.2024 по 16 год. 40 хв. 25.10.2024 про що зазначено в пп.1.1 та 3.2 Акту фактичної перевірки.;

магазин "Маркетопт", за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, проспект Героїв Дніпра, буд. 89, за результатами якої встановлено допущення до роботи без укладення трудового договору продавця ОСОБА_1 . Перевірка проведена в період з 09 год. 16 хв. 06.05.2025 по 12 год. 34 хв. 09.05.2025 про що зазначено в пп.1.1 та 3.2 Акту фактичної перевірки.

Контролюючим органом надані повідомлення про прийняття на роботу/укладення гіг контракту з квитанціями №1, 2:

ОСОБА_1 06.05.2025 о 14 год. 05 хв. через 4 год. 55 хв. після початку фактичної перевірки,

ОСОБА_4 15.10.2024 о 17 год. 54 хв. через 2 год. 07 хв. після початку фактичної перевірки,

ОСОБА_3 15.10.2024 о 17 год. 54 хв. через 2 год. 07 хв. після початку фактичної перевірки,

ОСОБА_5 17.10.2024 10 год. 06 хв. через 33 хв. після початку фактичної перевірки,

Горобець А.О. 17.10.2024 о 10 год. 35 хв. через 39 хв. після початку фактичної перевірки.

Таким чином, судом встановлена системність дій позивача, що укладення трудових договорів та фактичні повідомлення про прийняття на роботу/укладення гігконтракту подаються позивачем кожного разу вже після початку фактичної перевірки.

У той же час відповідачем не надані докази того, що фізичні особи виконували трудову функцію до дати, що передувала даті початку фактичної перевірки.

У цій справі надані докази того, що ОСОБА_1 прийнята на роботу в дату початку фактичної перевірки, а повідомлення про прийняття на роботу також подане у цю ж дату контролюючому органу.

Відповідач також не надав докази звернення до правоохоронних оргаів щодо здійснення діяльності позивачем без офіційного оформлення трудових відносин із найманими працівниками.

Згідно із відповіді № 1948005 від 29.10.2025 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи на запит суду, встановлена обставина, що ОСОБА_1 отримувала дохід заробітну плату від позивача упродовж травня-червня 2025 року, тобто офіційно працевлаштована позивачем упродовж двох місяців після дати початку фактичної перевірки.

Позивач не погодився із постановою Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №41-ДПС від 13.06.2025 та оскаржив її до суду.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 2 статті 259 Кодексу законів про працю України центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а органи місцевого самоврядування - на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до частини 6 статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" заходи контролю здійснюються органами державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів у частині додержання вмісту рідкого біопалива (біокомпонентів) у паливі моторному і паливі моторному альтернативному та/або його відповідності критеріям сталості, державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки, державного контролю за додержанням законодавства у сфері моніторингу, звітності та верифікації викидів парникових газів, державного нагляду (контролю) у сфері державних резервів у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно із підпунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підстави проведення фактичної перевірки встановлені статтею 80 Податкового кодексу України, відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

За змістом статті 21 КЗпП України трудовий договір з нефіксованим робочим часом - це особливий вид трудового договору, умовами якого не встановлено конкретний час виконання роботи, обов`язок працівника виконувати яку виникає виключно у разі надання роботодавцем передбаченої цим трудовим договором роботи без гарантування того, що така робота буде надаватися постійно, але з дотриманням умов оплати праці, передбачених цією статтею.

Роботодавець самостійно визначає необхідність та час залучення працівника до роботи, обсяг роботи та в передбачений трудовим договором строк погоджує з працівником режим роботи та тривалість робочого часу, необхідного для виконання відповідної роботи. При цьому повинні дотримуватися вимоги законодавства щодо тривалості робочого часу та часу відпочинку.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За правилом, визначеним постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413, повідомлення про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладення гіг-контракту подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації), та/або резидентом Дія Сіті до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а фізичною особою, яка уклала трудовий договір з домашнім працівником, - за її податковою адресою (місцем проживання) за формою згідно з додатком 1 до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором та/або до початку виконання робіт (надання послуг) гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті засобами електронного зв`язку з використанням електронного підпису відповідальних осіб, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладення гіг-контракту або припинення трудового договору з домашнім працівником вноситься до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України.

Частиною 1 статті 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Згідно з абзацами 2, 3 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків (крім випадків, якщо платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків є сам працівник) - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

На підставі викладеного, суд висновує наступне.

Як свідчать матеріали справи на дату проведення заходу державного контролю згідно наказу від 06.05.2025 №91-К- ОСОБА_1 прийнята на роботу з 06.05.2025 на посаду касира торговельного залу, умови прийняття на роботу: зі строком випробування 1 місяць; умови роботи: основна.

При цьому, позивачем надані відповідачу разом із листом-запереченням від 02.06.2025 та до суду копії трудової книжки працівника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяви ОСОБА_1 про прийняття на роботу від 06.05.2025, а також повідомлення про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладення гіг-контракту від 06.05.2025.

При цьому, акт фактичної перевірки Головного управління ДПС у Полтавській області №007071 від 09.05.2025 (дата реєстрації акта в ДПС 12.05.2025, реєстраційний №6336/16/31/РРО/38742694) був підписаний представником позивача (керуючою магазином) Іванко А.В. із зауваженнями про незгоду із встановленими порушеннями.

ОСОБА_1 отримувала заробітну плату від позивача офіційно упродовж травня-червня 2025 року.

Подання повідомлення після початку фактичної перевірки але у цю ж дату через 04 год. 55 хв. після початку фактичної перевірки не є доказом та не є порушення трудового законодавства.

Представником відповідача не надані суду докази, які б спростовували вказані обставини.

Таким чином, суд вважає, що гр. ОСОБА_1 належно оформленим працівником, чого не враховано контролюючим органом при винесенні оскаржуваної постанови.

Щодо посилання відповідача на те, що позивачем несвоєчасно подано до Головного управління ДПС у Полтавській області повідомлення про прийняття на роботу, суд зазначає, що 06.05.2025 ПП "Август-Плюс" сформовано повідомлення про прийняття працівника ОСОБА_1 на роботу, яке того ж дня направлено до ГУ ДПС у Полтавській області.

В свою чергу частина 2 статті 265 КЗпП України не передбачає застосування штрафу до суб`єкта господарювання за несвоєчасне повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Відсутність повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу не свідчить про те, що між працівником та роботодавцем не оформлений трудовий договір, оскільки законодавець не пов`язує чинність трудового договору із наявністю відповідного повідомлення.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 23.04.2020 року у справі №440/45/19, від 24.09.2020 року у справі №200/929/19-а, від 21.05.2021 року у справі №183/6018/18.

Крім того, суд враховує, що відповідно до положень частини третьої статті 16 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15.03.2022 №2136-IX у період дії воєнного стану у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк приписів про усунення порушень, виявлених під час здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю), штрафи, передбачені статтею 265 Кодексу законів про працю України, не застосовуються.

Поряд з цим, суд вважає за важливе також зазначити, що спірною постановою відповідач застосував до позивача штраф у розмірі 240 000,00 грн на підставі абзацу 3 частини 2 статті 265 КЗпП України як за повторно виявлене протягом двох років порушення частини 4 статті 24 КЗпП України.

Матеріалами справи підтверджується, що підставою для такого застосування слугувало те, що раніше відповідачем на позивача вже накладався штраф на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України у розмірі 320 000,00 згідно постанови №50-ДПС від 13.12.2024.

Втім правомірність прийняття постанови №50-ДПС від 13.12.2024 була предметом судового спору в межах справи №440/545/25.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі №440/545/25, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2025, визнано протиправною та скасовано постанову Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №50-ДПС від 13.12.2024.

З огляду на викладене, оскаржувана у цій справі №440/8934/25 постанова Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №41-ДПС від 13.06.2025, якою застосовано до позивача штраф у розмірі 240 000,00 грн на підставі абзацу 3 частини 2 статті 265 КЗпП України, як за повторність допущеного порушення, підлягає визнанню протиправною та скасуванню, що визнається й представником відповідача у додаткових поясненнях по справі, що надійшли до суду 15.08.2025.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Принципи адміністративної процедури є добросовісність і розсудливість (п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України Про адміністративну процедуру 17 лютого 2022 року № 2073-IX).

Стаття 10 Закону України Про адміністративну процедуру пояснює добросовісність і розсудливість в адміністративній процедурі. Адміністративний орган зобов`язаний діяти добросовісно для досягнення мети, визначеної законом. Адміністративний орган при здійсненні адміністративного провадження повинен діяти, керуючись здоровим глуздом, логікою та загальноприйнятими нормами моралі, з дотриманням вимог законодавства. Особа зобов`язана здійснювати надані їй права добросовісно та не зловживати ними.

Принципу добросовісності (bona fides) корелюють доктрина римського права venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки, інша назва принцип естопель) ґрунтується ще на римських максимах - non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), nemo auditur propriam turpitudinem allegans (ніхто не може посилатися на власну ганебність або провину, щоб отримати перевагу в суді або в правових питаннях тобто заборони отримувати вигоду від власного неправомірної поведінки). В основі зазначених доктрин знаходиться принцип добросовісності.

Так, одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів "доброго врядування" і "належної адміністрації" (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до "якості" закону).

Наприклад, у пунктах 70-71 рішення у справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, "Тошкуца та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), пункт 119).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland),заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункт 58, "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип "належного урядування" може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (наприклад, рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), пункту 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (зазначені вище рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункт 53 та "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), пункт 38).

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст. 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

При цьому, суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Таки чином, в контексті обставин даної справи судом надана оцінка та відповідь на всі доводи позивача та відповідача, які можуть вплинути на правильне вирішення спору.

Відтак, адміністративний позов Приватного підприємства "Август-Плюс" підлягає задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 3600,00 грн.

Таким чином, при задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3600,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Август-Плюс" (вул. Київська, 20, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ) до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Матвійчука Юліана, 119, м. Полтава, 36014; ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №41-ДПС від 13.06.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Матвійчука Юліана, 119, м. Полтава, 36014; ) на користь Приватного підприємства "Август-Плюс" (вул. Київська, 20, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3600,00 грн (три тисячі шістсот гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Бевза