Справа № 383/1434/25
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/1434/25
Номер провадження 2-а/383/46/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі

головуючої судді Адаменко І.М.,

за участю секретаря судового засідання Зербул С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) справу № 383/1434/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції № 3 (м. Бобринець) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області та Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся з вказаним адміністративним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 28 жовтня 2025 року поліцейським ВП (м.Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області капралом поліції Кучеренком Д.О. відносно нього ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6032648 від 28.10.2025 року, при цьому у постанові зазначено, що 28.10.2025 року в місті Бобринець по вулиці Незалежності, 89, водій керував транспортним засобом ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_1 та не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 Проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п.8.4. б Правил дорожнього руху, порушення вимог знаків пріоритету. Вказує, що незважаючи на ґрунтовані заперечення щодо відсутності факту порушення ПДР, поліцейським було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП без оцінки та врахування його пояснень. Також вказує, що поліцейським було на підтвердження факту порушення правил дорожнього руху показано частину відео на якому зображений автомобіль, відмінний від того яким керував позивач, окрім того з представленого на ознайомлення уривку відео неможливо однозначно, без виникнення сумніву у стороннього спостерігача, ідентифікувати транспортний засіб представлений на відео та його водія. Крім того, не зазначено в постанові посилання на технічний засіб, за допомогою якого було здійснено даний відеозапис, також відсутні пояснення свідків. Вказує, що він дійсно був зупинений працівником поліції, який пред`явив вищевказані звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, проте жодних порушень правил дорожнього руху позивачем не було вчинено і свої заперечення він пояснив співробітнику поліції, але той їх не врахував. Також позивач зазначає, що відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», питання організації дорожнього руху, встановлення та утримання технічних засобів регулювання руху (в тому числі дорожніх знаків), належать до повноважень виконавчих органів місцевих рад, які здійснюються у межах погодження з уповноваженими органами Національної поліції. Разом з тим, за наявною інформацією, знак 2.2 був встановлений без відповідного рішення органу місцевого самоврядування, що також є порушенням порушення вимог п. 1.3, 1.4, 1.5 ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови», а також ст. 30, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

З наведених підстав позивач просить скасувати постановупро накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 28жовтня 2025 року серії ЕНА № 6032648 як незаконну.

До суду від представника відповідача Головного управління національної поліції в Кіровоградській області Дейкун І.О. надійшов відзив на позов, який обґрунтований тим, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Так, позивач 28.10.2025 о 10.52 годині керуючи транспортним засобом ВАЗ 211040, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Незалежності, 89, в м. Бобринець Кіровоградської області не виконав вимогу знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», та здійснив проїзд не зупиняючи транспортний засіб, чим порушив п.п.8.4.б ПДР України порушення вимог знаків пріоритету, та вчинив адміністративнеправопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. На цій підставі вважає, що стягнення застосоване в межах санкції ч.1 ст.122 КУпАП, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства, тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.37-41).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2025 року поліцейським відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького РУП в Кіровоградській області капралом поліції Кучеренком Дмитром Олександровичем була розглянута адміністративна справа щодо водія ОСОБА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та ухвалена постанова серії ЕНА №6032648 (а.с.14, 34) , якою останнього визнано винним за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн та де зазначено, що 28 жовтня 2025 року о 10:52:45 в м.Бобринець по вулиці Незалежності, 89, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому не виконав навимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п.8.4.б ПДР порушення вимог знаків пріоритету.

Також з копій вказаної постанови ЕНА №6032648, яка надана до суду як позивачем та і відповідачем (а.с.14, 34), вбачається, що вона підписана лише інспектором Кучеренком Д.О. та не підписана самою особою Мельником М.М. ні в п. 8 "Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено" ні в п. 9 "Копія постанови мною отримано", при цьому також у постанові відсутній запис посадової особи, яка розглянула адміністративну справу та ухвалила відповідну постанову, про відмову ОСОБА_1 підписади дану постанову.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 8.1 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пункту 8.4.б Правил дорожнього руху, на який посилається відповідач, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема на знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 283 КУпАП України, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Разом з цим, суд зазначає, що згідно змісту з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що поліцейським велася відеофіксація події, але оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить ідентифікуючої інформації про технічний засіб відеофіксації.

На ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.11.2025 року про витребування письмових доказів від ВП №3 (м.Бобринець) Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, останнім було надано до суду відеозапис події №б/н від 28.10.2025 р. (а.с.35), проте із відеозапису відеореєстратора, доданого відповідачем до відзиву, вбачається, що 28 жовтня 2025 року о 10:52:45 в м.Бобринець по вулиці Незалежності, 89, поліцейським відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького РУП в Кіровоградській області капралом поліції Кучеренком Д.О. зупинено транспортний засіб ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_1 під кермуванням ОСОБА_1 та зазначено причину зупинки: порушення Правил дорожнього руху, а саме те, що водій не виконав навимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п.8.4.б ПДР порушення вимог знаків пріоритету (а.с.35), але на відеозаписі не зафіксовано самого правопорушення. У зв`язку з цим відеозапис не дає змоги однозначно встановити факт невиконання позивачем вимог знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

Таким чином, вказаний відеодоказ не підтверджує факту вини позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, з постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що вона не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис події, в п.7 постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вказано, що велася відео фіксація на нагрудну бодікамеру № б/н, що позбавляє можливості ідентифікувати технічний засіб відео фіксації, що не відповідає вимогами ч.3 ст.283 КУпАП України.

Відповідно до ч.1 - 3 ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Проте, у порушення ч.ч.1-3 ст.285 КУпАП копія оскаржуваної постанови не була вручена позивачу, та її розгляд відбувся також з порушенням ст.268 КУпАП, оскільки позивачу не було роз`яснено його прав та не враховано його пояснень, в яких він заперечував свою вину у скоєнні правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Також позивач зазначає, що відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», питання організації дорожнього руху, встановлення та утримання технічних засобів регулювання руху (в тому числі дорожніх знаків), належать до повноважень виконавчих органів місцевих рад, які здійснюються у межах погодження з уповноваженими органами Національної поліції. Проте, знак 2.2 був встановлений без відповідного погодження та без належного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування, що свідчить про порушення вимог п. 1.3, 1.4, 1.5 ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови», а також ст. 30, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно із частиною 1 статті 6 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції міських рад та їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху належить, зокрема організація дорожнього руху на території міста згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами.

Частинами 1 та 2 статті 27 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів інформаційно-комунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і нормативів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із відповідними підрозділамиНаціональної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення. Організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, - органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами; на залізничних переїздах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки на залізничному транспорті.

ДСТУ 4100:2021, який прийнятий на підставі наказу ДП «Український науково- дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 26.05.2021 року № 191 визначає вимоги до встановлення дорожніх знаків.

Абзац 5 п. 14.1.1 ДСТУ 4100:2021 передбачає, що види знаків, їхню кількість, місце встановлення визначають у проектах (схемах) ОДР (організації дорожнього руху), розроблених і затверджених у встановленому законом порядку згідно ДСТУ 8752.

Згідно із пунктом 14.1.2 ДСТУ 4100:2021 заборонено встановлення чи демонтування дорожніх знаків без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, окрім випадків огородження небезпечної ділянки (оповзень, провалля, відсутня чи зруйнована кришка люка оглядового колодязя чи решітка дощоприймального колодязя та інших виявлених недоліків згідно ДСТУ 3587 та зняття знаків з їх негайною заміною.

Аналіз наведених вище положень норм Закону України «Про автомобільні дороги» та Закону України «Про дорожній рух» та ДСТУ 4100:2021 дає підстави для висновку, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.Органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідають за стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів.

Організація дорожнього руху, його обмеження у межах територіальної громади віднесені до компетенції органів місцевого самоврядування, що свідчить про те, що Бобринецька міська рада Кропивницького району Кіровоградської області має повноваження на прийняття рішень про встановлення дорожніх знаків.

Разом з тим, за приписами Закону України «Про дорожній рух» дорожні знаки встановлюються відповідно до Правил дорожньогорухута повинні відповідати проекту та схемі організації дорожнього руху, які погоджені із відповідними підрозділами Національної поліції.

Як вбачається з листа Бобринецької міської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 12.11.2025 року №04-11/1813/01, виконавчим комітетом Бобринецької міської ради не приймалось рішення про організацію дорожнього руху чи затвердження схеми організації дорожнього руху (встановлення дорожніх знаків), в якому б вирішувалось питання про встановлення дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» на перехресті вулиць Незалежності та Народної погодженої із відповідними підрозділами Національної поліції України (а.с.36).

Отже, рішення про встановлення дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» на перехресті вулиць Незалежності та Народної не приймалось уповноваженим на це органом місцевого самоврядування і відповідно не погоджувалось із органом Національної поліції, як це передбачено законом.

Тобто, дорожній знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» на перехресті вулиць Незалежності та Народної Кропивницького району Кіровоградської області, встановлений з порушенням порядку його встановлення, що свідчить про неналежну організацію дорожнього руху.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 24 вересня 2020 року (справа № 133/532/17) зазначив, що встановлення дорожніх знаків та як наслідок зміна схеми організації дорожнього руху органом місцевого самоврядування повинно бути погоджено із відповідними підрозділами Національної поліції.

Згідно із пунктом 8.2.1 Правил дорожнього руху, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

У постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року (справа № 127/12081/17) суд звернув увагу на те, що неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушенняправил дорожнього руху.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 і ст. 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Тобто належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП від відповідача до суду не надійшло.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч.6 ст.77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, а також враховуючи, що позивач заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення при обставинах, зазначених у оскаржуваній постанові та надав до суду належні та допустимі докази на його обґрунтування, а відповідач, в порушення ч.2 ст. 77 КАС України, не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем вимог пункту 8.4 б ПДР України, та обставин, які були покладені в основу оскаржуваного рішення, та яке, як встановлено в судовому засіданні не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, тому суд дійшов висновку про недоведеність факту (події і складу) вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, що є підставою для скасування рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вище наведене, адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії ЕНА №6032648 від 28.10.2025 року за ч.1 ст.122 КУпАП суд скасовує та закриває справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Кіровоградській областіна користь позивача судові витрати в розмірі 605,60 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 139, 194, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову поліцейського відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області капрала поліції Кучеренка Дмитра Олександровича серії ЕНА № 6032648 від 28.10.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП України скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати в розмірі 605,60 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області від 20.06.1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Відділення поліції № 3 (м. Бобринець) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул. Вознесенська, 56, м. Бобринець Кіровоградської області, п.і. 27200.

Відповідач: Головне управління національної поліції в Кіровоградській області,, місцезнаходження: вул. Віктора Чміленка, 41, Кіровоградська область, м. Кропивницький, п.і. 25006.

Повний текст рішення суду складено 13.11.2025 року.

Суддя І.М. Адаменко