Справа № 440/6774/25
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/6774/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач; ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (надалі - відповідач; ГУ ПФУ в Донецькій області), у якій позивач просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.03.2025 №31 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняти рішення про призначення з 25.02.2025 ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до страхового стажу період догляду за малолітньою дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 21.03.1989 по 20.09.1990.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням ГУ ПФУ у Донецькій області від 04.03.2025 №31 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. Позивач вважає це рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що відповідачем неправомірно не зараховано до її страхового стажу період догляду за малолітньою дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 21.03.1989 по 20.09.1990. Вказує, що оскаржуване рішення ґрунтується на тому, що період не зарахований до страхового стажу згідно свідоцтва про народження від 08.10.1987 НОМЕР_1 , оскільки прізвище матері (російською мовою ОСОБА_2 ) має розбіжність з прізвищем заявниці згідно паспорту від 09.11.2024 НОМЕР_2 . При цьому, відповідачем не враховано відомості про дитину, які містяться у паспорті громадянина України ОСОБА_1 та факт того, що позивач та ОСОБА_3 зареєстровані за однією адресою місця проживання.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/6774/25. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року витребувано від Шевченківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 травня 2025 року до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Донецькій області на позовну заяву /а.с. 35-36/, в якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що згідно з наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж позивача становить 30 років 04 місяців 05 днів, тобто недостатнім для призначення пенсії за віком, що має становити 31 рік. Вказує, що до страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно із свідоцтвом про народження від 08.10.1987 серії НОМЕР_1 , до досягнення ним трирічного віку, оскільки прізвище матері « ОСОБА_2 » російською мовою не відповідає паспортним даним заявниці російською мовою « ОСОБА_2 » відповідно до паспорту від 09.11.2004 НОМЕР_2. Враховуючи викладене вище, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення №31 від 04.03.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

У відзиві відповідачем заявлено клопотання про залучення до участі в справі №440/6774/25 як другого відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про залучення другого відповідача у справі №440/6774/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року витребувано від Шевченківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - місто Полтава, Полтавська область.

11 липня 2025 року до суду від Шевченківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_3 /а.с. 98-102/.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23.01.2025 у справі №554/11712/24 заяву ОСОБА_1 - задоволено. Встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , податковий номер НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 09 листопада 2004 року, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , трудової книжки серія НОМЕР_4 , заповненої 06.05.1983 року /а.с. 21-22/.

25.02.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 11/, звернулася до Полтавського обє`днаного управління ГУ ПФУ в Полтавської області із заявою за призначенням пенсії за віком /а.с. 75-76/ та з пакетом документів, перелік яких наведено у розписці-повідомленні, які прийнято 25.02.2025 і зареєстровано за №1271 / а.с. 76/ та копії яких містяться у матеріалах справи.

Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1 (далі - Порядок №22-1, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 25.02.2025 та поданий пакет документів в електронному вигляді передано на розгляд до ГУ ПФУ в Донецькій області.

За результатами розгляду цієї заяви ОСОБА_1 від 25.02.2025 ГУ ПФУ в Донецькій області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 04.03.2025 №31 /а.с. 13/, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за відсутності необхідного стажу 31 рік.

Вказане рішення вмотивовано тим, що статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено умови призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявного страхового стажу 31 років. Вказано, що страховий стаж заявниці становить 30 років 4 місяці 5 днів. До страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження від 08.10.1987 НОМЕР_1 , до досягнення ним трирічного віку, оскільки прізвище матері (російською мовою ОСОБА_2 ) має розбіжність з прізвищем заявниці (російською мовою ОСОБА_2 ) згідно паспорту від 09.11.2024 НОМЕР_2 .

Позивач не погодилася з рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 04.03.2025 №31 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та звернулася до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню ГУ ПФУ в Донецькій області від 04.03.2025 №31 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України від 09.07.2003 р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За змістом частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Таким чином, для призначення пенсії за віком позивач повинна досягти 60 років та мати страховий стаж тривалістю не менше 31 року.

На час звернення із заявою за призначенням пенсії за віком від 25.02.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 11/, досягла 60 років.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01.01.2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, страховий стаж підтверджується записами у трудовій книжці, і лише у випадку їх відсутності встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи та архівними установами, зокрема довідками, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з розрахунком страхового стажу позивача, здійсненим органом Пенсійного фонду України, на час звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії її страховий стаж обраховано як 30 років 04 місяців 5 днів /зворот а.с. 89/.

Підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком стало не зарахування до страхового стажу позивача періоду догляду за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження від 08.10.1987 НОМЕР_1 , до досягнення ним трирічного віку, з посиланням на те, що прізвище матері (російською мовою ОСОБА_2 ) має розбіжність з прізвищем заявниці (російською мовою ОСОБА_2 ) згідно паспорту від 09.11.2024 НОМЕР_2 .

З цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 11 Закону №1058-ІV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до страхового стажу зараховується весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 року, тобто ті періоди трудової діяльності до 1 січня 2004 року, як це передбачено нормами Закону №1788-ХІІ та законодавством СРСР.

В силу вимог пункту "ж" частини 3 статті 56 Закону "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Згідно з частиною 2 статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. Час відпусток, зазначених у цій статті, до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку, не зараховується.

Відповідно до приписів пункту 11 Порядку №637 час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта громадянина України (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Документами, які підтверджують те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала, і те, що до досягнення дитиною 12-річного віку один з батьків не працював, є: виписка з трудової книжки; відомості про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, отримані в порядку взаємного обміну інформацією; інформація із системи персоніфікованого обліку.

Наведені норми дозволяють дійти висновку, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом РАГС Октябрського райвиконкому 08.10.1987, копія якого наявна у матеріалах справи /зворот а.с. 87/, засвідчено факт народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мати ОСОБА_6 , батько ОСОБА_7 , про що в Книзі реєстрації актів про народження 1987 року жовтня місяця 08 числа вчинено запис №1658.

Відповідно до частин 1, 7 статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" Державний реєстр актів цивільного стану громадян - це державна електронна інформаційна система, яка містить відомості про акти цивільного стану, зміни, що вносяться до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії та відомості про видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану і про видачу витягів з нього.

Порядок ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян установлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 року №1064 (далі по тексту - Порядок №1064), передбачено, що внесення до Реєстру відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється реєстратором одночасно із складенням відповідного актового запису цивільного стану.

За приписами підпункту 1 пункту 7 Порядку №1064 запис в Реєстрі здійснюється шляхом внесення до нього, зокрема, у разі державної реєстрації народження дитини з одночасним визначенням її походження відомостей: про дитину - прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), стать, дата і місце народження, кількість новонароджених дітей, живонароджена чи мертвонароджена дитина, яка за рахунком дитина народилася у матері, включаючи новонароджену (враховуючи померлих і не враховуючи мертвонароджених), найменування документа, що підтверджує факт народження дитини; реєстраційний номер облікової картки платника податків, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності).

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 року №1064 визначено Міністерству юстиції:

вжити до 1 травня 2008 р. заходів для створення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, розробити і затвердити інструкцію з його ведення та форми витягів з Реєстру;

забезпечити внесення до Реєстру відомостей, що містяться в книгах реєстрації актів цивільного стану і метричних книгах, які зберігаються в архівах відділів реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, мм. Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції.

Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - місто Полтава, Полтавська область, який витребувано судом за власною ініціативою, підтверджено, що актовий запис №1658, складений 08 жовтня 1987 року, містить відомості про дитину - ОСОБА_3 , стать - чоловіча, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: Україна, Полтавська обл., м. Полтава, дитина живонароджена; відомості про батька - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; відомості про матір: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 12.02.2023 до Державного реєстру внесено, зокрема, відомості про матір РНОКПП НОМЕР_3 /а.с. 99-101/.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках.

Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Таким чином, належним та допустимим доказом підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - місто Полтава, Полтавська область.

Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом РАГС Октябрського райвиконкому 08.10.1987, складено російською мовою, у цьому свідоцтві вказано прізвище дитини, матері дитини та батька дитини " ОСОБА_2 " виключно російською мовою, у свідоцтві немає жодних розбіжностей у зазначенні прізвища дитини, матері дитини та батька дитини.

У свою чергу, відповідачем здійснено самостійно переклад прізвища, зазначеного російською мовою у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 .

Тоді як вказане свідоцтво було видано на підставі актового запису №1658, складеного 08 жовтня 1987 року, що містить відомості про дитину - ОСОБА_9 , стать - чоловіча, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: Україна, Полтавська обл., м. Полтава, дитина живонароджена; відомості про батька - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; відомості про матір: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 99-101/.

Трудовою книжкою позивача підтверджено, що 20.03.1989 ОСОБА_1 звільнена за ст. 38 КЗпП УРСР по догляду за дитиною /зворот а.с. 46, а.с. 47/.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що період з 21.03.1989 по 20.09.1990 по догляду за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею трирічного віку підлягає зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 .

Проте, у порушення вимог Закону №1058-ІV не зарахований відповідачем ГУ ПФУ в Донецькій області до страхового стажу позивача.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 04.03.2025 №31 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 прийняте відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У цій справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також, суд враховує, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а.

Підсумовуючи викладене вище, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 25 лютого 2025 року, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 21 березня 1989 року по 20 вересня 1990 року.

При прийнятті рішення у даній справі судом враховано позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., що підтверджується копією платіжного документу №15-19454617/с від 15.05.2025 /а.с. 23/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 26/.

Таким чином, при задоволенні позову ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04 березня 2025 року №31 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 25 лютого 2025 року, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 21 березня 1989 року по 20 вересня 1990 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич