Справа № 200/9028/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року справа №200/9028/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року у справі № 200/9028/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, треті особи: Управління соціального захисту населення Торецької Міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, Департамент соціальної політики Кам`янської міської ради в особі Заводського управління соціального захисту населення про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника Токарєву І.В. звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, треті особи: Управління соціального захисту населення Торецької Міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, Департамент соціальної політики Кам`янської міської ради в особі Заводського управління соціального захисту населення, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що розпорядженням керівника Торецької міської військово-цивільної адміністрації № 117р від 24.02.2022 року Про встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікунами над малолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.03.2022 року позивач звернулась до Управління соціального захисту населення Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області за призначенням допомоги на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми.

10.11.2022 року через військову збройну агресію рф на території України позивач разом з підопічною Гоман Юлією перемістилися до м. Кам`янське Дніпропетровської області, де стали на облік в Заводському управлінні соціального захисту Департаменту соціального захисту Кам`янської міської ради Дніпропетровської області. ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Управління соціального захисту населення, зокрема, до Заводського управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради, Управління соціального захисту населення Торецької МВА, Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації із заявами довільної форми щодо з`ясування причини непризначення їй допомоги при народженні дитини. Проте у відповідь органи державної влади обмежувалися формальним роз`ясненням положень Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751. Жоден з органів не надав форму заяви про призначення допомоги при народженні дитини, яка затверджена Мінсоцполітики.

19.08.2024 в зв`язку зі зміною фактичного місця перебування як внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 разом з підопічною дитиною стали на облік в Управлінні соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області. 01.10.2024 року до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_1 подала заяву про призначення допомоги при народженні дитини, форма якої затверджена Мінсоцполітики. 18.11.2024 року ОСОБА_1 отримала повідомлення про відмову у призначенні допомоги № 92799, відповідно до якого у призначенні допомоги при народженні дитини було відмовлено на підставі п. 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми (допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини)._

Заявою від 21 січня 2025 року представник позивача уточнила позовні вимоги, зазначила, що з відзивом на позовну заяву від Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області стороні позивача стало відомо, що відповідачем винесене рішення № 92799 від 15.10.2024 року, копія якого була додана до відзиву. Зважаючи на те, що вказане рішення стало підставою для відмови у призначенні допомоги, саме воно підлягає оскарженню. З урахуванням уточнення позовних вимог позивач просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області № 92799 від 15.10.2024 про відмову в призначенні допомоги при народженні дитини за заявою ОСОБА_1 від 01.10.2024 року;

зобов`язати призначити та виплатити допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року у справі № 200/9028/24 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області № 92799 від 15.10.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні державної допомоги при народженні дитини. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області призначити та здійснити виплату ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку та розмірі, що встановлені статтею 12 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Розпорядженням керівника Торецької міської військово-цивільної адміністрації № 117р від 24.02.2022 року Про встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікунами над малолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області як отримувач державної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування (на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відповідно до Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми.

Допомогу було призначено з 01.03.2022 року по 30.06.2022 року у розмірі 5250,00 грн. щомісяця; з урахуванням підвищення прожиткового мінімуму: з 01.07.2022 по 30.11.2022 року в розмірі 5502, 00 грн. щомісяця та 01.12.2022 року по 28.02.2023 року в розмірі 5680, 00 грн.

Управлінням соціального захисту населення Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області стверджується, що відповідно до журналів Реєстрації прийому заяв і документів для призначення усіх видів соціальної допомоги, Журнал реєстрації вхідної документації, Журнал реєстрації пропозицій, заяв, скарг, Журнал реєстрації телефону довіри, програмного комплексу Інтегрована інформаційна система Соціальна громада, а також офіційного веб-сайгу Мінсоцполітики та в рамках комплексної електронної публічної послуги єМалятко із заявою для призначення державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 до Управління не зверталася, допомога не призначалась.

Відповідно до Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо перемішених осіб 10.11.2022 ОСОБА_1 зареєстрована як внутрішньо переміщено особа в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради Дніпропетровської області з видачею довідки ВПО № 1208- за фактичним місцем проживання в Заводському районі м. Кам`янське Дніпропетровської області.

У зв`язку з отриманням запиту № 125/5-5 від 19.01.2023 на передачу особової справи отримувача допомоги на дітей, над яким встановлено опіку чи піклування від Управління соціального захисту населення Заводського району Кам`янської міської ради виплата допомоги ОСОБА_1 . Управлінням соціального захисту населення Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області припинена з 01.03.2023.

18.01.2023 позивачем до УСЗН Заводського району Кам`янської міської ради надано заяву встановленої форми про призначення допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Рядок у заяві про призначення допомоги при народженні дитини містить відмітку, яка викреслена. Вказане викреслення засвідчено підписом, схожим на підпис позивача.

01.02.2023 позивачем до УСЗН Заводського району Кам`янської міської ради надано заяву довільної форми про призначення допомоги при народженні дитини. Листом від 07.02.2023 УСЗН Заводського району Кам`янської міської ради відмовило у призначенні вказаної допомоги.

Аналогічну заяву довільної форми про призначення допомоги при народженні дитини 07.05.2024 позивачем повторно подано до УСЗН Заводського району Кам`янської міської ради. Листом від 15.05.2024 УСЗН Заводського району Кам`янської міської ради відмовило у призначенні вказаної допомоги.

_

Відповідно до довідок від 19.08.2024 позивач ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_2 взяті на облік як внутрішньо переміщені особи за адресою: АДРЕСА_2 .

01.10.2024 позивачем ОСОБА_1 до відповідача - Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області надано заяву встановленої форми про призначення допомоги при народженні дитини.

Рішенням Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області № 92799 від 15.10.2024 відмовлено в призначенні допомоги при народженні дитини за заявою ОСОБА_1 від 01.10.2024.

Мотивами відмови в оскарженому рішенні зазначено порушення пункту 12 Порядку призначення допомоги сім`ям з дітьми за відсутності роз`яснення змісту вказаної норми.

_

Стосовно клопотання відповідача про зміну підсудності справи з мотивів взяття позивача на облік як внутрішньо переміщеної особи судом першої інстанції зазначено, що відповідно до статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

ОСОБА_1 має зареєстроване місце реєстрації у місті Торецьк Донецької області. Тому підсудність справи визначена позивачем саме Донецькому окружному адміністративному суду, через що у справі не встановлено підстав для передачі справи за підсудністю до іншого суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

За нормами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України Про охорону дитинства від 26.04.2001 № 2402-III визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 2402-III з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України Про державну допомогу сім`ям з дітьми та іншими законами України.

Закон України Про державну допомогу сім`ям з дітьми від 21.11.1992 № 2811-XII (далі - Закон № 2811-XII) відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Частина 1 та 4 статті 1 Закону № 2811-XII встановлюють, що громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 10 Закону № 2811-XII допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.

За приписами частини 7 статті 11 Закону № 2811-XII допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

_

Умови призначення і виплати таких видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом № 2811-XII визначає Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (далі - Порядок № 1751).

За приписами пункту 12 Порядку № 1751 допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Згідно з пунктом 44 Порядку № 1751 у разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє заявника, які документи мають бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше ніж протягом одного місяця з дня одержання зазначеного повідомлення, днем (місяцем) звернення за призначенням допомоги вважається день (місяць) прийняття або відправлення заяви.

_

Відповідачем у справі стверджується і не спростовано позивачем, що вона дійсно пропустила строк звернення за призначенням допомоги при народженні дитини як з дня народження дитини так і з дня призначення її опікуном до дня звернення до відповідача із заявою 01.10.2024.

Проте, вирішуючи справу, суд звертає увагу на відсутність доказів належного інформування та роз`яснення органами соціального захисту населення прав та обов`язків, які мають особи, призначені опікунами малолітньої дитини.

Оскаржене рішення, складене на типовому бланку, містить ознаки неприпустимого формалізму у визначенні причин відмови у призначенні допомоги. Адже така відмова сформульована виключно посиланням на відповідну правову норму за відсутності жодного роз`яснення змісту такої норми.

При цьому, в обґрунтування поважності пропуску строку звернення за призначенням допомоги при народженні дитини, позивач зазначає про перебування в складному матеріальному і психологічному становищі, що виникло внаслідок збройної агресії російської федерації, вимушених змін місця проживання, стану здоров`я дитини (на підтвердження чого позивачем надана відповідна медична документація).

Разом з цим, суд зазначає, що позивачем заявлений позов в інтересах малолітньої дитини для її належного матеріального забезпечення.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з частиною 7 статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, на переконання суду, дитина не має нести негативні наслідки необізнаності опікунів про порядок призначення певних видів державної допомоги чи незацікавленості органів соціального захисту у піклуванні за сім`ями з дітьми, зокрема, над якими встановлена опіка.

За приписами статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам чи опікунам. Тому даний адміністративний позов фактично заявлений в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення. Отже у спірних правовідносинах неможливість своєчасного звернення одним з опікунів до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Відповідно до статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, беручи до уваги необхідність захисту прав та інтересів малолітньої дитини, яка є громадянином України, і перед якою держава Україна має певні зобов`язання, враховуючи ту обставину, що позивач всупереч своїй волі змушена була неодноразово змінювати місце проживання внаслідок введення в Україні воєнного стану через військову агресією російської федерації проти України, беручи до уваги інші встановлені у справі обставини, зокрема, відсутність доказів роз`яснення позивачеві її прав органами соціального захисту, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи з принципу верховенства права та завдань адміністративного судочинства, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання протиправним та скасування оскарженого рішенні № 92799 від 15.10.2024 про відмову у призначенні державної допомоги при народженні дитини, зобов`язання відповідача призначити та здійснити виплату позивачу допомоги при народженні дитини в порядку та розмірі, що встановлені статтею 12 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми (пункт 10 частини 2 статті 245 КАС України).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №591/610/16, від 06 вересня 2018 року у справі № 242/5735/16-а, які відповідно до частини 5 статті 242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року у справі № 200/9028/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року у справі № 200/9028/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць