Справа № 240/28612/23
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/28612/23

Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

13 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 грн; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи із встановленого на 1 січня 2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 грн; з 1 січня 2023 року по 31 серпня 2023 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України забезпечити територіальне управління Державної судової адміністрації "України в Житомирській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року включно, нарахованої виходячи із встановленого на 01 січня 2021 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого становить 2270 грн; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 грн; з 1 січня 2023 року по 31 серпня 2023 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн;

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації "України в Житомирській області щодо нарахування та виплати судді Богунського районного суду м. Житомир ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 1 січня 2021 року по 31 серпня 2023 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 року в розмірі 2102 грн;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області нарахувати та сплатити невиплачену суддівську винагороду судді Богунського районного суду м. Житомир ОСОБА_1 , відповідно до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, починаючи з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 гривень, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи із встановленого на 1 січня 2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 грн; з 1 січня 2023 року по 31 серпня 2023 року, виходячи із встановленого на 1 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн, щомісячних доплат за вислугу років в розмірі 20% від посадового окладу, з урахуванням раніше виплачених сум та з урахуванням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30.11.2024 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Також вказує про порушення строків звернення до суду.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що Указом Президента України «Про призначення суддів» №410/2016 від 24.09.2016 - ОСОБА_2 , призначено на посаду судді Богунського районного суду м. Житомира строком на п`ять років, https://www.president.gov.ua/documents/43.

Наказом голови Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2016 №80-К позивача зараховано на посаду судді Богунського районного суду м. Житомира, що підтверджується копією наказу.

У зв`язку з одруженням, прізвище позивача ОСОБА_3 було змінено на ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 від 26.04.2018, виданого Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Наказом голови Богунського районного суду м. Житомира від 04.06.2018 №14-К внесені зміни до трудової книжки та особової справи позивача щодо зміни прізвища на ОСОБА_4 (а.с.11).

Наказом голови Богунського районного суду м. Житомира від 09.11.2018 №33-К «Про зарахування стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) ОСОБА_1 » з 05.08.2018 встановлено доплату за вислугу років в розмірі 15% від посадового окладу та починаючи з 02.11.2018 встановлено щомісячну доплату в розмірі 20% від посадового окладу (а.с.12).

Безспірною є та обставина, що при обчисленні розміру посадового окладу відповідачем застосовано базову величину 2102,00 грн (2102 х 30 = 63060) та доплата за вислугу років 20% від посадового окладу.

Нарахування та виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди здійснює ТУ ДСА в Житомирській області.

Обчислення суддівської винагороди позивачу з 01.01.2021 по 31.08.2023 проведено у відповідності до статей 7 Законів України «Про Державний бюджет на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-ІХ (далі Закон №1082-ІХ), «Про Державний бюджет на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-ІХ (далі Закон №1928-ІХ), «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 №2710-IХ (далі Закон №2710-IХ), виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102,00 грн.

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними, позивач звернулася із цим позовом до суду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Частиною 1 ст. 4 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (Закон № 1402-VIII) встановлено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 2 ст. 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до ч. 3 ст. 135 Закону № 1402-VIII, яка згідно з рішенням Конституційного Суду України № 4-р/2020 від 11.03.2020 діє в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII, базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Таким чином, Законом № 1402-VIII визначено базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду, який становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Зміни до Закону № 1402-VIII можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (ч. 2 ст. 4 Закону № 1402-VIII).

Пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 1 січня 2017 року, встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Закон № 966-XIV дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень.

Частиною третьою статті 4 Закону № 966-XIV визначено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

У 2021 році установлено прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема для працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 грн (ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" №1082-IX від 15.12.2020).

За змістом статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб було встановлено у розмірі 2481,00 грн. Прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 грн.

Аналогічно статті 7 Законів України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб було встановлено з 1 січня 2023 року у розмірі 2684 грн, з 1 січня 2024 року - 3028 грн. При цьому, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, у розмірі 2102 гривні.

Отже, окремими приписами Законів України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2023 року та з 1 січня 2024 року відповідно встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді.

Наведені приписи Законів України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому, застосовуючи їх для визначення посадового окладу позивача, відповідач діяв на законних підставах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24 зауважила, що безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі № 966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Водночас законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.

Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

З огляду на викладене та з метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі № 280/1233/22 та 21 березня 2024 року у справі № 620/4971/23, і зазначає про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Оцінивши докази, які є у справі та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для перерахунку з 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 щомісячного грошового утримання позивача відсутні, що вказує на наявність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Аналогічні висновки були застосовані Сьомим апеляційним адміністративним судом, зокрема, у постанові від 11 червня 2025 року в справі №560/14301/24, від 23 червня 2025 року у справі № 600/5836/24-а, від 11 липня 2025 року у справі № 120/7385/24, від 15 вересня 2025 року у справі № 560/14354/24, від 29 вересня 2025 року у справі № 600/4339/24-а, від 08 жовтня 2025 року у справі № 240/1172/25, від 21 жовтня 2025 року у справі № 240/16050/24.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.