Справа № 320/21324/24
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Ганечко О.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БігБорд» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БігБорд» до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «БігБорд» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради, в якому просило:

- винести рішення, яким визнати протиправним та скасувати з моменту його прийняття рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.05.2023 року №300-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бігборд» як власника засобів зовнішньої реклами провести демонтаж рекламних конструкцій: Двосторонній щит розміром 3,0 м х 6,0 м за адресою: м. Луцьк, вул. Шевченка, біля супермаркету «Наш Край»; Односторонній щит розміром 3,0 м х 6,0 м за адресою: м. Луцьк, на розі вул. Шевченка та вул. Набережної; Тристоронній щит розміром 3,0 м х 6,0 м за адресою: м. Луцьк, вул. Шевченка - вул. Набережна (кільце); Односторонній щит розміром 3,0 м х 6,0 м за адресою: м. Луцьк, на розі вул. Львівської та вул. Володимирської;

- зобов`язати Виконавчий комітет Луцької міської ради поновити демонтовані засоби зовнішньої реклами Товариства з обмеженою відповідальністю «Бігборд»: Двосторонній щит розміром 3,0 м х 6,0 м за адресою: м. Луцьк, вул. Шевченка, біля супермаркету «Наш Край»; Односторонній щит розміром 3,0 м х 6,0 м за адресою: м. Луцьк, на розі вул. Шевченка та вул. Набережної; Тристоронній щит розміром 3,0 м х 6,0 м за адресою: м. Луцьк, вул. Шевченка - вул. Набережна (кільце); Односторонній щит розміром 3,0 м х 6,0 м за адресою: м. Луцьк, на розі вул. Львівської та вул. Володимирської на попередніх місцях розташування.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач помилково в обґрунтування свого припису послався на закінчення термінів дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, оскільки на час прийняття оскаржуваного припису, діяли положення постанови Кабінету Міністрів України від 18 березня 2022 року № 314, які передбачали, що строк дії строкових ліцензій та документів дозвільного характеру автоматично продовжуються на період воєнного стану.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що строки дії строкових документів дозвільного характеру, які були діючими на час запровадження воєнного стану автоматично продовжуються на весь пеірод воєнного стану та три місяці з дня його припинення.

Як вказує позивач, оскільки на засоби зовнішньої реклами наявні діючі дозволи, які не анульовані відповідачем, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено про те, що дозволи позивача на розміщення зовнішньої реклами закінчили строк дії в травні-серпні 2022 року та не були продовжені, при цьому перед бюджетом громади позивач мав величезний борг, який не визнавав і відмовлявся сплачувати, що підтвержено рішенням Господарського суду міста Києва від 21.09.2023 у справі №910/6556/23.

На думку відповідача, у випадку задоволення позову буде створено прецедент, при якому розповсюджувачі під час дії воєнного стану можуть користуватися місцями розміщення засобів зовнішньої реклами, здійснювати свою господарську діяльність, але не платити кошти до місцевого бюджету, що є само по собі таким, що впливає на якість виконання повноважень органами місцевого самоврядування спрямованими на забезпечення належного рівня життєдіяльності мешканців Луцької міської територіальної громади.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження з 30 вересня 2025 року.

У силу вимог частини першої статті 309 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі відповідних рішень виконавчого комітету Луцької міської ради, Товариством з обмеженою відповідальністю «БігБорд» були отримані дозволи на розміщення зовнішньої реклами: №451, адреса: вул. Шевченка, біля супермаркету «Наш Край», строк дії: до 01.07.2022; №314, адреса: на розі вул. Шевченка та вул. Набережної, строк дії: до 01.05.2022; №380, адреса: вул. Шевченка - вул. Набережна (кільце), строк дії: до 01.06.2022; №434/1, адреса: на розі вул. Львівської та вул. Володимирської, строк дії: до 01.12.2022.

18 травня 2023 року виконавчим комітетом Луцької міської ради прийняте Рішення №300-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами», яким зобов`язано власників засобів зовнішньої реклами, вказаних у додатку, провести демонтаж рекламних конструкцій.

Пунктом 2 вказаного рішення доручено Комунальному підприємству «Луцькреклама»: у разі невиконання власниками засобів зовнішньої реклами пункту 1 цього рішення, провести демонтаж рекламних конструкцій за вказаними адресами, та витрати, пов`язані з демонтажем засобів зовнішньої реклами, покладено на власників рекламних конструкцій.

Згідно додатку №1 до оскаржуваного рішення демонтажу підлягають наступні конструкції позивача - №451, адреса: вул. Шевченка, біля супермаркету «Наш Край», строк дії: до 01.07.2022; - №314, адреса: на розі вул. Шевченка та вул. Набережної, строк дії: до 01.05.2022; - №380, адреса: вул. Шевченка - вул. Набережна (кільце), строк дії: до 01.06.2022; - №434/1, адреса: на розі вул. Львівської та вул. Володимирської, строк дії: до 01.12.2022.

На даний час всі рекламні конструкції за адресами: - м.Луцьк, вул. Шевченка, біля супермаркету «Наш Край»; - м.Луцьк, на розі вул. Шевченка та вул. Набережної; - м.Луцьк, вул. Шевченка - вул. Набережна (кільце); - м.Луцьк, на розі вул. Львівської та вул. Володимирської, демонтовані, про що, 24.07.2023 позивачем отримано від КП «Луцькреклама» - виконавця робіт по демонтажу конструкцій - Акти проведення демонтажу рекламних конструкцій від 16.06.2023. та 17.06.2023.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення від 18.05.2023 №300-1 «Про демонтаж засобів зовнішньої реклами» в частині, що стосується позивача, прийнято за наявності фактичних та правових підстав (підпункт «а» пункту 5.2 Порядку №96-1), тому підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно з положеннями частини першої статті 16 цього ж Закону розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 13 частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

Типові правила розміщення зовнішньої реклами затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067 (далі - Правила № 2067), які регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.

Відповідно до пункту 3 Правила № 2067 зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Абзацом першим пункту 5, абзацами першим, другим пункту 6 Правил №2067визначено, що для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами. До повноважень робочого органу належать, зокрема, розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії.

Пунктами 23, 24 Правил №2067 передбачено, що дозвіл надається строком на п`ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві. Виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу.

Згідно пункту 46 Правил №2067 у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.

На момент виникнення спірних правовідносин, особливості розміщення реклами в м. Луцьк врегульовувались Порядком розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради від 19 лютого 2020 року №96-1 (далі - Порядок №96-1).

Згідно пункту 1.1 вказаного Порядку цей Порядок розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади регулює відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади та визначає процедуру видачі (відмови у видачі) дозволу на розміщення зовнішньої реклами, його анулювання, переоформлення, продовження строку дії та внесення змін, визначає механізм сплати за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, вимоги до розміщення зовнішньої реклами та процедуру здійснення демонтажу, обліку, зберігання демонтованих засобів зовнішньої реклами, а також процедуру здійснення контролю за дотриманням цього Порядку.

Порядок є обов`язковим для виконання всіма учасниками рекламної діяльності - юридичними особами та фізичними особами-підприємцями, незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності.

Пунктом 2.17 Порядку №96-1 визначено, що дозвіл надається строком на п`ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві, з дати ухвалення рішення виконавчого комітету міської ради.

Згідно з пунктом 2.24.1 Порядку №96-1 строк дії Дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається розповсюджувачем зовнішньої реклами робочому органу через адміністратора протягом поточного місяця, не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії Дозволу.

З аналізу наведених норм вбачається, що визначеною законом підставою набуття суб`єктом господарювання (розповсюджувачем зовнішньої реклами) права на розміщення зовнішньої реклами у місті Києві на певний строк та у певному місці є дозвіл на розміщення об`єкта зовнішньої реклами, виданий на підставі розпорядження виконавчого органу відповідно до Порядку № 96-1.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі відповідних рішень виконавчого комітету Луцької міської ради, Товариством з обмеженою відповідальністю «БігБорд» були отримані дозволи на розміщення зовнішньої реклами: №451, адреса: вул. Шевченка, біля супермаркету «Наш Край», строк дії: до 01.07.2022; №314, адреса: на розі вул. Шевченка та вул. Набережної, строк дії: до 01.05.2022; №380, адреса: вул. Шевченка - вул. Набережна (кільце), строк дії: до 01.06.2022; №434/1, адреса: на розі вул. Львівської та вул. Володимирської, строк дії: до 01.12.2022.

Так, у силу вимог частини п`ятої статті 4-1 Закону № 2806-ІV підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб`єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб`єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру. Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

У свою чергу, пунктом 2.24.3 Порядку №96-1 закріплено, що строк дії Дозволу не продовжується, якщо у розповсюджувача:

- існує заборгованість з оплати за тимчасове користування місцем розміщення засобу зовнішньої реклами за чинним Договором;

- не виконано письмову вимогу уповноваженої особи щодо приведення рекламного засобу до вимог Концептуальних основ та Порядку (про невиконання вимоги уповноважена особа інформує робочий орган письмово);

- відсутня письмова згода власника місця або уповноваженого ним органу (особи) на розміщення зовнішньої реклами на визначений строк, якщо місце перебуває у державній, або приватній власності.

Пунктом 5.1 Порядку №96-1 визначено, що процедура проведення демонтажу, обліку, зберігання демонтованих засобів зовнішньої реклами встановлює єдині вимоги до проведення демонтажу, обліку, зберігання демонтованих засобів зовнішньої реклами.

Так, демонтажу згідно з цим Порядком підлягають:

а) засоби зовнішньої реклами після закінчення строку дії Дозволу;

б) засоби зовнішньої реклами після анулювання Дозволу;

в) самовільно розміщені засоби зовнішньої реклами, власника яких встановлено;

г) самовільно розміщені засоби зовнішньої реклами, власника яких встановити неможливо;

д) спеціальні конструкції, що створюють загрозу життю або здоров`ю людей та/або заподіяння шкоди майну третіх осіб, у разі їх неналежної експлуатації;

е) засоби зовнішньої реклами, власник яких відмовився від права власності відповідно до ст. 347 Цивільного Кодексу України (пункт 5.2 Порядку №96-1).

Відповідно до пунктів 6.2-6.3 Порядку №96-1 у разі виявлення порушення під час розповсюдження та розміщення засобів реклами уповноважена особа складає Акт виявлення порушення Порядку розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади за формою згідно з додатком 9 до Порядку, Вимогу про усунення порушень Порядку розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади за формою згідно з додатком 10 до Порядку та звертається до розповсюджувача засобів реклами з вимогою усунення порушень у строк встановлений уповноваженою особою.

Всі вимоги про усунення порушень Порядку направляються розповсюджувачам засобів реклами у письмовій формі поштою або видаються розповсюджувачам засобів реклами під підпис про одержання, реєструються у відповідному журналі.

У разі невиконання цієї вимоги уповноважена особа, яка здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та у разі необхідності подає інформацію про порушення Правил благоустрою в департамент муніципальної варти міської ради для застосування заходів адміністративного впливу (вживає заходів адміністративного впливу) та/або подає проєкт рішення виконавчому комітету міської ради щодо здійснення демонтажу засобів зовнішньої реклами.

Розповсюджувач засобів реклами, суб`єкт господарювання, що порушує Порядок, несе відповідальність згідно із законодавством.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що чинним законодавством передбачено чітку процедуру проведення демонтажу, обліку, зберігання демонтованих засобів зовнішньої реклами.

Як свідчать матеріали справи, дозволи позивача на розміщення зовнішньої реклами закінчили строк дії в травні-серпні 2022 року та не були продовжені через порушення позивачем вимог п.3.5 Порядку №96-1 та умов Договору № 01-02/06 ТК від 01.04.2020, щодо оплати отриманих послуг по розміщенню засобів зовнішньої реклами на території Луцької ОТГ.

Так, заборгованість ТзОВ «БігБорд» за укладеним 01.04.2020 з КП «Луцькреклама» договором №01- 02/06 ТК тимчасового користування місцем розміщення засобів зовнішньої реклами була стягнута у судовому порядку на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2023 у справі №910/6556/23.

Зокрема, рішенням Господарського суду міста Києва від 21.09.2023 у справі №910/6556/23, яке набрало законної сили згідно постанови Північного апеляційного господарького суду від 13 лютого 2024 року, позов КП «Луцькреклама» був задоволений повністю та з ТзОВ «БігБорд» стягнуто 1 362 965, 05 грн.

При цьому, як вірно відзначено судом першої інстанції, з наявних матеріалів справи підтверджується здійснення позивачем господарської діяльності з розміщення зовнішньої реклами, а відтак і його спроможність виконувати зобов`язання щодо здійснення оплати за тимчасове користування місцем для розташування засобів зовнішньої реклами.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України від 18.03.2022 № 314 «Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану» не можуть бути застосовані у випадку невиконання суб`єктом господарювання обов`язків щодо здійснення господарської діяльності, на право провадження якої видано документ дозвільного характеру, а саме: тих обов`язків, невиконання яких є самостійною підставою для не продовження строку дії дозвільного документу.

Не зважаючи на норми постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2022 №314, відповідно до яких за наявності у суб`єкта господарювання діючого дозволу на розміщення зовнішньої реклами, положення вищеозначеної постанови Кабінету Міністрів України поширюється на господарську діяльність, пов`язану з розповсюдженням реклами, в частині автоматичного продовження строку дії такого дозволу на період воєнного стану та три місяці з дня його припинення чи скасування, слід зазначити, що оскільки наявність у позивача, як розповсюджувача, заборгованості з оплати за тимчасове користування місцем розміщення засобів зовншінь`ої реклами відповідно до пункту 2.24.3 Порядку №96-1 є самостійною підставою, за якою строк дії дозволу не продовжується, тому приписи пункту 2-1 статті 11 Закону №2806-IV до спірних правовідносин не можуть бути застосовані.

Твердження апелянта про необхідність врахування наведеної судової практики є безпідставним, враховуючи, що вказані висновки не є релевантними до спірних правовідносин.

При цьому, слід зазначити, що дотримання всіх вимог до розміщення зовнішньої реклами становить значний суспільний інтерес, оскільки вказане покладає на органи місцевого самоврядування та органи виконавчої влади додаткові обов`язки та гарантує цим органам надання з боку держави додаткових прав, зокрема, у сфері здійснення заходів щодо збереження та відновлення пам`яток історії, культури, релігії, архітектури та містобудування, заповідних та природних зон і ландшафтів, що мають національне значення.

Разом з тим, позивач не позбавлений права у встановленому порядку, оформити дозволи на розміщення рекламних засобів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БігБорд» - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді О.М. Ганечко

В.В. Кузьменко