Справа № 160/4728/25
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/4728/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Рябчук О.С.) в адміністративній справі №160/4728/25 за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та стягнення матеріальних збитків,-

ВСТАНОВИВ:

13.02.2025 Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить:

- визнати дії за наслідком яких ОСОБА_1 будучи суб`єктом владних повноважень за наслідком дорожньо-транспортної пригоди завдав Департаменту патрульної поліції матеріальної шкоди протиправними та стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції матеріальну шкоду у розмірі необхідної витрати на ремонт пошкодженого позивачем транспортного засобу 105812,81грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 13.05.2017 року в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, відповідачем внаслідок порушення Правил дорожнього руху пошкоджено службовий транспортний засіб Toyota Prius, д.н.з НОМЕР_1 . Згідно висновку експертного дослідження №16/12.2/20 від 06.11.2018 року, вартість матеріального збитку за наслідком пошкодження автомобіля відповідачем складає 105812,81грн. Постановою Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.08.2017 по справі № 216/2294/17 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, а отже відповідач має відшкодувати завдані збитки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 у задоволенні позову відмовлено.

Департаментом патрульної поліції на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у задоволенні позову, оскільки вина відповідача доведена поданими доказами. Відповідальність відповідача як працівника поліції за завдану матеріальну шкоду визначена приписами Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIІІ від 02.07.2015, а саме ч. 1 ст. 19, відповідно до яких поліцейський у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин приписів Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 року №160-IX, є помилковим.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 142 о/с від 25.05.2016 рядового поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора роти № 1 батальйону З Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції.

13.05.2017 у м. Кривому Розі на площі Визволення яка є перехрестям з організованим круговим рухом поліцейський Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Гальченко І.К., керуючи автомобілем марки Тоуоіа, модель Рrius, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив наїзд на автомобіль марки Тоуоіа, модель Ргінз, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував інший поліцейський цього Управління ОСОБА_2 . У результаті вказаної ДТП автомобіль марки Тоуоіа, модель Ргінз, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний Департаменту патрульної поліції Національної поліції України отримав механічні пошкодження кузова, а відтак позивачу завдано матеріальної шкоди.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 06.11.2018 судовим експертом Масловим В.В. за № 16/12.2/20, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Тоуоіа, модель Рrius, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля становить 105812,81грн.

Постановою Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.08.2017 по справі № 216/2294/17 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КупАП.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди у розмірі необхідних витрат на ремонт пошкодженого ОСОБА_1 транспортного засобу.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що Департаментом патрульної поліції не надано доказів наявності визначених нормами законодавства підстави для застосування до відповідача матеріальної відповідальності у судовому порядку.

Колегія суддів переглядаючи судове рішення, погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Предметом розгляду справи є наявність підстав для стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу під час несення останнім служби в органах поліції.

Статтею 1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 3 статті 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року №2337-VIII передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про національну поліцію", зокрема, зобов`язує поліцейського берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів.

Приписам ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

За загальним правилом, під час вирішення справ даної категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. При цьому загальні норми можуть застосовуватися субсидіарно, тобто в тих випадках, коли спірні правовідносини не врегульовані нормами спеціального законодавства або врегульовані не повністю.

Разом з тим, оскільки у Законі України «Про Національну поліцію» відсутня норма щодо матеріальної відповідальності поліцейських, відшкодування матеріальної шкоди заподіяної поліцейським при виконанні ним службових обов`язків, а тому слід прийти до висновку, що до спірних правовідносин мають бути застосовані положення інших нормативно-правових актів.

Таким чином, на правовідносини в цій справі поширює свою дію Закон України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 року №160-IX (далі Закон №160) , який визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону №160, військова частина, установа, організація, заклад - орган військового управління, військова частина, військовий навчальний заклад, військовий навчальний підрозділ вищого навчального закладу, установа, організація Міністерства оборони України, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, функціональний підрозділ Центрального управління, регіональний орган, інший орган, установа, заклад Служби безпеки України, правоохоронного органу спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України чи орган, підрозділ, формування, установа, навчальний заклад Міністерства внутрішніх справ України, Державного бюро розслідувань та військові прокуратури, в яких проходять службу військовослужбовці, поліцейські та особи рядового і начальницького складу (проходять збори військовозобов`язані та резервісти).

Положеннями статті 2 Закону №160 встановлено, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони.

Отже враховуючи вищезазначені норми законодавства, дія Закону №160 поширюється на спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги щодо безпідставного його застосування є помилковими.

Щодо заявлених позивних вимог.

Відповідно до ст. 4 Закону №160, особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Відповідно до ст. 8 Закону №160, посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб. Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Згідно ч. 1 ст. 10 вказаного Закону, відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач виявив пошкодження майна 13.05.2017 та проведено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин ДТП за участю службового транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Наказом від 26.07.2017 №1208 ОСОБА_1 притягнуто д дисциплінарної відповідальності за неналежне ставлення до виконання службових обов`язків у виді догани. (а.с. 31-34)

Позивач звертався до у 2018 році до районного суду з цивільним позовом про відшкодування шкоди (справа №216/7141/18), провадження в якій було закрито. (а.с. 50)

Також не є спірним притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. (а.с. 30).

Проте приписи ст. 4 Закону №160 визначають можливість притягнення особи до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Оскільки позивач не спростовує тієї обставини, що датою виявлення шкоди пошкодження майна є 13.07.2017, висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову є правильними.

Суд враховує ту обставину, що позивач звернувся до суду у 2018 році в порядку цивільного судочинства і лише з підстав закриття провадження у справі у 2025 році змушений був подати адміністративний позов, проте норми чинного законодавства мають пресічний строк матеріальної відповідальності, який обраховується з дня виявлення завданої шкоди.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року в адміністративній справі №160/4728/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак