Справа № 420/11337/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) доГоловного управління Пенсійного фонду УкраїнивІвано-Франківській області (, місце знаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83)про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 16квітня 2025 року (документ сформований в системі Електронний суд 15.04.2025) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, місце знаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) в якій позивач просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову в проведенні перерахунку пенсії ЕПС№09 від 07.04.2025 року;

- Зобов`язати Головне управління ПФУ у Одеській області зарахуватидо стажу роботи Позивача період роботи з 08.08.1994 року по 10.09.1995року - робота в колгоспі «Молдова» та з 22.01.1996 року по 11.05.1997 року- робота в колгоспі ім. Дзержинського;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком Позивачу з 31.03.2025 року (дата звернення), із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року зверненняза призначенням пенсії (за 2021, 2022 та 2023 роки), з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою суду від 22квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, після досягнення 60-річного віку позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком замість пенсії за вислугою років.

Проте, рішенням Головного управління ПФУ в Івано-Франківськійобласті 07.04.2025 року № 09року було відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, так як до страхового стажу не зараховано період роботи з 08.08.1994 року по 10.09.1995 року та з 22.01.1996 року по 11.05.1997 року, оскільки відсутні підтверджуючі довідки про встановлений мінімум трудової діяльності в громадському господарстві та кількість відпрацьованих людино-днів.

На думку представника позивача, така відмова є протиправною та рішення підлягають скасуванню, оскільки згідно зі статтею 62 Закону №1788-ХII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі.

Водночас представник позивача звертає увагу, що незарахований період роботи позивача у колгоспі з 08.08.1994р. по 10.09.1995р. та з 22.01.1996р. по 11.05.1997р. повністю узгоджується із записами у трудовій книжці Позивача, яка є достатнім та належним доказом та дійсно підтверджує трудову діяльність позивача.

Представник позивача зазначає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Також, представник позивача зазначає, що у разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Згідно із ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

За призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-IV позивач звернувся вперше. Відтак, пенсія позивачу повинна була бути призначена на підставі положень частини 2 статті 40 Закону №1058-IV.

При цьому, якщо особа отримує пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV.

Враховуючи вищевикладене, при призначені Позивачу пенсії за віком замість пенсії за вислугу років Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області має застосовуватись середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022-2024 роки.

На виконання ухвали суду 07.05.2025 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача, що стосуються спірного питання.

Через канцелярію суду 05.04.2025 року (вхід. № 42765/25) від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що Позивач31.03.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, який був уповноважений розглянути подану позивачем заяву.

Після перевірки наданих Позивачем документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківськійобласті було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 07.04.2025 № 09 на підставі відсутності необхідного страхового стажу.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 1 січня 2024 року право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 31 року.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, страховий стаж роботи позивача згідно записів трудової книжки становить 28 років 10 місяців 27 днів.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи:

-з 08.08.1994 по 11.09.1995 робота в колгоспі «Молдова»;

-з 22.01.1996 по 11.05.1997 року робота в колгоспі імені Дзержинського, за відсутності підтверджуючих довідок про встановлений мінімум трудової діяльності в громадському господарстві та кількість відпрацьованих людино-днів.

Що стосується зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком Позивачу з 31.03.2025р. (дата звернення), із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (за 2021, 2022, 2023 роки), з урахуванням фактично виплачених сум представник відповідача зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 р., із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Представник відповідача звертає увагу, що пенсія за вислугу років призначена та обрахована позивачу саме за нормами Закону №1058- IV. При цьому, норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначали лише умови, за яких така пенсія може бути призначена.

Таким чином, право вибору призначення одного з видів пенсійного забезпечення було використано Позивачем при призначенні пенсії за вислугу років вперше. В подальшому, можливе тільки переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058- IV, в даному випадку, на пенсію за віком.

До суду 08.05.2025 року (вхід. № ЕС/44857/25) від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшоввідзив на позовну заяву, де представник відповідача погоджується з правовою позицією представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Також, представник відповідача зазначає щодо вимоги про зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком Позивачу з 31.03.2025 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (за 2021, 2022, 2023 роки), з урахуванням фактично виплачених сум.

Умови призначення пенсії за віком регулюються ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, пенсії за вислугою років - ст. 114 та п. 2-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, а переведення передбачено ст. 45 Закону №1058, тому поняття первинне призначення та переведення не є тотожними.

Первинне призначення пенсії Позивачу було здійснено у 2020 році, а заява про переведення подана 31.03.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону Nє 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Отже, із змісту наведених норм вбачається, що при переведені з одно виду пенсії на інший застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а тому розраховуючи пенсію Позивача за віком, Головне управління вірно застосувало показник середньої заробітної плати за 2014-2016 з урахуванням індексації, як це передбачено ч. 2 ст. 42 Закону Nє 1058-IV.

Із аналізу вищевикладених норм вбачається, що показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, застосовуються при здійсненні первинного призначення пенсії, а в разі переведення залишається таким, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповіді на відзиви до суду не надходили.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Відповідно до матеріалів пенсійної справи, суд встановив, що з 08.01.2020 року позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи із середнього заробітку за 2017-2019 роки.

Судом встановлено, що по досягненню 60-річного віку, позивач,31.03.2025 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

До заяви було додано: паспорт, військовий квиток, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка НОМЕР_3 .

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсії Головне управління Пенсійного фонду України вІвано-Франківськійобласті.

За результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України уІвано-Франківській області № ЕСП 09від 07.04.2025 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

Підставою для відмови вказано:

Необхідний страховий стаж 31 рік.

Страховий стаж особи становить 28 років 10 місяці 27 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_4 :

-з 08.08.1994 по 10.09.1995 робота в колгоспі «Молдова»;

-з 22.01.1996 по 11.05.1997 робота в колгоспі ім. Дзержинського, за відсутності підтверджуючих довідок про встановлений мінімум трудової діяльності в громадському господарстві та кількість відпрацьованих людино-днів.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (надалі - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено умови призначення пенсій за віком.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до п. 2 ст. 26 вказаного Закону , у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:

по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року;

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пп. 1.8., 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Судом встановлено, що по досягненню 60-річного віку, позивач, 31.03.2025 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

До заяви було додано: паспорт, військовий квиток, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка НОМЕР_3 .

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

За результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області № ЕСП 09 від 07.04.2025 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

Підставою для відмови вказано:

Необхідний страховий стаж 31 рік.

Страховий стаж особи становить 28 років 10 місяці 27 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_4 :

-з 08.08.1994 по 10.09.1995 робота в колгоспі «Молдова»;

-з 22.01.1996 по 11.05.1997 робота в колгоспі ім. Дзержинського, за відсутності підтверджуючих довідок про встановлений мінімум трудової діяльності в громадському господарстві та кількість відпрацьованих людино-днів.

Дослідивши надані до суду докази та зміст трудової книжки позивача, суд доходить висновку, що пенсійним органом не правильно враховані спірні періоди до страхового стажу позивача, з огляду на таке.

Відповідно до приписів статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із приписами статті 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), частини першої статті 48 КЗпП України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, та чинних на час розгляду справи (далі - Основні положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних положень).

Згідно із пунктом 6 Основних положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки (пункт 8 Основних положень).

Цією постановою також затверджений зразок трудової книжки колгоспника, який передбачає, що трудова книжка колгоспника містить окремі розділи, зокрема: ІІІ «членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV «відомості про роботу» відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V «трудова участь у громадському господарстві» встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Зміст наведених норм свідчить, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема, про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Разом з цим, відповідно до п. 2.19. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом N 58 від 29.07.93 р.Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України, до трудовихкнижок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів такі записи:г) про роботу як членівколгоспу - у тому разі, коли чинним законодавствомпередбаченезарахуванняцієїроботи в загальний трудовий стаж працівників.

Позивачем не надано трудову книжку колгоспника встановленого зразка.

Однак, суд встановив, що у трудову книжку позивача НОМЕР_4 роботодавцем були внесені записи:

№ 9 8.08.94 прийнятий в члени колгоспу «Молдова» в садівничу бригаду, на підставі: розп.64 від 8.08.94.

№ 10 11.09.95 вибув із членів колгоспу за власним бажанням, на підставі: розп. 69 віл 11.09.95.

№ 11 22.01.96- колгосп ім. Дзержинського, прийнятий на ферму в якості оператора, на підстав: розп. 15 від 22.01.96.

№ 12 11.05.1997 звільнений за власним бажанням, на підставі: розп. № 60 від 28.05.1997.

Таким чином, враховуючи, що робота в колгоспі була внесена у трудову книжку позивача, то можна вважати, що весь період роботи передбачалось включення в загальний трудовий стаж позивача.

Відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд зазначає, що аналізуючи копію трудової книжки позивача та здійснені в ній записи за 8.08.1994 по 11.05.1997 роки можливо встановити якими саме підприємствами було внесено відповідні відомості, зазначено реквізити наказу на підставі яких вчинені вказані записи у трудовій книжці позивача.

Трудова книжка містить відомості про підстави внесення записів, підписи осіб, відповідальних за ведення і видачу трудових книжок, а також відбитки печатки підприємства, записи виконані у хронологічній послідовності, не суперечать один одному, не мають підчисток та виправлень, формально відповідають вимогам, які висуваються законодавством до ведення трудових книжок.

Таким чином, відсутні підстави для відхилення вказаних записів у трудовій книжці позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Таким чином, суд доходить висновку, щовідповідачем Головне управління ПФУ у Івано-Франківській області помилково не враховано період роботи позивача з 08.08.1994 року по 10.09.1995року - робота в колгоспі «Молдова» та з 22.01.1996 року по 11.05.1997 року- робота в колгоспі ім. Дзержинського до страхового стажу позивача.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову в проведенні перерахунку пенсії ЕПС №09 від 07.04.2025 року є правомірними та належать задоволенню.

Щодопозовнихвимог - зобов`язати Головне управління ПФУ у Одеській області зарахуватидо стажу роботи Позивача період роботи з 08.08.1994 року по 10.09.1995року - робота в колгоспі «Молдова» та з 22.01.1996 року по 11.05.1997 року- робота в колгоспі ім. Дзержинського, суд зазначає, що враховуючи вище зроблені судом висновки, суд доходить висновку, що вказані періоди мають бути зараховані до страхового стажу позивача.

Однак, за вказанимипозовними вимогами має відповідати Головне управління ПФУ у Івано-Франківській області, оскільки саме вказаним пенсійним органом було допущено порушення прав позивача.

Так, постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні доПорядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, заяви про призначення та перерахунки пенсії опрацьовуються територіальними органами Пенсійного фонду України за принципом екстериторіальності в порядку черговості.

Таким чином, враховуючи, що заяву позивача про призначення пенсії за віком було розглянуто Головне управління ПФУ у Івано-Франківськійобласті, саме відповідний пенсійний орган має виконати покладений на нього обов`язок щодо відновлення порушеного права позивачата зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 08.08.1994 року по 10.09.1995року - робота в колгоспі «Молдова» та з 22.01.1996 року по 11.05.1997 року- робота в колгоспі ім. Дзержинського.

Своєю чергою враховуючи встановлені судом обставини та виходячи із судової практики застосування положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, суд доходить висновку, що не належать задоволенню вказані позовні вимоги пред`явлені Головного управління ПФУ в Одеській області.

Щодо позовних вимог - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком Позивачу з 31.03.2025 року (дата звернення), із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (за 2021, 2022 та 2023 роки), з урахуванням фактично виплачених сум, суд зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач по досягненню 60-річного віку, 31.03.2025 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області № ЕСП 09 від 07.04.2025 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії, було визначено, що необхідний позивачу страховий стаж 31 рік, та наявний страховий стаж особи на дату розгляду заяви позивача, визнаний пенсійним органом становив 28 років 10 місяці 27 днів.

Із врахуванням періодів роботи: з 08.08.1994 по 10.09.1995 та з 22.01.1996 по 11.05.1997, сукупний страховий стаж позивача становить: 31 рік 2 місяці 23 дні.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивач має необхідний страховий стаж на дату подачі заяви про призначення пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Враховуючи наведені норми права, суд доходить висновку, що наявні правові підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області призначити та здійснити виплату пенсії за віком Позивачу з 31.03.2025 року.

Суд також зазначає, що враховуючи, що заяву позивача про призначення пенсії за віком було розглянуто Головним управління ПФУ у Івано-Франківській області, саме відповідний пенсійний орган має виконати покладений на нього обов`язок щодо відновлення порушеного права позивача.

Своєю чергою враховуючи встановлені судом обставини та виходячи із судової практики застосування положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, суд доходить висновку, що не належать задоволенню вказані позовні вимоги пред`явлені Головного управління ПФУ в Одеській області.

Щодо позовних вимог в частині застосування показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (за 2021, 2022 та 2023 роки), суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

На час розгляду та вирішення справи відсутні підстави вважати, що відповідач при призначенні пенсії за віком, порушить права позивача в частині застосування показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Тому суд доходить висновку, що задоволення позову в такий спосіб буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить завданню та принципам адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи що позов задоволено частково, на користь позивача належить стягненню судовий збір в розмірі 968,96 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, місце знаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, місце знаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15)№09 від 07.04.2025 рокупро відмову у проведені перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, місце знаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) період роботи з 08.08.1994 по 11.09.1995 року та з 22.01.1996 по 11.05.1997 року, згідно із записів в трудовій книжці НОМЕР_4 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, місце знаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15)здійснити призначення та виплату пенсії за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), з 31.03.2025 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, місце знаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15)на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )судовий збір у розмірі 968,96 грн. (одна дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко