Справа № 280/3618/24
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2025 року справа 280/3618/24

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2024 (суддя Бойченко Ю.П.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про призначення пенсії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.04.2024 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №16 від 20.12.2023 щодо відмови в призначені та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 18.12.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві зарахувати до пільгового страхового стажу за списком №2 періоди роботи з 06.01.1994 по 08.08.2011 на ВАТ Домобудівний комбінат « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно архівних довідок від 06.02.2023 №108-1190, №108-1191, №108-1194, від 07.02.2023 №108-1288, №108-1289, від 08.02.2023 №108-1334, №108-1336 та трудової книжки НОМЕР_1 від 27.07.1988; з 15.08.2011 по 21.12.2012 та з 15.05.2013 по 03.06.2014 згідно довідки №073 від 12.07.2023 і трудової книжки НОМЕР_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві призначити пенсію на пільгових умовах за списком №2 відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 18.12.2023.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2024 відмовлено в задоволені позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Періоди роботи повний робочий день з 06.01.1994 по 08.08.2011 на ВАТ Домобудівний комбінат «Відрадний» підтверджується даними довідки ОК-5 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Також зазначає, що не може нести відповідальність за правильність довідки АТ «Київметробуд» №073 від 12.07.2023, яка складена з порушенням пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся 18.12.2023 до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За принципом екстериторіальності заяву передано на розгляд ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області №16 від 20.12.2023 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. До пільгового стажу не зараховано: період роботи з 06.01.1994 по 08.08.2011 на ВАТ Домобудівний комбінат «Відрадний», оскільки відсутнє рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, шо дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006; періоди роботи з 15.08.2011 по 21.12.2012 та з 15.05.2013 по 03.06.2014 згідно довідки №073 від 12.07.2023, оскільки надана довідка не відповідає Порядку підтвердження пільгового стажу, передбаченому пунктом 20 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 за формою згідно з додатком №5 до зазначеної постанови, а саме відсутній підпис головного бухгалтера. Також відсутні накази «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці» та перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яких за результатами атестації робочих.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пункт 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року.

Відповідно до пункту 1 Порядку №637 від 12.08.1993, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 від 12.08.1993, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.01.1992.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

За правовою позицією, викладеної Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 в справі №520/15025/16-а, будь-які причини, з яких атестація не була проведена, не є підставою для відмови у зарахуванні стажу та відмову заявникові в наданні пенсії. Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочою місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Згідно записів трудової книжки, позивач в період з 06.01.1994 по 08.08.2011 працював електрозварником ручної зварки у ВКО «Київбуддеталькомплект» та з 15.08.2011 по 03.06.2014 у КВП ПАТ «Київметробуд». Трудова книжка містить відомості про перейменування підприємств-роботодавців та дані щодо атестації робочих місць.

Відповідно до положень пункту 2 Порядку застосування списків №1 №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від №38318.11.2005, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Записи у трудовій книжці щодо періодів його роботи на посаді електрозварника ручної зварки не містять відомостей про зайнятість позивача на цій посаді повний робочий день.

Також не зазначено про те, що позивач працював повний робочий день в архівних довідках Слом`янської районної в місті Києві державної адміністрації №108-1190, №108-1191, №108-1194 від 06.02.2023, №108-1288, №108-1289 від 07.02.2023, №108-1334, №108-1336 від 08.02.2023.

У довідці №108-1194 від 06.02.2023 зазначено, що відомості щодо роботи з неповним робочим днем зазначені у платіжно-розрахункових відомостях з нарахування заробітної плати за 1997-2008 роки (відображені в архівних довідках з нарахування заробітної плати за 1993-1997 роки, за 1998-2002 роки, 2003-2007, 2008, 2011 роки).

Відповідно архівних довідок №108-1289 від 07.02.2023 та №108-1334 від 08.02.2023 позивач працював неповний місяць та протягом дня по 4 години в період з 1999 по 2000 роки. У деяких рядках дні/суми за конкретний місяць стоять прочерки.

Посилання позивача на довідку ОК-5 реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, як доказ що він працював повний робочий день у період з 06.01.1994 по 08.08.2011 на ВАТ Домобудівний комбінат «Відрадний» спростовуються вищезазначеними архівними довідками №108-1289 від 07.02.2023 та №108-1334 від 08.02.2023.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з наданих документів, не можна підтвердити зайнятість позивача повний робочий день на посаді електрозварника у період з 06.01.1994 по 08.08.2011.

Не погоджується колегія суддів з висновком суду першої інстанції, стосовно не прийняття довідки №073 від 12.07.2023 та не зарахування періодів роботи з 15.08.2011 по 21.12.2012 та з 15.05.2013 по 03.06.2014 до пільгового стажу за списком №2, оскільки довідка не підписана головним бухгалтером підприємства.

В Додатку №5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній наявний зразок довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Зазначена довідка повинна бути підписана керівником, начальником відділу кадрів і бухгалтером підприємств, установ, організацій.

Однак, згідно довідки №073 від 12.07.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній позивач працював на посаді електрозварника ручного зварювання повний робочий день в період з 15.08.2011 по 21.12.2012 та з 15.05.2013 по 03.06.2014. Посада передбачена розділом ХХХІІІ пункту 33 «загальні професії» списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №36. Пільговий стаж роботи за списком №2 складає 2 роки 4 місяці 27 днів. Проведена атестація робочих місць.

Крім того, оскаржуваний період роботи підтверджується записами трудової книжки позивача.

Працівник не може нести відповідальність за правильність складання документів роботодавцем. Певні недоліки згаданої довідки не роблять вказану довідку нечинною.

Колегія суддів наголошує, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії.

Аналогічна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №672/914/16-а та від 11.07.2019 у справі №127/1849/17.

Крім того, згідно частини 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Тобто пенсійний орган, у випадку виявлення помилок або неточностей у документах, має право звернутись до підприємств, організацій і окремих осіб, на яких працювала особа, що звернулась із заявою про призначення пенсії, із запитом про витребування відповідних документів, необхідних для визначення права на пенсію.

Відповідно до частини 1 статті 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право, зокрема:

- отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України;

- проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати;

- вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених порушень законодавства про порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, здійснення фінансових операцій з коштами Пенсійного фонду та порядок їх використання;

- порушувати в установленому законом порядку питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- у разі виявлення порушень порядку, використання коштів Пенсійного фонду звертатися в установленому законом порядку до контролюючих та правоохоронних органів.

Враховуючи вищевикладене, ГУ ПФУ в Запорізькій області, маючи цілу низку повноважень, не вчинило жодних дій, спрямованих на дотримання конституційного права позивача на пенсію.

Таким чином, ГУ ПФУ в Запорізькій області було протиправно не зараховано позивачу до пільгового стажу роботи за списком №2 період з 15.08.2011 по 21.12.2012 та з 15.05.2013 по 03.06.2014.

Отже, є безпідставним висновок суду першої інстанції, що довідка №073 від 12.07.2023 не могла бути прийнята ГУ ПФУ в Запорізькій області як доказ того, що позивач працював повний робочий день періоди з 15.08.2011 по 21.12.2012 та з 15.05.2013 по 03.06.2014, оскільки не підписана головним бухгалтером підприємства.

Щодо вимог зобов`язати ГУ ПФУ в м.Києві призначити пенсію на пільгових умовах за списком №2 відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 18.12.2023, суд зазначає наступне.

Питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналіз норм КАС України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовна вимога задоволенню не підлягає, так як призначення та виплата пенсії є дискреційними повноваженнями ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Однак, враховуючи те, що в ході розгляду справи колегія суддів дійшла висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області №16 від 20.12.2023, з метою захисту прав позивача та керуючись положеннями частини 2 статті 9 КАС України слід зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 18.12.2023, з урахуванням висновків суду.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, що є підставою для його скасування та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 241 245, 272, 286, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2024 та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №16 від 20.12.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу за списком №2 періоди роботи з 15.08.2011 по 21.12.2012 та з 15.05.2013 по 03.06.2014.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення з урахуванням правових висновків суду висловлених за наслідками розгляду цієї справи.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір в сумі 968,98 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень, 98 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили з 11.11.2025 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова