Справа № 460/20594/25
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2025 року м. Рівне №460/20594/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Пилипюк Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:не прибули, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за заявою

Головного управління ДПС у Рівненській області
доПриватного підприємства "Західпроменерго"
про стягнення коштів з рахунків у банках, -

В С Т А Н О В И В:

10.11.2025 о 11:53 год. через підсистему «Електронний суд» до Рівненського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДПС у Рівненській області про стягнення коштів за податковим боргом з Приватного підприємства «Західпроменерго», з рахунків платника податків у банках на суму податкового боргу 622131,07 грн., в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою від 10.11.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №460/20594/25. Розгляд справи ухвалено провести за правилами статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України. Судове засідання призначено на 13.11.2025 о 10:00 год. Платнику податків встановлено строк для подання відзиву на заяву до 13.11.2025 - 09:00 год.

Ухвала про відкриття провадження та повістки були доставлені учасникам в їхні електронні кабінети через підсистему «Електронний суд».

В силу вимог частини сьомої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду. Розгляд заяви відбувається за участю податкового органу, митного органу, що її вніс, та платника податків, стосовно якого її внесено.

Представник податкового органу подала клопотання, в якому підтримавши вимоги просила про розгляд справи у відсутність представника.

Представник відповідача продав відзив, додаткові пояснення та клопотання про закриття провадження у справі. В якому також просив про розгляд справи у його відсутність.

Заява податкового органу обґрунтована тим, що відповідач відповідно до вимог статті 16 Податкового кодексу України зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом. В порушення зазначених норм, за ПП «Західпроменерго» обліковується податковий борг в загальному розмірі 622131,07 грн., який складається та виник:

534087,99 грн. за рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" №18462/17000704 від 29.11.2024, яке узгоджене в судовому порядку;

88043,08 грн. за рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" №16846/17000704 від 18.09.2025, яке платником податків не оскаржувалось.

Головним управління ДПС у Рівненській області, відповідно до статті 59.1 ПК України, ПП «Західпроменерго» виставлено податкову вимогу форми «Ю» №0-1700 від 09.10.2025, яку надіслано на податкову адресу платника податків 10.10.2025, що підтверджується трекінгом відправленням №R28. Оскільки борг не погашено, цим позивач просив стягнути з відповідача кошти за податковим боргом з рахунків платника податків у банках.

ПП «Західпроменерго» вимоги не визнає, вказуючи, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 року по справі №460/273/25 дійсно відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №18462/17000704 від 29.11.2024, але ПП «Західпроменерго» звернулося із касаційною скаргою до Верховного Суду, що свідчить про наявність спору про право на стягнення податкового боргу між сторонами, оскільки наявність такого боргу є спірною між сторонами. У додаткових поясненнях ПП «Західпроменерго» повідомило, що вказаний борг виник також за наслідком прийняття ГУ ДПС у Рівненській області податкового повідомлення-рішення форми «С» №16846/17000704 від 18.09.2025 про визначення суми штрафних санкцій у розмірі 88043,08 грн. за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, яке 12.11.2025 оскаржене платником податків до суду. Згідно із пунктом 56.18. ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Покликаючись на норму п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України, за якою суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо: із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право, просить відмовити в задоволенні заяви Головного управління ДПС у Рівненській області Приватного підприємства «Західпроменерго» про стягнення податкового боргу у зв`язку із наявністю між сторонами спору про правові підстави для його визначення. Додатково до цього, представник ПП «Західпроменерго» подав клопотання про закриття провадження у справі, в якому зауважив на тому, що податкова вимога була надіслана на адресу м.Рівне, провул. Шпанівський, 35, в той час як зареєстрованим місцезнаходженням ПП «Західпроменерго» є с.Ясининичі, вул. Франка,2а. Відповідно, податкова вимога вважається ненадісланою платнику, а відтак у податкового органу не виникло право на звернення до суду в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне підприємство «Західпроменерго», зареєстроване у встановленому порядку як юридична особа, місцезнаходження якої: Україна, Рівненська обл., Рівненський район, село Ясининичі, вулиця Івана Франка, будинок 2-а; та перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Рівненській області; Код .

За даними облікової картки платника податків станом на 31.08.2025 за відповідачем рахується податкова заборгованість в загальній сумі 622131,07 грн. по пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.

Дана заборгованість виникла:

534087,99 грн. на підставі рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" №18462/17000704 від 29 11 2024 на суму 622131,07 грн., з урахуванням часткового погашення;

88043,08 грн. на підставі рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" №16846/17000704 від 18.09.2025 на суму 88043,08 грн.

Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" №18462/17000704 від 29.11.2024 оскаржувалося платником податків до суду.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 року по справі №460/273/25 в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №18462/17000704 від 29.11.2024 відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125477293).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2025, рішення суду першої інстанції залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/130359168).

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2025 року у справі №460/273/25 (https://reyestr.court.gov.ua /Review/131053291).

Ухвалами Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 22.10.2025 та від 06.11.2025 касаційні скарги ПП «Західпроменерго» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2025 року у справі №460/273/25 повернуто особі, яка їх подала (https://reyestr.court.gov.ua/Review/131232679, https://reyestr.court.gov.ua/Review/13159 5407).

Що стосується рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" №16846/17000704 від 18.09.2025 на суму 88043,08 грн., то таке оскаржене до Рівненського окружного адміністративного суду шляхом подання позову через підсистему «Електронний суд» 12.11.2025 о 19:45 год., і наразі перебуває у статусі «очікує на реєстрацію».

09.10.2025 податковим органом виставлено платнику податкову вимогу форми «Ю» №0-1700, якою повідомлено, що станом на 07 жовтня 2025 року сума його податкового боргу становить 622131,07 грн.

До матеріалів справи долучено докази надіслання податкової вимоги форми за адресою місцезнаходження платника податків: село Ясининичі, вулиця Івана Франка, будинок 2-а, рекомендованим листом №R28 з повідомленням про вручення 09.10.2025.

Рекомендоване відправлення повернулося на адресу відправника 16.10.2025 з відміткою відділення зв`язку про відсутність адресата за вказаною адресою. При цьому, працівником відділенням зв`язку зазначено в якості вірної адреса адресата: «провулок Шпанівський, 55 і відділення зв`язку 33013». Втім, як свідчить трекінг відправлення рекомендованого листа №R28, відділення зв`язку 35338 - с.Ясининичі не здійснювало пересилання листа за іншою адресою, а повернуло відправнику через те, що «одержувач відсутній за вказаною адресою».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Аналогічні норми містяться і в Податковому кодексі України.

Зокрема, згідно п. 4.1.1 ст. 4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на такому принципі як загальність оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Відповідно до ст.16 Податкового кодексу України кожен платник податків зобов`язаний: стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За визначеннями, наведеними у ст.14 Податкового кодексу України:

податкове зобов`язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.14.1.156);

податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.14.1.175);

орган стягнення це державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України (п.14.1.137 ст.14).

Згідно п.41.2 ст.42 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу.

Відповідно до пп.19-1.1.22. п. 19-1.1 Податкового кодексу України, контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів. Також контролюючим органам надано право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (п.20.1.34 ст.20 Податкового кодексу України).

Суд відзначає, що відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

В свою чергу, за правилами п.56.1. ст.56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 56.3. цієї статті, скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

А в силу вимог пінку 56.18. з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 року по справі №460/273/25 набрало законної сили 19.09.2025, відтак податкове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням №18462/17000704 від 29.11.2024 з вказаної дати стало узгодженим і набуло статусу податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

А за правилами пункту 59.3. цієї статті, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. При цьому, за правилами пункту 59.5. у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В свою чергу, пунктами 42.1, 42.2, 42.5 ст.42 Податкового кодексу України передбачено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата. У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

До матеріалів справи долучено податкову вимогу форми «Ю» №0-1700 від 09.10.2025, за якою станом на 07 жовтня 2025 року сума податкового боргу ПП «Західпроменерго» становить 622131,07 грн., та докази її надіслання 09.10.2025 за адресою місцезнаходження платника податків, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом, а саме: село Ясининичі, вулиця Івана Франка, будинок 2-а, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Рекомендоване відправлення повернулося на адресу відправника 16.10.2025 з відміткою відділення зв`язку про відсутність адресата за вказаною адресою.

Таким чином, в силу вимог п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України податкова вимога форми «Ю» №0-1700 від 09.10.2025, вважається врученою платнику податків.

Вказана вимога у встановленому законом порядку не оскаржувалася. Докази на підтвердження протилежного учасниками справи суду не надані та судом в ході судового розгляду не здобуті.

Пунктом 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Враховуючи викладене, обставиною, з якою згідно стаття 283 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язано початок відліку 24-годинного строку для подання заяви про стягнення коштів за податковим боргом, є закінчення 30-денного строку з дати надіслання (вручення) платнику податкової вимоги.

Тобто, в межах даної адміністративної справи обставиною, що зумовлює звернення до суду є направлення відповідачу податкової вимоги 09.10.2025, на підтвердження чого контролюючий орган надав і реєстр відправки рекомендованих відправлень з підтвердженням штрих-коду рекомендованого листа за №R28, і повідомлення про вручення даного поштового відправлення, яке повернулося на адресу відправника. Інформація про надіслання рекомендованого листа за №R28 саме 09.10.2025 підтверджена також і трекінгом відстеження на сайті «Укрпошта» (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html).

Обставиною, що зумовила звернення контролюючого органу із заявою, є сплив 30-денного терміну з дня направлення відповідачу податкової вимоги, який настав 10.11.2025.

Податковий орган звернувся до суду саме 10.11.2025, тобто у встановлений строк.

Станом на час подання заяви та розгляду справи податковий борг по ПП «Західпроменерго» по узгодженому податковому зобов`язанню за податковим повідомленням-рішенням №18462/17000704 від 29.11.2024 в повній сумі не сплатило, сума заборгованості складає 534087,99 грн.

Відтак суд дійшов висновку, що контролюючим органом доведено наявність підстав для стягнення коштів за податковим боргом із відповідача у сумі 534087,99 грн. в дохід бюджету, з рахунків платника податків у банках.

При цьому, суд вважає недоведеним на момент розгляду цієї справи існування у ПП «Західпроменерго» податкового боргу в сумі 88043,08 грн., оскільки рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" №16846/17000704 від 18.09.2025 на суму 88043,08 грн. оскаржене до Рівненського окружного адміністративного суду шляхом подання позову через підсистему «Електронний суд» 12.11.2025, відтак визначене ним податкове зобов`язання у формі донарахованих штрафних санкцій не може вважатися узгодженим.

Суд акцентує увагу, особливий порядок судового провадження за статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України не призначений для розгляду спорів, а передбачений виключно для вирішення беззаперечних (безспірних) вимог податкового органу та враховує, що податковий орган має право звернутися до суду в загальному порядку (частина п`ята цієї статті), який дозволяє вирішити спір між сторонами з дотриманням визначених процедурних гарантій реалізації права особи на судовий захист.

При цьому, суд зауважує, що нормами Податкового кодексу України встановлено чіткий порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу.

Предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

У межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності визначення (нарахування) контролюючим органом грошових зобов`язань.

У спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, зокрема і пені, факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) визначеного грошового зобов`язання (що включає і нараховану пеню), чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.

Додатково, вирішуючи питання наявності чи відсутності в межах спірних відносин спору про право, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Частинами четвертою та п`ятою статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо: 1) заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті; 2) із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Тобто, провадження у справах, порушених за заявою податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, є окремим видом судового провадження, відмінного від загального (позовного) провадження.

Суд звертає увагу, що спір про право в контексті застосування статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у частині першій статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для звернення з відповідною заявою, або платник податків заперечує розмір або власне факт існування податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобов`язань, з яких виник податковий борг.

Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесена заява органу доходів і зборів. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобов`язань, з яких виник податковий борг; склад майна, щодо якого застосовується адміністративний арешт; заперечувати наявність податкового боргу, у зв`язку з яким накладено адміністративний арешт, або законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.01.2019 у справі №808/2981/14.

Водночас, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.02.2023 у справі №640/17091/21, під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника адміністративний суд здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника шляхом перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника, які стали підставою для прийняття такого рішення. Оскарження платником наказу про проведення перевірки є запереченням обставин, що зумовили звернення податкового органу з відповідною заявою, але не є спором про право в розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України і не перешкоджає розгляду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника. Обґрунтованість причин відмови у допуску посадових осіб податкового органу до проведення податкової перевірки з боку платника входять до предмета доказування у справах, визначених пунктом 2 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Враховуючи означену позицію Верховного Суду, яка є подібною до спірних відносин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у відкритті провадження за заявою чи закриття провадження за заявою на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного провадження, яким є провадження за заявою контролюючого органу в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що з моменту оскарження у ПП «Західпроменерго» рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" №16846/17000704 від 18.09.2025 на суму 88043,08 грн. податковий борг в сумі 88043,08 грн. втратив статус узгодженого, а таке оскарження свідчить про наявність спору про право.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23.02.2023 по справі №640/17091/21, за змістом статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України після відкриття провадження у справі за відповідною заявою суд першої інстанції може або її задовольнити, або відмовити у її задоволенні. Закриття судом першої інстанції провадження на підставі статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України для цієї категорії справ не передбачено.

З огляду на викладене, враховуючи сукупність встановлених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про стягнення податкового боргу в сумі 88043,08 грн в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог про стягнення податкового боргу має бути відмовлено.

З огляду на встановлені обставини, перевіривши правову та фактичну обґрунтованість доводів заяви, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини частково підтверджують позицію заявника, покладену в основу заявлених вимог, а відтак заяву належить задовольнити частково.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки судом під час розгляду цієї справи свідки не залучалися, судова експертиза не проводилася, то підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 268-272, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву Головного управління ДПС у Рівненській області до Приватного підприємства «Західпроменерго» про стягнення коштів за податковим боргом задовольнити частково.

Стягнути кошти з Приватного підприємства «Західпроменерго» з рахунків у банках такого платника на суму податкового боргу 534087,99 грн та перерахувати по коду платежу 21081000 - пеня за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства на рахунок UA 0017001, отримувач: ГУК у Рівн.обл/21081000, код ЄДРПОУ отримувача 38012494, код банку: МФО 899998.

В решті відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення. Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Подання апеляційної скарги не перешкоджає його виконанню.

Повний текст рішення складений 13 листопада 2025 року

Суддя Н.В. Друзенко