Справа № 240/13658/25
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відводі судді

14 листопада 2025 року м. Житомир справа № 240/13658/25

категорія 113080000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі суді Приходько О.Г., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У провадженні Житомирського окружного адміністративного суду (суддя Шимонович Р.М.) перебуває адміністративна справа № 240/13658/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій щодо поновлення на військовому обліку без особистої присутності позивача, інформування та попри раніше прийняте рішення військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з обліку; та зобов`язання виключити позивача з військового обліку у зв`язку з наявним медичним висновком ВЛК від 2004 року про повну непридатність до військової служби без права повторного обстеження.

13 листопада 2025 року, зокрема, до суду надійшла заява (чергова) від ОСОБА_1 про відвід судді Шимоновича Р.М. від розгляду цієї справи, мотивована невчиненням процесуальних дій щодо розгляду справи та непризначенням справи до розгляду у судовому засіданні, що, на переконання заявника, створює перешкоди у доступі до правосуддя, а поряд із порушенням строку розгляду цієї справи створює сумніви у об`єктивності та безсторонності судді.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду Шимоновича Р.М. від 13 листопада 2025 року, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, справу передано на автоматизований розподіл для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Шимоновича Р.М.

На підставі розпорядження керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу № 240/13658/25 передано судді Приходько О.Г. для вирішення питання про відвід судді Шимоновича Р.М.

Згідно із частиною восьмою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин одинадцятої, дванадцятої статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Вирішуючи заяву про відвід, суд виходить з такого.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.

Зокрема, положення статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) є гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У зв`язку із цим суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Неупередженість передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Відтак для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Проаналізувавши доводи, які наведені ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Шимоновича Р.М., суд зважає, що "порушення принципу безсторонності" та "упередженість" судді Шимоновича Р.М. заявник вбачає у порушенні строку розгляду цієї справи, що викликає у заявника сумнів щодо неупередженості судді Шимоновича Р.М.

Аналіз тверджень і доводів заявника дає підстави для висновку, що заява ОСОБА_1 від 13 листопада 2025 року не містить будь-яких об`єктивних доводів, як і доказів, які б підтверджували наявність обставин, що обґрунтовано викликають сумнів у неупередженості судді Шимоновича Р.М. у розумінні процесуального закону. При цьому твердження "суддя свідомо затягує справу, фактично прикриваючи свавілля та неправомірні дії відповідача" зводяться лише до суб`єктивних сумнівів, тому не можуть свідчить про упередженість судді.

Доводи, якими мотивовано заяву (чергову) про відвід судді, не викликають обґрунтованих сумнівів й у об`єктивності судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення суддею Шимоновичем Р.М. гарантій неупередженості, як і прояву зацікавленості судді у результаті розгляду справи чи затягуванні її розгляду, на чому безпідставно, як доходить висновку суд, наполягає позивач.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені підстави для відводу судді Шимоновича Р.М. є такими, які не ґрунтуються на положеннях процесуального закону (стаття 36 КАС України), тому заява ОСОБА_1 від 13 листопада 2025 року задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід судді Шимоновича Романа Миколайовича.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя О.Г. Приходько