Справа № 280/7406/24
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2025 року справа 280/7406/24

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2024 (суддя Прасов О.О.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.08.2024 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ №49-к від 03.07.2024 про звільнення з посади завідувача сектору реєстрації сільськогосподарської техніки у зв`язку зі скороченням штату державних службовців згідно пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України Про державну службу; поновити на посаді; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2024, прийнятому в спрощеному провадженні, позов задоволено частково: змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади з 03.07.2024 на 04.07.2024; зобов`язано ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за один календарний день 04.07.2024. Прийняте рішення суд мотивував тим, що при звільненні позивачу пропонувалась інша рівнозначна посада державної служби або, як виняток, нижча посада державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що при попередженні про звільнення йому не було запропоновано іншу рівнозначну посаду державної служби.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

ОСОБА_1 з 30.12.2016 працював на різних посадах державної служби в ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області.

Позивач з 03.11.2021 займав посаду завідувача сектору нагляду і реєстрації сільськогосподарської техніки ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області.

На виконання наказу Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №77 від 14.02.2024 «про граничну чисельність територіальних органів Держпродспоживслужби» зі змінами, наказів Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області №40 від 15.03.2024 «про ведення в дію структури ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області та проведення організаційних заходів», №92 від 24.05.2024 «про введення в дію штатного розпису», №94 від 27.05.2024 «про здійснення заходів», у зв`язку з встановленням граничної чисельності працівників територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1410 від 29.12.2023 «Деякі питання скорочення чисельності працівників органів виконавчої влади», відповідно до вимог статті 49-2 КЗпП України та частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» із змінами, ОСОБА_1 попереджено про скорочення чисельності державних службовців Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, в тому числі посаду яку він займає та можливе припинення державної служби і звільнення не раніше ніж через 30 календарних днів після попередження.

З попередження позивач ознайомлений 03.06.2024.

Також, 02.07.2024 позивачу надано пропозицію щодо зайняття посади водія автотранспортних засобів відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Запорізького районного управління ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області з посадовим окладом 3937,00 грн з робочим місцем за адресою Запорізька область, Запорізький район, м. Вільнянськ, вул. Козацька. 10.

З вказаною пропозицією позивач не погодився.

Наказом начальника ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області №49-к від 03.07.2024 припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 03.07.2024 з посади завідувача сектору реєстрації сільськогосподарської техніки у зв`язку зі скороченням штату державних службовців згідно пункту 1 частини 1 стати 87 Закону України «Про державну службу».

Закон України «Про державну службу» визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 5 Закону України «Про державну службу» відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до частини 5 статті 22 Закону України «Про державну службу`передбачає, що у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 41 Закону України «Про державну службу» державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Підстави для припинення державної служби встановлено статтею 83 Закону України «Про державну службу», а пунктом 4 частини першої цієї статті визначено, що державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення.

Відповідно до пункту 1 частин 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

При цьому абзацом 1 частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» передбачено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

З наведеного вбачається, що існування обставин, з якими законодавець пов`язує наявність підстав для звільнення державних службовців відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», включає зобов`язання роботодавця (держави) в особі суб`єкта призначення або керівника державної служби щодо працевлаштування державних службовців, які попереджаються про наступне звільнення, а саме з моменту виникнення обставин, які зумовлюють їх можливе вивільнення.

Тобто, суб`єкт призначення або керівник державної служби зобов`язаний не лише попередити державного службовця про наступне звільнення, а й одночасно з цим запропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей.

Подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №640/24023/21, від 23.02.2023 у справі № 140/9066/21, від 11 .05.2023 у справі №380/9574/21, від 27.06.2023 у справі № 120/3712/21-а, від 14.09.2023 у справі №640/15737/22 та інших.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що приписи частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» не дозволяють суб`єкту призначення альтернативної поведінки в цій ситуації (пропонувати вакантні рівнозначні посади чи ні). Тобто положення частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» у системному зв`язку з іншими положеннями цього Закону (зокрема статті 22) треба розуміти так, що в разі реорганізації (державного органу), що є підставою для звільнення державного службовця, суб`єкт призначення/керівник державної служби повинен запропонувати державному службовцеві, попередженого про звільнення, усі вакантні посади (за умови, що такі є), на які можна було б його перевести.

Судова практика Верховного Суду щодо питання застосування частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» у контексті обов`язку суб`єкта призначення/керівника державної служби пропонувати державному службовцеві, попередженого про звільнення, усі наявні вакантні посади є сталою та послідовною.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 03.06.2024 попереджуючи позивача про можливе припинення державної служби, відповідач не запропонував вакантні посади на якій його могло б бути переведено.

Разом з тим, відповідно до списку вакантних посад станом на 03.06.2024, в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Запорізькій області було 49 вакантних посад. Проте жодна з цих посад не була запропоновану позивачу.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що пропозиція посади водія, яка надана позивачу 02.07.2024 (у переддень звільнення) не є належним виконанням вимог частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу», оскільки здійснена не одночасно з повідомленням про можливе звільнення.

З наведеного вбачається, що ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області порушено порядок звільнення державного службовця визначений Законом України «Про державну службу», що в свою чергу є підставою для скасування наказу №49-к від 03.07.2024, та поновлення позивача на посаді.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до абзацу 3 пункту 8 Порядку, в разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом 1 або 2 цього пункту, на середньомісячне число робочих днів в розрахунковому періоді.

Згідно довідки Головного управління Держпродспоживслужби від 01.10.2025, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за два місяці перед звільненням становить 1537,11грн. Кількість робочих днів за період з дня звільнення з 03.07.2024 до дати постановлення рішення 05.11.2025 становить 351 робочих днів. Середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 351 х 1537,11 = 539525,61грн.

Керуючись статтями 241-245, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.10.2024 та прийняти нову постанову.

Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області №49-к від 03.07.2024, яким ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача сектору реєстрації сільськогосподарської техніки у зв`язку зі скороченням штату державних службовців згідно пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України Про державну службу.

Поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області.

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.07.2024 по 05.11.2025 в сумі 539525 (п`ятсот тридцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять) гривень 61 коп.

Постанова набирає законної сили з 05.11.2025 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів, у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова