Справа № 160/11734/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/11734/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року у справі № 160/11734/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РПК АДМІРАЛ» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішень та карток відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РПК АДМІРАЛ» 23 квітня 2025 року звернулось до суду з позовом до Київської митниці згідно з яким просить визнати протиправним та скасувати:

- рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 11.03.2025 року №UA100430/2025/000006/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100430/2025/000035;

- рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 21.03.2025 року №UA100430/2025/000007/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100430/2025/000038.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що надані до митного оформлення товару документи належним чином підтверджували заявлену митну вартість товару, тому відповідач протиправно прийняв рішення про визначення митної вартості товарів за другорядним методом визначення митної вартості 2-ґ.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року, у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що при розгляді справи митницею не було доведено правомірність оскаржених рішень та карток відмови.

Декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною контракту. Відповідач необґрунтовано витребував у позивача додаткові документи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неправильного застосування норм матеріального права, неналежного встановлення усіх обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права. Просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі викладає норми митного законодавства, фактичні обставини справи, зазначає про те що, «висновки суд робить виключно на підставі тверджень позивача».

Посилається на наявність обставин, що стали підставою для прийняття оскаржених рішень.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач просить у її задоволені відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначає про те, що на всі аргументи відповідача судом було надано мотивовану відповідь.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що між товариством з обмеженою відповідальністю «РПК «Адмірал» (покупець) та Do Uruguay S.A.S., Уругвай (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №01-12/2021 від 01.12.2021 (далі - контракт) відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов`язується на протязі всього строку дії цього Контракту постачати, а Покупець приймати та оплачувати продукцію, (Товар) на умовах, згідно з інвойсом по кожній партії поставленого товару.

Відповідно до розділу 2 Контракту, Поставка Товару може здійснюватися одночасно або партіями, строк поставки попередньо узгоджується Сторонами. Поставка Товару/імпорт (його приймання, відвантаження, контроль за збереженням, доставка на територію Покупця, митна очистка) здійснюється згідно умов поставки. Податки, мито та інші видатки в зв`язку із цим Контрактом, які повинні сплачуватися в країні Продавця, несе Продавець, а видатки в країні Покупця, включаючи податки, мито та збори Покупець.

В пунктах 3.1, 3.2. сторони узгодили, що ціна товару, який є предметом купівлі-продажу, зазначається в інвойсі та виражена в USD. Ціна товару визначається на умовах діючих правил ІНКОТЕРМС-2010 та доповнень до них.

Між сторонами контракту було підписано інвойс №001-010-000003952 від 12.11.2024 на загальну суму 32400,00 дол. США, специфікацію №3952 від 12.11.2024, відповідно до якої погоджено поставку товару, а саме:

- морожений вомер цілий 80-100, вагою 19400 кг, ціна 1,20 дол.США, на загальну суму 23280,00 дол.США.

Всього: 23280,00 дол. США, кількість коробок 19400 шт., загальна вага 20952,00 кг.

Товар поставляється на умовах: CFR Клайпеда (ІНКОТЕРМС 2010).

Специфікацією передбачені умови розрахунків, а саме: 30% авансовий платіж, 70% залишок. Покупець на виконання умов, передбачених інвойсом №001-010-000003952 від 12.11.2024 року здійснив 100% передплату, що підтверджується платіжними дорученнями та виписками з рахунку позивача у АТ «Банк Кредит Дніпро», копії яких надавались при митному оформленні.

Відповідно до коносаменту №MEDUF9050453 від 19.11.2024 місцем навантаження товару визначено порт навантаження (Port of Loading): GUAYAQUIL, ECUADOR; місце розвантаження товару пункт призначення (Port of Discharge) визначено: KLAIPEDA, LITHUANIA.

Отже, на підставі контракту №№01-12/2021 від 01.12.2021, специфікації №3952 від 12.11.2024 та інвойсу №001-010-000003952 від 12.11.2024 товариством з обмеженою відповідальністю «РПК «Адмірал» було ввезено на митну територію України придбаний товар на загальну суму 23280,00 дол.США.

10.03.2025 представником декларанта було подано митну декларацію №25UA92U6 (номер встановлений після коригування - №25UA53U4).

Відповідно до поданої декларації митна вартість була встановлена згідно з Інвойсом №001-010-000003952 від 12.11.2024. Митна вартість товарів була визначена із застосуванням основного методу. Так, у митній декларації №25UA92U6 поданій декларантом, було зазначено загальну суму товарів за рахунком, відповідно до інвойсу (графа 22), що складала 3280,00 USD. Також було визначено розмір ПДВ та ввізного мита, сума розрахована декларантом склала 225440,69 грн.

На підтвердження митної вартості товарів до митного органу було надано наступні документи: сертифікат якості (Certificate of quality) від 12.11.2024; рахунок-проформа (Proforma invoice) №DO 208/2024 від 04.11.2024; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №001-010-000003952 від 12.11.2024; специфікація №3952 до інв.001-0 від 12.11.2024; коносамент (Bill of lading) №MEDUF9050453 від 19.11.2024; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 06.03.2025; сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №P від 05.12.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 12.11.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 26.12.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №10/03/25-1м від 10.03.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №10/03/1 від 10.03.2025; виписка з бухгалтерської документації №0408006 від 11.11.2024; виписка з бухгалтерської документації №0408006 від 26.12.2024; виписка з бухгалтерської документації виписка від 15.11.2024; виписка з бухгалтерської документації виписка від 26.12.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) №01-12/2021 від 01.12.2021; договір про надання послуг митного брокера №18-05-21 від 18.05.2021; договір (контракт) про перевезення №12-03 від 12.03.2024; акт виконаних робіт №10/03/25-1 від 10.03.2025; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №25UA92U6 від 10.03.2025.

На підставі поданих документів Київською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100430/2025/000006/2 від 11.03.2025, а також складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100430/2025/000035 від 11.03.2025.

Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA100430/2025/000006/2 від 11.03.2025 було здійснено коригування вартості за одиницю товару, а саме: риба морожена: вомер(Selene Peruviana), ціла, нерозроблена, без теплової обробки, без харчових домішок. Розмірний ряд: 80-100гр/шт. Чиста вага нетто: 19400 кг, без врахування ваги крижаної глазурі, упаковано в 1940 карт.коробів (з вкладенням п/е пакета, термоусадочна плівка,п/е тесьма) на 25 дерев.палетах. Дата виготовлення: 10/2024р. Термін придатності: 24 місяці. Виробник: PESKOREA S.A(#6252).

Розрахована декларантом митна вартість товару становила 24420,43 USD (1006 431,66 грн (курс валюти станом на момент подання декларації 10.03.2025 41,2127 )), а вартість митних платежів 225440,69 грн. (мито 20128,63 грн., ПДВ 205 312,06 грн.), внаслідок коригування митної вартості загальна вартість товару склала 55 678,00 USD (2 298 777,50 грн. (курс валюти станом на 11.03.2025 41,287 ), а вартість митних платежів склала 514 926,18 грн (мито 45975,55 грн., ПДВ 468950,63 грн).

Внаслідок коригування вартості товарів митним органом, сума додаткових нарахувань (ввізне мито та ПДВ) склала 289485,49 грн.

В графі 33 прийнятого рішення, митним органом, як підставу для прийняття рішення вказано таке: «за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією від 10.03.2025 №UA100430/2025/581692 (25UA92U6) встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано документи, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, а саме: 1) В проформі-інвойс від 04.11.2024 №DO 208/2024 та інвойсі від 12.11.2024 №001-010-000003952 зазначено країна відправки Еквадор в графі 15 митної декларації зазначено країну відправлення Литва; 2) Згідно проформи-інвойса від 04.11.2024 № DO 208/2024 та інвойсі від 12.11.2024 №001-010-000003952 і графи 20 митної декларації товар постачається в Україну на умовах поставки CFR- Klaipeda (LT). Згідно положень Інкотермс, термін CFR (Cost and Freight (… named port of destination)), (Вартість і фрахт (… назва порту призначення)) стандартизовані умови постачання за Інкотермс, за якими продавець зобов`язаний своїм коштом доставити товар у порт відвантаження, завантажити його на судно і сплатити фрахт для доставки товару в зазначений порт призначення. У разі міжнародних перевезень за умовами CFR на продавця покладається також обов`язок митного що продавець виконав постачання, коли товар перетнув борт судна в порту відвантаження. Після завантаження товару на борт, ризик втрати чи ушкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, що виникають (наприклад, розвантаження та митне оформлення в порту призначення), переходять від продавця до покупця. Такі умови можуть застосовуватися тільки під час перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Відповідно до частини 10 статті 58 Кодексу, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Кодексу, якщо витрати на транспортування не включено до ціни товарів, декларантом подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (далі Наказ №599), для підтвердження витрат на транспортування декларантом можуть надаватись: - рахунок-фактура, акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. 3) До митного оформлення надано Довідку про транспорті витрати від 10.03.2025 №10/03/1 та рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 10.03.2025 №10/03/25-1м, які видані ФОП « ОСОБА_1 ». Разом з тим, згідно відомостей, зазначених в автотранспортній накладній CMR від 06.03.2025 №б/н, безпосереднім перевізником товару є «PE KORINCHUK VALERII.». Отже, відбулося залучення третіх осіб. Підприємство, яке надало документи для підтвердження транспортних витрат повинно однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару. Однак документи, які видані суб`єктами господарювання, що залучались безпосередньо до договору транспортного експедирування, і сам договір, не надаються. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Враховуючи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів та передбачені положенням наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 декларантом при митному оформленні не надано, у митного органу відсутня можливість здійснити перевірку правильності обчислення складових митної вартості».

Крім того, між сторонами контракту було підписано інвойс №001-010-000003952 від 12.11.2024 на загальну суму 32400,00 дол. США, специфікацію №3952-1 від 12.11.2024, відповідно до якої погоджено поставку товару, а саме:

- морожений вомер цілий 80-100, вагою 7600 кг, ціна 1,20 дол. США, на загальну суму 9 120,00 дол.США.

Всього: 9120,00 дол. США, кількість коробок 760 шт., загальна вага 8208,00 кг. Товар поставляється на умовах: CFR Клайпеда (ІНКОТЕРМС 2010). Специфікацією передбачені умови розрахунків, а саме: 30% авансовий платіж, 70% залишок.

Покупець на виконання умов, передбачених інвойсом №001-010-000003952 від 12.11.2024 здійснив 100% передплату, що підтверджується платіжними дорученнями та виписками з рахунку позивача у АТ «Банк Кредит Дніпро», копії яких надавались при митному оформленні.

Відповідно до коносаменту №MEDUF9050453 від 19.11.2024 місцем навантаження товару визначено порт навантаження (Port of Loading): GUAYAQUIL, ECUADOR; місце розвантаження товару пункт призначення (Port of Discharge) визначено: KLAIPEDA, LITHUANIA.

Отже, на підставі контракту №№01-12/2021 від 01.12.2021, специфікації №3952-1 від 12.11.2024 та інвойсу №001-010-000003952 від 12.11.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «РПК «Адмірал» було ввезено на митну територію України придбаний товар на загальну суму 9120,00 дол. США.

21.03.2025 представником декларанта було подано митну декларацію №25UA05U2 (номер встановлений після коригування - №25UA24U2).

Відповідно до поданої декларації митна вартість була встановлена згідно до Інвойсу №001-010-000003952 від 12.11.2024. Митна вартість товарів була визначена із застосуванням основного методу. Так, у митній декларації №25UA05U2 поданій декларантом, було зазначено загальну суму товарів за рахунком, відповідно до інвойсу (графа 22), що складала 9120,00 USD. Також було визначено розмір ПДВ та ввізного мита, сума розрахована декларантом склала 127294,92 грн.

На підтвердження митної вартості товарів до митного органу було надано наступні документи: сертифікат якості (Certificate of quality)від 12.11.2024; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №001-010-000003952 від 12.11.2024; специфікація 3952-1 до інв.001 від 12.11.2024; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 18.03.2025; сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №P від 05.12.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №21/03 від 21.03.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) №01-12/2021 від 01.12.2021; договір про надання послуг митного брокера №18-05-21 від 18.05.2021; договір (контракт) про перевезення №17-03 від 17.03.2025; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №12635137 від 21.03.2025; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів 25UA05U2 21.03.2025.

На підставі поданих документів Київською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100430/2025/000007/2 від 21.03.2025, а також складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100430/2025/000038 від 21.03.2025.

Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA100430/2025/000007/2 від 21.03.2025 було здійснено коригування вартості за одиницю товару, а саме: Риба морожена: вомер (Selene Peruviana), ціла, нерозроблена, без теплової обробки, без харчових домішок. Розмірний ряд: 80-100гр/шт. чиста вага нетто: 7600 кг, без врахування ваги крижаної глазурі, упаковано в 760 карт.коробів (з вкладенням п/е пакета, термоусадочна плівка, п/е тесьма) на 10 дерев.палетах. Дата виготовлення: 10/2024р. Термін придатності: 24 місяці. Виробник: PESKOREA S.A(#6252). Країна виробництва: ЕС.

Розрахована декларантом митна вартість товару становила 13680 USD (568280,88грн. (курс валюти станом на момент подання декларації 21.03.2025 41,541 )), а вартість митних платежів 127294,92грн. (мито 11365,62 грн., ПДВ 115929,30 грн.), внаслідок протиправних дій відповідача у вигляді коригування митної вартості загальна вартість товару склала 21812 USD (906092,29 грн. (курс валюти станом на 21.03.2025 41,541), а вартість митних платежів склала 202964,68грн (мито 18121,85 грн., ПДВ 184842,83 грн.).

Внаслідок коригування вартості товарів митним органом, сума додаткових нарахувань (ввізне мито та ПДВ) склала 75669,76 грн.

В графі 33 прийнятого рішення, митним органом, як підставу для прийняття рішення вказано таке: « 1) В інвойсі від 12.11.2024 №001-010-000003952 зазначено країна відправки Еквадор в графі 15 митної декларації зазначено країну відправлення Литва; 2) В інвойсі від 12.11.2024 №001-010-000003952 і графи 20 митної декларації товар постачається в Україну на умовах поставки CFR- Klaipeda (LT). Згідно положень Інкотермс, термін CFR (Cost and Freight (… named port of destination)), (Вартість і фрахт (… назва порту призначення)) стандартизовані умови постачання за Інкотермс, за якими продавець зобов`язаний своїм коштом доставити товар у порт відвантаження, завантажити його на судно і сплатити фрахт для доставки товару в зазначений порт призначення. У разі міжнародних перевезень за умовами CFR на продавця покладається також обов`язок митного оформлення товару для експорту. що продавець виконав постачання, коли товар перетнув борт судна в порту відвантаження. Після завантаження товару на борт, ризик втрати чи ушкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, що виникають (наприклад, розвантаження та митне оформлення в порту призначення), продавця до покупця. Такі умови можуть застосовуватися тільки під час перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Відповідно до частини 10 статті 58 Кодексу, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Кодексу, якщо витрати на транспортування не включено до ціни товарів, декларантом подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (далі Наказ № 599), для підтвердження витрат на транспортування декларантом можуть надаватись: - рахунок-фактура, акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. 3) До митного оформлення надано Довідку про транспорті витрати від 21.03.2025 № 21/03 які видані ФОП « ОСОБА_2 ». Разом з тим, згідно відомостей, зазначених в автотранспортній накладній CMR від 18.03.2025 № б/ н, безпосереднім перевізником товару є «Company Expo-M LTD». Отже, відбулося залучення третіх осіб. Підприємство, яке надало документи для підтвердження транспортних витрат повинно однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару. Однак документи, які видані суб`єктами господарювання, що залучались безпосередньо до договору транспортного експедирування, як і сам договір, не надаються. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Враховуючи, що документи, які містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів та передбачені положенням наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 декларантом при митному оформленні не надано, у митного органу відсутня можливість здійснити перевірку правильності обчислення складових митної вартості».

Правомірність та обґрунтованість вказаних рішень відповідача про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач приймаючи спірні рішення та картки відмови діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені митним законодавством України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з оскарженими рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів, підставою для його прийняття є те, що відповідач за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів дійшов висновку, що документи надані позивачем не в повному обсязі і містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи наступні обставини.

Так, досліджуючи питання правомірності прийняття рішення про коригування митної вартості №UA100430/2025/000006/2 від 11.03.2025 та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100430/2025/000035 від 11.03.2025, судом встановлено наступне.

Відповідно до умов Контракту, продавець поставляє товар покупцю на умовах CFR/CIF.

Специфікацією №3952 від 12.11.2024 до Контракту Сторони узгодили, що поставка цієї партії товару відбувається на умовах CFR Клайпеда.

Умови CFR передбачають, що відповідальність продавця за вантаж завершується у той момент, коли товар розміщується на борту зафрахтованого відправником судна. Ризики і видатки переходять до покупця не одночасно, а на різних етапах доставки. Відправник вантажу зобов`язується організувати й оплатити завантаження товару на складі, транспортування до порту відправлення, завантаження товару на судно і перевезення до порту замовника.

При цьому, за даними умовам поставки обов`язки покупця складаються з сплати повної вартості товару; сплати процедури митного оформлення для імпорту; сплати вантажно-розвантажувальних робіт в порту призначення; розрахунку за транспортування товару з порту до кінцевого пункту доставки.

Водночас в Інвойсі №001-010-000003952 від 12.11.2024 не зазначено «країна відправки Еквадор», навпаки, Інвойс містить інформацію такого змісту: «BOARDING: GUAYAQUIL-ECUADOR (МІСЦЕ НАВАНТАЖЕННЯ: ГУЯКІЛЬ-ЕКВАДОР) DESTINATION: KLAIPEDA-LITHUANIA (МІСЦЕ РОЗВАНТАЖУВАННЯ: КЛАЙПЕДА-ЛИТВА) ADRESS: Dnipro, Ukraine» (Кінцевий пункт призначення: Дніпро, Україна).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у відповідності до умов контракту, та визначених ним умов поставки продавець організував та здійснив відправку товару у порт розвантаження Клайпеда-Литва, що повністю підтверджується наданими товаросупровідними документами й узгоджується з відображеними декларантом у митній декларації значеннями.

Крім того, суд першої інстанції з приводу залучення третіх осіб та можливих додаткових витрат на доставку товару та його страхування, враховуючи положення ст. 932 ЦК України, обґрунтовано зазначив, що умовами договору про перевезення №12-03 від 12.03.2024, укладеного між ТОВ РПК «АДМІРАЛ» (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) визначено право Виконавця залучати третіх осіб для виконання заявок Замовника без погодження Замовника.

Отже, чинним законодавством не вимагається та не передбачено подачі декларантом документів, якими б підтверджувалися взаємовідносини декларанта та перевізників, третіх осіб, яких було залучено Експедитором, для цього достатнім та належним доказом отримання послуг перевезення є договір транспортного експедирування послуг з організації такого перевезення, що підтверджує взаємозв`язок декларанта - позивача і Експедитора, який був наданий на момент декларування з первинною митною декларацією.

З долучених декларантом рахунку-фактури №10/03/25-1м від 01.03.2025 та акта виконаних робіт №10/03/25-1м від 10.03.2025 судом першої інстанції встановлено, що:

- транспортні витрати від м. Клайпеда (Литва) до м. Ягодин (Україна) складають - 47000,00 грн. (сорок сім тисяч гривень);

- транспортно-експедиторські витрати по території України від м/п Ягодин до м. Київ, склали 8000,00 грн. (вісім тисяч грн).

Загальна сума перевезення 55000,00 грн. При цьому, експедитором зазначено, що страхування вантажу не проводилось, а завантаження та експедиційні послуги за межами України входять у вартість перевезення.

Водночас суд першої інстанції правильно зауважив, що митним законодавством не встановлено чіткого переліку документів, якими мають підтверджуватись транспортні витрати, отже акт виконаних робіт є належним доказом їх підтвердження та понесення.

Також, досліджуючи питання правомірності прийняття рішення про коригування митної вартості №UA100430/2025/000007/2 від 21.03.2025 та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100430/2025/000038 від 21.03.2025, судом правильно встановив наступні обставини.

Відповідно до умов Контракту, продавець поставляє товар покупцю на умовах CFR/CIF.

Специфікацією №3952 від 12.11.2024 до контракту сторони узгодили, що поставка цієї партії товару відбувається на умовах CFR Клайпеда. Умови CFR передбачають, що відповідальність продавця за вантаж завершується у той момент, коли товар розміщується на борту зафрахтованого відправником судна. Ризики і видатки переходять до покупця не одночасно, а на різних етапах доставки. Відправник вантажу зобов`язується організувати й оплатити завантаження товару на складі, транспортування до порту відправлення, завантаження товару на судно і перевезення до порту замовника. При цьому, за даними умовам поставки обов`язки Покупця складаються з сплати повної вартості товару; сплати процедури митного оформлення для імпорту; сплати вантажно-розвантажувальних робіт в порту призначення; розрахунку за транспортування товару з порту до кінцевого пункту доставки.

Водночас в Інвойсі №001-010-000003952 від 12.11.2024 не зазначено «країна відправки Еквадор», навпаки, Інвойс містить інформацію такого змісту: «BOARDING: GUAYAQUIL-ECUADOR (МІСЦЕ НАВАНТАЖЕННЯ: ГУЯКІЛЬ-ЕКВАДОР) DESTINATION: KLAIPEDA-LITHUANIA (МІСЦЕ РОЗВАНТАЖУВАННЯ: КЛАЙПЕДА-ЛИТВА) ADRESS: Dnipro, Ukraine» (Кінцевий пункт призначення: Дніпро, Україна).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у відповідності до умов контракту та визначених ним умов поставки, продавець організував та здійснив відправку товару у порт розвантаження Клайпеда-Литва, що повністю підтверджується наданими товаросупровідними документами й узгоджується з відображеними декларантом у митній декларації значеннями.

Крім того, суд першої інстанції з приводу залучення третіх осіб та можливих додаткових витрат на доставку товару та його страхування, враховуючи положення ст. 932 ЦК України, обґрунтовано зазначив, що за умовами договору про перевезення №17-03 від 17.03.2024, укладеного між ТОВ РПК «АДМІРАЛ» (Замовник) та ФОП ОСОБА_2 (Виконавець) визначено право Виконавця залучати третіх осіб для виконання заявок Замовника без погодження Замовника.

Отже, чинним законодавством не вимагається та не передбачено подачі декларантом документів, якими б підтверджувалися взаємовідносини декларанта та перевізників, третіх осіб, яких було залучено Експедитором, для цього достатнім та належним доказом отримання послуг перевезення є договір транспортного експедирування послуг з організації такого перевезення, що підтверджує взаємозв`язок декларанта - позивача і Експедитора, який був наданий на момент декларування з первинною митною декларацією.

З долучених декларантом рахунку-фактури №Р-94 від 21.03.2025 та довідки про транспортні витрати від 21.03.2025 встановлено, що транспортні витрати на перевезення вантажу:

- по маршруту м. Клайпеда (Литва) - м. Дніпро (Україна), автомобілем DAF, державний номер якого НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , становлять 42000,00 грн (сорок дві тисячі гривень 00 копійок):

- від місця завантаження м. Клайпеда до митного переходу Ягодин - Дорогуськ - згідно з специфікації №3952-1 від 12.11.2024 - 18000,00 грн (вісімнадцять тисяч гривень), №2214 від 05.12.2024 - 18000,00 грн (вісімнадцять тисяч гривень);

- від митного переходу Ягодин - Дорогуськ до місця вивантаження м. Дніпро - 6000,00 грн (вісім тисяч гривень), в тому числі експедиторські послуги.

Страхування вантажу не проводилось. Навантажувальні роботи здійснювались за рахунок відправника.

Водночас суд першої інстанції правильно зауважив, що митним законодавством не встановлено чіткого переліку документів, якими мають підтверджуватись транспортні витрати, отже акт виконаних робіт є належним доказом їх підтвердження та понесення.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі відносно відомостей у інвойсі, в якому зазначено країна відправки Еквадор та у графі 15 Митної декларації, де зазначено країну відправлення Литва.

Також, колегія суддів вважає безпідставними аргументи відповідача викладені в апеляційній скарзі щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню митниці копії митної декларації країни відправлення з перекладом, оскільки вказаний документ може бути поданий для митного оформлення, але в якості додаткового та лише у тому випадку, якщо виникає необхідність в уточненні показників основних документів та він потребує перекладу на українську мову, тільки у разі якщо дані, які містяться в них є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей зазначених у митній декларації.

Крім того, така обставина не була підставою для прийняття відповідачем оскарженого рішення.

Водночас суд першої інстанції враховуючи те, що витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи як вони впливають на митну вартість товару, дійшов правильного висновку про те, що сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.

Отже, під час судового розгляду митний орган не надав доказів того, що документи, подані позивачем, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. Відповідачем не спростовано, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Позивач надав митному органу належні та допустимі докази на підтвердження ціни заявленого до декларування товару по спірним рішенням і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості товару та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу відповідач не довів обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що митний орган не довів наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що свідчить про відсутність підстав передбачених ч.2 ст.53 Митного кодексу України для витребування додаткових документів у декларанта.

На думку колегії суддів, зазначені обставини свідчать про те, що подані позивачем до митного оформлення документи повністю відповідали вимогам ч.2 ст.58 Митного кодексу України і не створювали підстав для виникнення у митниці обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні, або підстав вважати що вони містять розбіжності та в них наявні ознаки підробки.

Поданих позивачем документів було цілком достатньо для визначення митної вартості товарів і цей перелік повністю відповідає вищенаведеним правилам ч.1 ст.53 МК України.

Також, слід зазначити, що митний орган не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що відповідач у оскаржених рішеннях про коригування митної вартості товарів не дотримався вимог, які зазначені вище, тому оскаржувані рішення та картки відмови митниці не можуть вважатися обґрунтованим та таким, що відповідають вимогам п.3 ч.2 ст.2 КАС України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та необхідність скасування оскаржених рішень відповідача про коригування митної вартості товару та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відносно доводів відповідача про не погодження з рішенням суду першої інстанції, оскільки відповідні висновки суд робить виключно на підставі тверджень позивача, слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, проте вказаний обов`язок відповідач не виконав.

Щодо доводів відповідача викладених в апеляційній скарзі, та які є аналогічні доводам викладеним у відзиві на позов, слід зазначити, що під час розгляду справи суд першої інстанції дослідив та правильно вирішив усі основні питання віднесені на його розгляд та аргументи сторін, тому підстав для повторного вирішення цих аргументів у зв`язку з їх викладенням в апеляційній скарзі немає.

Відносно інших доводів відповідача, які викладені в апеляційній скарзі та які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, за необхідне апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, так як суд першої інстанції об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року у справі № 160/11734/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов