Справа № 340/1302/25
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 340/1302/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Петренко О.С.) в адміністративній справі №340/1302/25 за позовом Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат,-

ВСТАНОВИВ:

27.02.2025 Харківський національний університет повітряних сил ім. Івана Кожедуба звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 221978,10грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач проходив військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів в університеті за контрактом. З підстав недисциплінованості, через службову невідповідність контракт було розірвано, а ОСОБА_1 відраховано з навчання у навчальному закладі та з числа курсантів. У відповідності до розрахунків фактичних видатків Державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом, за утримання складає 221978,10грн. З цим розрахунком ОСОБА_1 ознайомлений 31.01.2025. У добровільному порядку суму не сплатив.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так скаржник зазначає, що станом на дату подання позовної заяви та винесення рішення у справі, не закінчився як строк на досудове врегулювання спору, так і строк на оскарження розрахунку коштів на відшкодування витрат. Крім того, згідно із наказом про відрахування від навчання, ОСОБА_1 направлено для подальшого проходження служби. А отже оскільки відповідач продовжує проходити військову службу, відсутні підстави для стягнення заявленої суми коштів.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначив зокрема, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та його мотивів для задоволення позову.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті повітряних сил ім. Івана Кожедуба в період з 06.08.2024 01.02.2025 на посаді курсанта.

Відповідно до розділу II "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, між Міністерством оборони України в особі Начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба та молодшим сержантом ОСОБА_1 06.08.2024 року укладено Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти.

01.02.2025 контракт про проходження військової служби (навчання) укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем, було достроково розірвано, відповідача було виключено із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) №31 від 31.01.2025 (а.с.10).

Відповідно до п.1 (абз.6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету, і, ОСОБА_2 попередньо та добровільно взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу (а.с. 8-9).

Наказом від 31.01.2025 молодшого сержанта ОСОБА_1 , відраховано від подальшого навчання за недисциплінованість та припинено чинність дії контракту з 01.02.2025 через службову невідповідність.

Харківським національним університетом Повітряних Сил відповідно до вимог Порядку відшкодування витрат та Порядку розрахунку витрат були розраховані фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача в університеті з дня його зарахування до університету по день виключення зі списків особового складу. Сума заборгованості склала 221978грн 10коп.

Відповідач ознайомився з розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в університеті, про що свідчить його власноручний підпис під загальним розрахунком за №324 від 31.01.2025 (а.с.11), проте підпис щодо зобов`язання добровільно відшкодувати витрати на утримання на зазначеному розрахунку не поставив.

Зазначене послугувало підставою звернення до суду позивачем із цим позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач не сплатив суму витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти. Докази іншого відповідачем не надані та в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).

Частиною шостою статті 2 Закону №2232-XII визначено, що до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону № 2232-XII підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з частиною п`ятою статті 25 Закону № 2232-XII з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.

Частиною десятою статті 25 Закону № 2232-XII передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 (далі - Порядок №964).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється закладом вищої освіти згідно з нормами утримання курсантів (пункт 4 Порядку № 964).

За умовами пункту 5 Порядку № 964 витрати відшкодовуються у повному розмірі:

курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у заклад вищої освіти, курсантами жіночої статі - за весь період навчання;

курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк;

особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-XII - за весь період навчання.

Витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю:

курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання;

курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби (пункт 6 Порядку № 964).

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення цих сум здійснюється у судовому порядку (пункт 7 Порядку № 964).

На виконання вимог пункту 3 Порядку №964 наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок № 419/831/240/605/537/219/534).

За правилами пункту 2.1. Порядку №419/831/240/605/537/219/534 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

У підпункті 2.1.1 пункту 2.1. Порядку №419/831/240/605/537/219/534 указано, що витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Положеннями підпунктів 2.1.1. - 2.1.6. пункту 2.1. Порядку №419/831/240/605/537/219/534 визначені види витрат, що підлягають відшкодуванню курсантами, та порядок розрахунку сум, що підлягають відшкодуванню, який законодавець поставив у залежність від умов, визначених пунктами 5, 6 Порядку № 964.

За правилами пункту 2.3 Порядку № 419/831/240/605/537/219/534 у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу начальника Університету від 31.01.2025 №31 (по особовому складу), з відповідачем достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів через службову невідповідність. Направлено для подальшого проходження військової служби за призовом, під час мобілізації на особливий період.(а.с. 10)

Колегія суддів встановила, що у відповідності до розрахунку відшкодування витрат від 31.01.2025 №324 сума відшкодування становить 221978,10грн. (а.с. 11)

Як правильно встановив суд першої інстанції, розрахунки фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню відповідачем складено відповідно до спільного наказу від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 "Про порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" є належними доказами, що підтверджують розмір понесених позивачем витрат на утримання відповідача в Університеті.

Відповідач ознайомився з розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в університеті, про що свідчить його власноручний підпис під Загальним розрахунком за №324 від 31.01.2025 (а.с.11), проте підпис щодо зобов`язання добровільно відшкодувати витрати на утримання на зазначеному розрахунку не поставив.

В свою чергу, оскільки відповідач не сплатив суму витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти, адже докази сплати в матеріалах відсутні, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Університеті.

Посилання скаржника про порушення позивачем приписів п. 4 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки строк досудового врегулювання спору не сплив, є безпідставними, оскільки ОСОБА_3 відмовився підписати зобов`язання про добровільне відшкодування витрат.

Щодо посилання скаржника на те, що він міг оскаржити розрахунок витрат, то їх колегія суддів визнає безпідставними, оскільки розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень, що підлягає оскарженню. В свою чергу відповідач не навів жодного доводу незгоди щодо складових розрахунку на відшкодування витрати пов`язаних з утриманням курсанта.

Крім того, колегія суддів відхиляє аргументи скаржника про те, що він не припиняв військову службу, а лише змінив один вид військової служби (навчання) на інший вид військової служби (військова частина), адже положеннями законодавства не передбачено, що продовження військової служби звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати усі понесені ВНЗ фактичні витрати на утримання відповідача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову. З огляду на зазначене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року в адміністративній справі №340/1302/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак