Справа № 440/5456/25
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 р. Справа № 440/5456/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: П`янової Я.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 (головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк) у справі №440/5456/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо відмови нараховувати та виплачувати розмір пенсії згідно довідки №410 від 16 лютого 2005 року з суми 3697 крб. 32 коп. виданої Пожежною частиною №17 по охороні м. Лубни;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області нараховувати та сплачувати пенсію без обмеження в повному обсязі з суми 3697 крб 32 коп., вказаній в довідці №410 від 16 лютого 2005 року виданої пожежною охороною на підставі рішення суду, з урахуванням надбавок, доплат, підвищення та індексації.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні обчислення та виплати пенсії ОСОБА_1 з 20 березня 2024 року з врахуванням заробітку в сумі 3697 крб 32 коп відповідно до довідки від 16 лютого 2005 року № 410, складеної на виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 листопада 2004 року у справі № 2-1509/2004р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області обчислити та виплатити ОСОБА_1 з 20 березня 2024 року пенсію з врахуванням заробітку в сумі 3697 крб 32 коп відповідно до довідки від 16 лютого 2005 року № 410, складеної на виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 листопада 2004 року у справі № 2-1509/2004р., із урахуванням фактично проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на виконання рішення суду від 08.05.2024 по справі № 440/16011/23 пенсійним органом проведений перерахунок пенсії позивача з 20.03.2023 без обмеження її максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Згідно Розпорядження від 24.01.2025 ПФУ доопрацьовано з 20.03.2024 попереднє рішення згідно рішення суду та відповідно до зауважень вказаних в листі, приведено у відповідність заробітну плату, яка застосовується для розрахунку пенсійної виплати ОСОБА_1 .

Пенсію обчислено враховуючи заробіток за період перебування в зоні відчуження (нарахований середньомісячний заробіток на підприємстві за час перебування в зоні ЧАЕС -165,95 крб та оплата праці за роботу в зоні ЧАЕС -1293,12 крб. )

Врахування пенсії (60%) при обчисленні розміру пенсії можливе за наявності первинних документів, зокрема, наказу про преміювання. Оскільки матеріали пенсійної справи не містять таких документів, обчислення пенсії проведено без врахування премії.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: Русанова В.Б. - головуючий суддя, судді: Бегунц А.О., Калиновський В.А.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 на підставі заяви про відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: Русанова В.Б. - головуючий суддя, судді: Бегунц А.О., П`янова Я.В.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідач надав додаткові пояснення у справі, в яких додатково обґрунтував позицію щодо питання пенсійного забезпечення позивача.

На підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, з 19.07.2022 є особою з інвалідністю 2 групи через захворювання, яке пов`язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС (в період проходження ВС), відповідно до довідки МСЕК серії АБ №0033619 від 19.07.2022, посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Полтавською облдержадміністрацією 18.03.2019

З 15.09.1997 ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФ в Полтавській області, отримує пенсію по інвалідності (в розмірі відшкодування фактичних збитків) відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 року у адміністративній справі № 440/16011/23 зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 20.03.2024 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, за вирахуванням фактично виплачених сум пенсії.

На виконання рішення суду пенсійним органом прийнято рішення про перерахунок пенсії від 05.08.2024 № 20, відповідно до якого розмір пенсії ОСОБА_1 з надбавками з 20.03.2024 (по 16.06.2024) складає 87 319,09 грн., а максимальний розмір пенсії 23610,00 грн; з 17 червня 2024 року розмір пенсії 23610,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 року у справі №440/16011/23, яка набрала законної сили, змінено спосіб і порядок виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 у справі №440/16011/23 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати пенсії за період з 20.03.2024 по 16.06.2024 у розмірі 186 057,95 грн.

Рішенням про перерахунок пенсії територіального органу ПФУ від 24 січня 2025 року №20 (на підставі листа ПФУ України №2800-030203-9/5217 від 24 січня 2025 року) здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , внаслідок якого розмір його пенсії з надбавками з 20 березня 2024 року складає 54 394,31 грн.

На звернення позивача від 17.03.2025 до ГУ ПФУ в Полтавській області щодо обчислення розміру пенсії, останнім надано відповідь від 01.04.2025 № 5597-5156/П-02/8-1600/25 , в якій повідомлено, з посиланням на ч.ч 1,2 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що розмір пенсії позивача визначений з урахуванням ступеня втрати працездатності 80%. Пенсію по інвалідності він отримує у максимальному розмірі, що відповідає десяти прожиткових мінімумів, установленим для осіб, які втратили працездатність, відповідно до норм статті 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Пенсію йому обчислено враховуючи заробіток за період перебування в зоні відчуження (нарахований середньомісячний заробіток на підприємстві за час перебування в зоні ЧАЕС - 165,95 крб. та оплата праці за роботу в зоні ЧАЕС -1293,12 крб.). Врахування премії (60%) при обчисленні розміру пенсії можливе за наявності первинних документів, зокрема, наказу на преміювання. Оскільки матеріали пенсійної справи не містять таких документів, обчислення пенсії проведено без врахування премії. Розмір пенсійної виплати визначено на рівні 54394,31 грн. Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.05.2005 по справі №2-793/2005 не містить зобов`язань щодо здійснення перерахунку пенсії із суми заробітку 3697,32 крб.

Не погодившись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач діяв не правомірно, не в межах повноважень та не у спосіб встановлений законодавством.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон № 796-XII) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону № 796-XII передбачено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до абз. 1 п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 КЗпП України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці", праву працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат.

Отже, право позивача на заробітну плату у підвищеному розмірі за період його роботи у зоні відчуження гарантоване державою.

Постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 року № 665-195 (Постанова Ради Міністрів УРСР та УКППРОФСОФА від 10.06.1986 року № 207-7) передбачено - «Встановити, що за робітниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганню забруднення навколишнього середовища, зберігається середня заробітна плата (за винятком пільг для робітників в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостей). Розповсюдити на працівників підприємств, організацій та установ, незалежно від відомчої підлеглості (включаючи осіб, що тимчасово переведені та відряджені), а також на військовослужбовців, військових будівельників, що зайняті на вказаних роботах, дію пунктів 1 (на період проведення цих робіт) та 10 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 07.05.1986 року № 524-156. Надати право керівникам Міністерств і відомств та їх заступникам проводити оплату праці працівникам, що зайняті на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у відповідних зонах небезпеки у розмірах, передбачених Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964. Оплата праці робітників, що зайняті на роботах у третій, другій та першій зонах небезпеки, провадиться відповідно у чотирьох. трьох, та двох кратному розмірах, понад середньомісячну заробітну плату, виходячи із тарифної ставки (посадового окладу), встановленої по основному місцю роботи. Встановити робітникам підприємств, організацій та установ, що виконують роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та запобіганню забруднення середовища, додаткову оплату праці у нічний час у розмірі 35% годинної тарифної ставки (окладу) за кожний час роботи у нічний час та максимальний розмір премії 60% тарифної ставки (окладу) на місяць. Дозволити підприємствам, організаціям та установам залучати робітників на роботи, що пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у вихідні та святкові дні з оплатою праці у подвійному розмірі. Пільги, що передбачені цією Постановою, встановлюються з моменту аварії на ЧАЕС».

Крім того, відповідно до Постанови Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦСПС від 07.05.1986 року № 153/10-43: «Для робітників, безпосередньо зайнятих на роботах по усуненню наслідків аварії, в зоні іонізуючого випромінювання встановлюється: - шестигодинний робочий день».

Постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 року № 665-195 (Постановою Ради Міністрів УРСР та УКРСОВПРОФА від 10.06.1986 року № 207-7) передбачено, що підвищена оплата праці у зоні відчуження застосовується від дня аварії, граничний розмір премії встановлено - 60% тарифної ставки (посадового окладу).

Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 (в редакції, що була чинною станом на день звернення позивача із заявою про проведення перерахунку пенсії) визначено, - в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленої заробітної плати (обчисленого доходу).

Колегія суддів зазначає, що обчислення пенсій відповідно до Закону № 796-XII здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які відповідно до ст. 15 вказаного Закону видаються установами та організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату). Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження є первинні документи про нараховану заробітну плату та фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

Судом встановлено, що Лубенським міськрайонним судом Полтавської області у рішенні від 10 листопада 2004 року у справі № 2-1509/2004р., зокрема, встановлено, що робота ОСОБА_1 за період ліквідації аварії ЧАЕС повинна бути оплачена з урахуванням всіх вищезазначених постанов, які регламентують порядок оплати праці робочих та службовців з нарахуванням премії в розмірі 60% тарифної ставки, яка повинна бути збільшена на 100%, а також в х- кратному розмірі понад середньомісячної заробітної плати. В період з 25 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року ОСОБА_1 виконував роботи в зоні Чорнобильської атомної електростанції в складі зведеного загону протипожежної служби в якості інспектора протипожежної профілактики на атомній електростанції.

Так, рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 листопада 2004 року у справі № 2-1509/2004р. зобов`язано начальника СДПЧ -17 м. Лубни Стадніченко А.Ю. провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за час виконання робіт в зоні ЧАЕС у відповідності з діючими нормативними актами в розмірі, який складає 3697 крб 32 коп.

На виконання судового рішення СДПЧ -17 позивачу видано довідку від 16 лютого 2005 року № 410, в якій зазначено розмір заробітку в сумі 3697 крб 32 коп , а також розмір премії .

Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 13 травня 2005 року у справі № 2-793/2005 р. з урахуванням ухвали цього суду від 12 серпня 2005 року зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Лубни здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із заробітку за період перебування в зоні відчуження згідно довідки СДПЧ -17 від 16 лютого 2005 року № 410, статей 54, 57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та частини третьої пункту 13 розділу 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що може перевищувати 3000 гривень.

Отже, рішенням Лубенського міськрайонного суду від 13 травня 2005 року у справі № 2-793/2005 р. підтверджено право позивача на обчислення пенсії із заробітку ( в тому числі премії), вказаного у довідці від 16 лютого 2005 року № 410, а саме: 3697 крб. 32 коп.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем здійснюється виплата пенсії без врахування премії, з посиланням на відсутність документів щодо преміювання.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності підстав не врахування премії, визначеної в довідці від 16.02.2005 з підстав відсутності первинних документів, зокрема, наказу про преміювання, колегія суддів вважає такими, що не є підставами не врахування зазначеної довідки, оскільки підтвердження достовірності даних довідки здійснюється шляхом проведення органом Пенсійного фонду перевірки за місцем зберігання первинної документації, а не шляхом покладення на особу, яка звернулася за перерахунком/призначенням пенсії, обов`язку щодо надання цих первинних документів.

Згідно з пп.2 п.6 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань.

Тобто законодавець не тільки наділив відповідача правом на перевірку відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а й зобов`язав витребовувати в установленому законодавством порядку відомості, необхідні для здійснення покладених на Головне управління Фонду завдань та сприяти особам, що звернулись за призначенням пенсії, в одержанні відсутніх у них документів для призначення пенсії.

Отже, у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для самостійного витребовування документів, необхідних для перевірки преміювання позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачу надати інформацію.

Проте, доказів вчинення пенсійним органом перевірки відомостей зазначених у довідці, судом не встановлено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у проведенні обчислення та виплати пенсії позивача з 20 березня 2024 року з врахуванням заробітку в сумі 3697 крб 32 коп відповідно до довідки від 16 лютого 2005 року № 410, складеної на виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 листопада 2004 року у справі № 2-1509/2004р., та зобов`язам ГУ ПФУ в Полтавській області обчислити та виплатити позивачу з 20 березня 2024 року пенсію з врахуванням заробітку в сумі 3697 крб 32 коп відповідно до довідки від 16 лютого 2005 року № 410, складеної на виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 листопада 2004 року у справі № 2-1509/2004р., із урахуванням фактично проведених виплат.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 у справі №440/5456/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Я.В. П`янова А.О. Бегунц