Справа № 160/15865/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/15865/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року (суддя С.О. Конєва) у справі № 160/15865/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, у якому просив:

1) визнати протиправною бездіяльність Самарського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області щодо неналежного розгляду скарги позивача від 25.05.2025 (Вихідний № ПЕРЕС-024);

2) зобов`язати Самарський районний відділ поліції ГУНП в Дніпропетровській області:

- провести повну та об`єктивну службову перевірку за фактом порушення співробітницею поліції (капітаном поліції ОСОБА_2 ) вимог частини 3 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» під час спілкування з позивачем 03.01.2025;

- надати позивачу обґрунтовану відповідь на скаргу від 25.05.2025 у електронному вигляді на адресу vladudozvituegmail.com із зазначенням результатів перевірки та вжитих заходів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.01.2025 року позивач звернувся до співробітниці Самарського районного відділу поліції, яка під час спілкування відмовилася надати відомості про своє прізвище, ім`я, по батькові, посаду та реєстраційний номер, що є прямим порушенням частини 3 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію». У зв`язку з чим, 25.05.2025 позивач подав скаргу до Самарського РВП з вимогами: зареєструвати скаргу та повідомити реєстраційний номер; провести службову перевірку за фактом порушення; встановити особу співробітника, який спілкувався з позивачем; вжити заходів реагування щодо порушника; надати відповідь у електронному вигляді. 29.05.2025 позивач отримав відповідь від Самарського РВП (№ 54749-2025 від 29.05.2025), підписану начальником підполковником поліції Первим Євгенієм Сергійовичем, в якій зазначено, що інформація, викладена у скарзі, «не знайшла об`єктивного підтвердження», а «будь-які дані, що підтверджують неправомірні дії капітана поліції Жидкової Ю.В., відсутні». Вважаючи таку бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду скарги протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що у спірному випадку не встановлено обставин, які б свідчили про допущену відповідачем у спірних відносинах протиправну бездіяльність, відповідачем надано обгрунтовану відповідь на порушенні позивачем у зверненні питання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що суд не надав належної оцінки відеозапису, на якому чітко зафіксовано звернення позивача до співробітниці поліції та її мовчазну відмову надати запитувані позивачем відомості. Вважає, що відповідь Самарського РВП від 29.05.2025 є формальною та не містить обґрунтування результатів перевірки. Зауважує, що відповідач не надав докази проведення повноцінної перевірки в супереч приписам ч.2 ст.77 КАС України. Вказує, що поліцейський зобов`язати надати відомості про себе за запитом громадянина, однак відеозапис в матеріалах справи містить пряму відмову поліцейського надати такі відомості. Зауважує, що відсутність деталей у відповіді від 29.05.2025 року обмежує право позивача на інформацію про результати розгляду скарги.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 25.05.2025р. позивач звернувся до начальника Самарського РВП ГУНП в Дніпропетровській області зі скаргою, в якій просив:

«…Прошу прийняти цю скаргу та зареєструвати належним чином цей лист і повідомити мене, в день надходження до вас цього звернення, його реєстраційний номер, як передбачено пунктом 3 , статті 42 ЗУ «Про адміністративну процедуру».

2. Провести службову перевірку за фактом порушення співробітником Самарського РВП вимог частини 3 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію».

2. Встановити особу співробітника, який перебував на службі та спілкувався зі мною.

3. Вжити відповідних заходів реагування щодо співробітника, який допустив порушення, відповідно до чинного законодавства.

4. Прошу надати відповідь у строки згідно закону виключно в електронному вигляді на наданий мною імейл, як передбачено ст. 5 і 19 Закону «Про звернення громадян» та ст. 19 і 22 Закону «Про доступ до публічної інформації»…»., що підтверджується змістом копії відповідної скарги, наявної у справі.

Листом ГУНП в Дніпропетровській області (Самарський РВП) №54749-2025 від 29.05.2025р. позивача було повідомлено про те, що за його зверненням було проведено перевірку, в ході якої було встановлено, що інформація, викладена у ньому не знайшла свого об`єктивного підтвердження; будь-які дані, що підтверджують неправомірні дії капітана поліції ОСОБА_2 відносно позивача відсутні, при цьому, позивачеві було роз`яснено, що у разі незгоди, прийняте рішення він має право оскаржити відповідно до ст.ст. 16, 17 Закону України «Про звернення громадян», що підтверджується змістом копії відповідного листа, наявною у справі.

Вважаючи протиправною бездіяльність Самарського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області щодо неналежного розгляду скарги позивача від 25.05.2025 (Вихідний № ПЕРЕС-024), позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Закон України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі Закон №393/96) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів.

Згідно ст. 16 цього закону скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 19 Закону №393/96 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до ст. 20 Закону №393/96 звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що 25.05.2025р. позивач звернувся до начальника Самарського РВП ГУНП в Дніпропетровській області зі скаргою.

В свою чергу, листом ГУНП в Дніпропетровській області (Самарський РВП) №54749-2025 від 29.05.2025р. позивача було повідомлено про те, що за його зверненням було проведено перевірку, в ході якої було встановлено, що інформація, викладена у ньому не знайшла свого об`єктивного підтвердження; будь-які дані, що підтверджують неправомірні дії капітана поліції ОСОБА_2 відносно позивача відсутні, позивачеві було роз`яснено, що у разі незгоди, прийняте рішення він має право оскаржити відповідно до ст.ст. 16, 17 Закону України «Про звернення громадян».

Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що у спірному випадку при розгляді скарги позивача від 25.05.2025р. не вбачається бездіяльності Самарського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, адже при розгляді скарги позивача відповідачем були вжиті активні дії, направлені на розгляд скарги позивача у строки, визначені чинним законодавством, за результатами такого розгляду була надана відповідь ГУНП в Дніпропетровській області (Самарський РВП) №54749-2025 від 29.05.2025р., згідно якої викладені у скарзі питання були розглянуті, проведено перевірку викладених у скарзі обставин та повідомлено позивача про результати такої перевірки.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що протиправна бездіяльність відповідача у спірних правовідносинах відсутня. Доводи апеляційної скарги цей висновок суду не спростовують.

Колегія суддів відхиляє аргументи скаржника стосовно того, що на відеозаписі зафіксовано звернення позивача до співробітниці поліції та її мовчазну відмову надати запитувані позивачем відомості, а також про те, що відповідь Самарського РВП від 29.05.2025 є формальною та не містить обґрунтування результатів перевірки, відповідач не надав докази проведення повноцінної перевірки, адже такі доводи стосуються дій Самарського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області щодо розгляду скарги позивача, однак згадані дії не є предметом спору в цій справі, позаяк позивач, звертаючись до суду з позовом, не порушував перед судом питання про захист його прав у такий спосіб.

Крім цього, надані суду докази (відеозапис) не можуть бути достатньою підставою для висновку щодо протиправності дій службової особи відповідача, оскільки містять лише фрагмент спілкування особи з співробітницею поліції (без урахування того, що відбувалися на початку спілкування з співробітником поліції до розпочатого відеозапису), що не дозволяє стверджувати про порушення поліцейським вимог ч.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», як на тому наполягав позивач.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року у справі №160/15865/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 13.11.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров