Справа № 420/37845/25
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2025-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
14 листопада 2025 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Тарасишина О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якій позивач просить суд:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо включення заборгованості з недоотриманої пенсії ОСОБА_1 у сумі 313393,97 грн. за період з 07.10.2009 року по 31.12.2023 року та заборгованості втрати частини доходу у сумі 461085,11 за період з 07.10.2009 року по 14.09.2023 року до реєстру судових рішень виплата здійснюється за кошти Державного бюджету України;
зобов`язати виключити заборгованість з недоотриманої пенсії ОСОБА_1 у сумі 313393,97 грн. за період з 07.10.2009 року по 31.12.2023 року та заборгованість компенсації втрати частини доходу у сумі 461085,11 грн. за період з 07.10.2009 року по 14.09.2023 року з реєстру судових рішень виплата здійснюється за кошти Державного бюджету України;
здійснити на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок виплату недоотриманої пенсії за період у сумі 313393,97 грн. за період з 07.10.2009 року по 31.12.2023 року відповідно до постанови КМУ №157 та здійснити виплату компенсації втрати частини доходу у сумі 461085,11 за період з 07.10.2009 року по 14.09.2023 року з бюджету Пенсійного фонду України.
Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до частини першої статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
За приписами частини 2 статті 171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Аналізуючи питання можливості відкриття провадження в адміністративній справі за вказаною позовною заявою, суд, з`ясував, що у провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №540/605/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, де позивач просив суд:
зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області вчинити певні дії - поновити виплату пенсії позивачу з 07.10.2009 року на вказаний ним банківський рахунок, з нарахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;
стягнути з відповідача кошти в сумі 100,000 гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому протиправними та дискримінаційними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких відповідач відмовив у поновленні пенсії позивачу.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Визнано протиправним та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 05.11.2021 року за №7785/03-16 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.02.2020 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років починаючи з 07 жовтня 2009 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, буд. 6, м. Херсон, Херсонська обл., 73005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду 14.09.2023 року Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року змінено, викладено абзац третій його резолютивної частини у наступній редакції:

"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за вислугу років з 7 жовтня 2009 року з виплатою компенсації втрати частини доходів".

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року залишено без змін.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі в сумі 1190,88 грн.

Судове рішення набрало законної сили 14.09.2023 року.

Незважаючи на це заявник, звертаючись до суду з новим позовом, який є предметом аналізу у цій ухвалу, зазначає, що з метою сприяння відповідачу у виконанні покладених на нього обов`язків позивач відкрив рахунок в АТ Ощадбанк, поточний рахунок № НОМЕР_2 та 30.06.2020 року звернувся до відповідача із заявою про добровільне виконання рішення суду на що 16.05.2025 року отримав лист від 01.05.2025 року №3422-3258/Р-02/8-2100/25, якому вказані дії, що вживаються для виконання зазначеного рішення суду.

Тож, як на переконання представника позивача, станом на теперішній час, відповідач не здійснив жодних дій щодо виплати пенсії позивача на вказаний банківський рахунок.

Таким чином мотиви заявленого позову фактично зводяться до незгоди з порядком виконання відповідачем судового рішення (рішення Одеського окружного адміністративного суду та Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №540/605/22).

Як визначено частиною першою статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Разом з цим статтею 383 КАС України встановлено спеціальну процедуру, в рамках якої особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Вказана процедура переслідує мету забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою для її ініціації є обставини невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, або обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у вказаному Кодексі спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову.

Тобто, судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів суд встановив, що спір фактично пов`язаний з обставинами протиправного, як на думку позивача, невиконання відповідачем рішення Одеського окружного адміністративного суду та Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №540/605/22 в частині встановленого судом зобов`язання ГУПФ поновити виплату позивачу пенсії починаючи з 07.10.2009р.

З огляду на вищенаведене, суд зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не дозволяє ефективно захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Відповідно до статті 1291 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі №816/2016/17, а також у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 30.03.2021 у справі №580/3376/20.

Суд акцентує увагу на тому, що право позивача на отримання пенсійних виплат з 07.10.2009 у належному розмірі захищене у визначений судом спосіб у ході розгляду справи №540/605/22, тоді як заявлені у цьому судовому провадженні позовні вимоги фактично покликані спонукати відповідача виконати рішення Одеського окружного адміністративного суду та Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №540/605/22 у певний, бажаний для позивача, спосіб.

Однак, у разі наявності у позивача переконання в тому, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушені його права, свободи чи інтереси, таке порушене право підлягає захисту шляхом звернення позивача до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення суду у справі №540/605/22), а не шляхом пред`явлення нового позову.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №522/10140/17, від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а та від 30.03.2021 у справі №580/3376/20.

Факт звернення адвоката Меламеда до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про добровільне виконання рішення суду, та отримання незадовільної відповіді від пенсійного органу, не зумовлює виникнення нового юридичного спору між сторонами, адже вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Згідно з п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що даний позов не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства в окремому позовному провадженні, то у відкритті провадження в адміністративній справі належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.170, ст.ст.243, 248, 256, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Повторне звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України, та може бути оскаржена у відповідності до ст. 295, 297 КАС України.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.11.2025 р.

Суддя О.М. Тарасишина