Справа № 640/21305/22
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Кобаля М.І., Штульман І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі -відповідач/апелянт/ГУ ПФУ в м. Києві) про:

- визнання протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови провести з 01 лютого 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04 серпня 2022 року № 20-158/201 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, виходячи із загального відсоткового значення розміру пенсії 89 % суми грошового забезпечення і здійснити відповідні пенсійні виплати по заборгованості пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 лютого 2020 року з урахуванням виплачених сум без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням індексації, надбавок, підвищень до пенсії та без урахування положень постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649, якою затверджено «Порядок погашення заборгованості за рішенням суду»;

- зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві провести з 01 лютого 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04 серпня 2022 року № 20-158/201 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, виходячи із загального відсоткового значення розміру пенсії 89 % суми грошового забезпечення і здійснити відповідні пенсійні виплати по заборгованості пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 лютого 2020 року з урахуванням виплачених сум без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням індексації, надбавок, підвищень до пенсії та без урахування положень постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649, якою затверджено «Порядок погашення заборгованості за рішенням суду».

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю дій відповідача на виконання рішення суду від 20 липня 2022 року у справі № 640/27603/21, за яким проведено перерахунок пенсії, проте застосовано обмеження десятьма прожитковими мінімумами максимального розміру та зменшено її відсоткове значення. Вважає, що такі дії відповідача порушують його право на отримання належного розміру пенсії.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року № 2825-ІХ дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови провести з 01 лютого 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04 серпня 2022 року № 20-158/201 виходячи із загального відсоткового значення розміру пенсії 89 % суми грошового забезпечення.

Зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві провести з 01 лютого 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04 серпня 2022 року № 20-158/201, виходячи із загального відсоткового значення розміру пенсії 89 % суми грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням індексації, надбавок, підвищень до пенсії.

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку вже призначеної пенсії орган Пенсійного фонду не вправі змінювати визначене при первинному призначенні відсоткове значення (89 % грошового забезпечення), оскільки стаття 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ такого не допускає, а зміни, внесені до статті 13 цього Закону, стосуються лише порядку призначення, а не перерахунку пенсії. Після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 та з урахуванням визнання протиправними обмежувальних положень постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року № 103 (справа № 826/3858/18) у позивача виникло право на перерахунок пенсії з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, зазначених у довідці Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04 серпня 2022 року № 20-158/201, яку було подано до пенсійного органу, а тому бездіяльність (відмова) відповідача щодо такого перерахунку є протиправною. Водночас суд дійшов висновку, що вимога про виплату заборгованості «однією сумою» без застосування порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України для погашення заборгованості за судовими рішеннями, не підлягає задоволенню, оскільки спосіб виконання рішення визначається законом і не може бути довільно змінений судом у резолютивній частині. З огляду на відсутність доказів того, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення, суд також не вбачав підстав для встановлення судового контролю за його виконанням.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в м. Києві просить скасувати судове рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове про відмову у їх задоволенні. Скарга мотивована тим, що, на думку апелянта, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зокрема положення статей 13 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, а також неправильно витлумачив постанову Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704. Зазначив, що перерахунок пенсій військовослужбовців здійснюється лише на підставі рішень Кабінету Міністрів України, якими визначаються умови, порядок і розміри такого перерахунку, а тому відсутність нових урядових актів після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 виключає можливість самостійного проведення ПФУ нового перерахунку пенсій. При цьому, на переконання апелянта, суд безпідставно визнав довідку Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04 серпня 2022 року № 20-158/201 достатньою підставою для перерахунку пенсії, оскільки вона не видана на виконання відповідного урядового рішення. Крім того, апелянт наголосив, що суд помилково зобов`язав пенсійний орган враховувати при перерахунку додаткові види грошового забезпечення, які постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року № 103 були виключені з довідки для перерахунку, а тому підстав для їх урахування немає. Також вважає необґрунтованим застосування судом відсоткового значення 89 % грошового забезпечення, оскільки після внесення змін до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії обмежений 70 %. Апелянт послався і на вимоги статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, згідно з якими розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, оскільки вважає, що суд безпідставно не врахував ці приписи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач підтримав рішення суду першої інстанції та просив залишити його в силі.

Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.

Згідно з частинами першою та другою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.

Перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 з 01 жовтня 2008 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, яка обрахована з 89 % грошового забезпечення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року у справі № 826/10164/18 зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 враховуючи розмір пенсії у відсотках, встановленого при призначенні, який становить 89 (вісімдесят дев`ять) відсотків від суми грошового забезпечення, а також виплатити недоотримані суми пенсії з урахуванням раніше проведених виплат починаючи з 01 січня 2018 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 640/18419/21 зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII провести перерахунок пенсії та її виплати з 01 квітня 2019 року ОСОБА_1 на підставі довідки від 27 квітня 2021 року № 203-352/201 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії визначеної станом на 01 березня 2018 року і здійснити відповідні виплати, починаючи з 01 квітня 2019 року з урахуванням вже виплачених сум.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2022 року у справі № 640/27603/21, яке змінено постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року, зокрема зобов`язано Державну службу України з надзвичайних ситуацій оформити і надіслати до ГУ ПФУ в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29 січня 2020 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 16 січня 2020 року № 49 «Про окремі питання грошового забезпечення осіб начальницького складу служби цивільного захисту апарату ДСНС у 2020 році», із зазначенням відомостей про розмір посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 з включенням процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 лютого 2020 року перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

На виконання згаданого рішення Державну службу України з надзвичайних ситуацій оформлено довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29 січня 2020 року від 04 серпня 2022 року № 20-158/201 для перерахунку пенсії та виплати пенсії з 01 лютого 2020 року.

На виконання рішень суду відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу.

Проте, після перерахунку пенсії, проведеного на виконання судового рішення, відповідач обмежив пенсію десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, та зменшив відсоткове значення грошового забезпечення.

У зв`язку з обмеженням пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, а також зменшенням відсоткового значення розміру пенсії з 89 % до 70 % сум грошового забезпечення, 08 серпня 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виплачувати пенсію без обмеження максимальним розміром, із розрахунку 89 % сум грошового забезпечення.

Листом від 10 серпня 2022 року № 16954-16970/Ж-02/8-2600/22 ГУ ПФУ в м. Києві відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії без обмеження її виплати максимальним розміром, посилаючись на вимоги статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та виплаті пенсії, виходячи з 89 % сум грошового забезпечення.

Позивач, вважав протиправними дії відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії та зменшення відсотка грошового забезпечення, тому звернувся до суду з позовом.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.

Оскільки оскаржуване рішення в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, з ним погодились сторони, то суд апеляційної інстанції здійснює перегляд судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача в частині задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували зокрема, на військовій службі, визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон України № 2262).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини сьомої статті 43 Закону України № 2262 у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII (чинній з 01 січня 2016 року по 20 грудня 2016 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 грн.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України № 2262-XII.

У рішенні Конституційний Суд України зазначив, що норми частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення передбачено, що положення частини сьомої статті 43 Закону України № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, починаючи з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України № 2262-XII.

Враховуючи зазначене, наразі стаття 43 Закону України № 2262-XII не містить положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Також обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону України № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, було введено в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон України № 3668-VI), який набрав законної сили 01 жовтня 2011 року.

Цим Законом внесено зміни у статтю 43 Закону України № 2262-XII шляхом викладення її в редакції Закону України № 3668-VI, яка передбачає, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність

Рішенням Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 року № 7-р(ІІ)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України № 2262-ХІІ, в тому, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Щодо позовних вимог про виплату пенсії позивачу у розмірі 89 % сум грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; тим же особам, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, частиною 2 вказаної статті визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Відсоткове співвідношення, встановлене статтею 13 Закону № 2262-ХІІ, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було призначено пенсію у розмірі 89 % від грошового забезпечення.

В подальшому, стаття 13 Закону № 2262-ХІІ неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, застосування цього показника до перерахунку пенсії позивача є протиправним, оскільки стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених. Разом з тим, вимогами чинного законодавства передбачено дію принципу незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін не зазнавала, а тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

При перерахунку пенсії позивача відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 686/12623/17 та постанові Великої Палати Верховного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 240/5401/18.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно наявності у позивача права на виплату пенсії у розмірі 89 % сум грошового забезпечення.

Оскільки суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги залишає її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Кобаль М.І.

Штульман І.В.