Справа № 160/6662/25
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/6662/25

Головуючий суддя І інстанції Кучма К.С.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 в адміністративній справі №160/6662/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аппарель де Ферніче" до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аппарель де Ферніче" звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару №UA110150/2025/000002/2 від 23.01.2025 року, прийняте Дніпровською митницею.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аппарель де Ферніче" було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110150/2025/000002/2 від 23.01.2025 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпровська митниця звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що спірне рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, який передбачений чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ "Аппарель Де Ферніче" зареєстроване юридичною особою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з 26.03.2013 р., про що вчинено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи за кодом 38524231. Основний вид господарської діяльності товариства за КВЕД: 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля.

07.02.2020 року між ТОВ "Аппарель де Ферніче" (покупець, Україна) та Kucukler Tekstil Sanayi Ve Ticaret A.S. (продавець, Туреччина) укладено контракт № АК0702.

Відповідно до п.1.1 цього Контракту, продавець продає, а покупець купує трикотажні тканини згідно з асортиментом і за цінами, визначеними в наступних проформах-інвойсах до цього контракту. Згідно із п.2.1 цього Контракту, ціна товарів вказується у проформах-інвойсах або інвойсах і включає у себе вартість товарів, упаковки, тари, маркування, товаросупровідних документів, визначених пунктом 4.9 контракту, навантаження та транспортний засіб, доставки до вказаного місця призначення згідно Інкотермс 2010, а також витрати по митному оформленню товарів в країні продавця. Відповідно до пункт 3.1 цього Контракту оплата кожної партії товару здійснюється в формі банківського переказу на рахунок продавця в наступному порядку, якщо інше не зазначено в проформах-інвойсах або інвойсах. Оплата товару відбувається згідно умов зазначених в проформах-інвойсах або інвойсах на кожну окрему поставку товару.

ТОВ "АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ" з метою митного оформлення товару "Текстильний матеріал виготовлений з двох шарів поперечнов`язаного трикотажного полотна, являє собою поперечнов`язане трикотажне полотно, що складається з двох шарів, з`єднаних між собою в процесі в`язання, виготовлене з синтетичних поліефірних ниток на 100%, невибілене, без просочення та покриття, які б сприймались неозброєним оком: "SТ 3159", арт. 97888 - ширина 220 см; 6885,25 м.п., 120 рулонів, 3124 кг; "BUMERANG IN", арт. 91542 - ширина 220 см; 6860,95 м.п., 123 рулона, 2710 кг; "WHITE MEKANIK", арт. 62772 - ширина 230 см; 21435,90 м.п., 479 рулонів, 8204 кг. Використовується для пошиву матраців." (далі - товари) подало до Дніпровської митниці електронну митну декларацію - № 25UA67U8, в якій митна вартість поставленого товару визначена за ціною контракту (основний метод).

На підтвердження заявленої митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з вказаною митною декларацією надано документи, що перелічені у графі 44 цієї ЕМД, зокрема: контракт АК0702 від 07.02.2020, додаткова угода №1 від 01.06.2020, додаткова угода №2 від 25.02.2021, проформа-інвойс від 11.11.2024, комерційна пропозиція від 11.01.2025, комерційний інвойс КСК055 від 14.01.2025, пакувальний лист від 14.01.2025, свифт від 10.01.2025, ЦМР 399023 від 14.01.2025, рахунок-фактура №Д31 від 15.01.2025, довідка про транспортні витрати від 15.01.2025, договір перевезення №АР615 від 13.01.2025, договір перевезення №Д08.01.2025 від 08.01.2025, інформацію про продукт від 01.03.2023, лист від 14.11.2022, сертифікат про походження товару В1885497 від 14.01.2025, супровідний документ 25TR10L1 від 14.01.2025, сертифікат якості б/н від 14.01.2025, митна декларація країни відправлення №25060600ЕХ00001234 від 14.01.2025, акт проведення огляду (перегляду) товарів №UA500420/2025/000161 від 20.01.2025.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митниця дійшла висновку про наявність розбіжностей у наданих на підтвердження заявленої митної вартості документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, у зв`язку із чим повідомлено декларанта про те, що подані ним документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Судом також встановлено, що митним органом виявлено наступні розбіжності у поданих позивачем документах:

1) У проформі-інвойс від 11.11.2024 б/н відсутні відомості щодо поіменованого місця доставки на умовах поставки FCA.

2) Відповідно до пункту 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 07.02.2020 №АK0702, умови оплати вказуються в проформах-інвойсах або інвойсах на кожну окрему поставку товару. Згідно проформи-інвойса від 11.11.2024 б/н (38 680 дол.США) визначені умови оплати: 50% перед замовленням, 50% на протязі 30 днів після дати інвойсу. А рахунку-інвойсі від 14.01.2025 №КСК055 (38 727,73 дол. США) вказані умови оплати: 10000 дол.США перед замовленням, остаток суми протягом 30 днів з моменту відправлення. Сума проформи-інвойса вд 11.11.2024 б/н (38 680 дол. США) та сума рахунку-інвойса від 14.01.2025 №КСК055 (8 727,73 дол. США) не кореспондуються між собою. До митного оформлення надано банківський платіжний документ від 10.01.2025 Swift на суму 10000 дол. США. В призначенгні платежу вказано виключно реквізити контракту від 07.02.2020 №АК0702. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші товарах інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (частина 2 статті 53 МК України). Пунктом 15 розділу ІІ Постанови Правління НБУ від 28.07.2008 №216 "Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2008 р. за №910/15601, платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіжну операцію та документи, на підставі яких вона здійснюється. Повноту інформацію забезпечує платник з урахуванням вимог законодавства України. Відповідно до п.7 висновків Постанови Пленуму ВАСУ від 13.03.2017 №2 "Про Довідку щодо Узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного Кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року", платіжне доручення без вказівки у ньому на рахунок-фактуру (інвойс), на підставі яких здійснено платіж, не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару. Так само платіжне доручення не є достатнім доказом митної вартості певної поставки товару в разі зазначення у ньому лише зовнішньоекономічного договору, на основі якого здійснено поставку певного товару. Враховуючи вищезазначене, наданий платіжний документ неможливо ідентифікувати з оцінюваною партією товару. Підтвердження остаточної оплати про рахунку-фактурі - не надано. Відповідно до вимог статей 54, 58 МК України, відсутнє документальне підтвердження відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

3) Відповідно до графи 20 ЕМД поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах FCA KAYSERI (Туреччина), згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс за терміном FCA покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару. Згідно даних відомостей декларації митної вартості, до ціни товару додані витрати на транспортування 85 000 грн. Правилами заповнення декларації митної вартості, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», при заповненні графи 20 декларації митної вартості зазначено: для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до частини 2 статгі 53 МК України, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт) наданих послуг від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що потверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до вставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Відповідно до відомостей рахунку від 15.01.2025 №Д31, визначені наступні витрати на транспортування оцінюваної парті товарів: транспортно-експедиційні послуги по маршруту: м.Кайсері, Туреччина - кордон України м/Орловка 85 000 грн.; транспортно-експедиційні послуги по маршруту: м/п Орловка, Україна - м. Дніпро, Україна 84 136,40 грн.; загальна сума витрат (з ПДВ) 169 136,40 грн. Згідно із пунктом 4 статті 306 Господарського кодексу України, транспортна експедиція є допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу. Законом України від 01.07.2004 №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65 собівартість перевезень (робіт, послуг) це виражені в грошовій формі поточні витрати, підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. У підпункті 8 пункту 29 Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи викладене, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на комерційних умовах поставки, які передбачають оплату з транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи зокрема, п.4, 10 статті 58 МК України), Податкового кодексу України (п.190.1 статті 190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують оплату транспортної складової митної вартості товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, частина 2 статті 53 МК України). Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (стаття 58 МК України).

Не погодившись з правомірністю прийняття наведеного рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч. 4 ст. 53 Митного кодексу).

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як встановлено ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року (справа № 814/1996/15), від 19.06.2018 року (справа № 826/6346/16), що враховується судом апеляційної інстанції, у відповідності до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості були висновки відповідача про те, що:

- до митного оформлення надано банківський платіжний документ від 11.10.2024 Swift на суму 10 000 дол. США. В призначенні платежу вказано виключно реквізити контракту від 07.02.2020 №АК0702. Наданий платіжний документ неможливо ідентифікувати з оцінюваною партією товару, оскільки він не містить необхідних реквізитів. Підтвердження остаточної оплати по рахунку-фактурі не надано;

- відповідно до графи 20 ЕМД поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах FCA KAYSERI (Туреччина), згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс), за терміном FCA покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару. Згідно із відомостями декларації митної вартості, до ціни товару додані витрати на транспортування 157 120,72 грн. У рахунку від 14.10.2024 №1022 визначена вартість експедиційних послуг як складова транспортних витрат лише на території України. Відповідно до пункту 4.2 договору про транспортно-експедиторські послуги від 14.06.2024 №ЛТЛУ140624, укладеного ТОВ "АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНІЧЕ" з ТОВ "ФТП" плата експедиторові здійснюється протягом 3 банківських календарних днів з дати виставлення рахунків; виходячи з дати рахунку від 14.10.2024 №1022 оплата ТЕО мала бути здійснена. Згідно із пунктом 4.3. договору платою експедиторові вважаються кошти, оплачені клієнтом експедиторові за виконання договору. У плату експедиторові не включаються його витрати на оплату послуг інших осіб, залучених до виконання даного договору.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаними висновками, з огляду на наступне.

Як свідчать встановлені обставини справи, 07.02.2020 р. між "KUCUKLER TEKSTIL SAN VE TIC A.S." (Туреччина) та TOB "АППАРЕЛЬ ДЕ ФЕРНИЧЕ" було укладено Контракт №АК0702.

За Контрактом продавець продає, а покупець купує трикотажні тканини, в подальшому "товари", згідно з асортиментом і за цінами, визначеними в наступних проформах-інвойсах або інвойсах до цього Контракту (п.1.1 Контракту).

Ціна товарів вказується у проформах-інвойсах або інвойсах і включає в себе вартість товарів, упаковки, тари, маркування, товаросупровідних документів, навантаження на транспортний засіб, доставка до вказаного місця призначення згідно Інкотермс 2010, а також витрати по митному оформленню товарів в країні Продавця (п.2.1. Контракту).

Оплата товару відбувається згідно із умовами зазначених у проформах-інвойсах або інвойсах на кожну окрему умову поставки (п.3.2 Контракту).

Так, на виконання умов Контракту було виставлено проформу-інвойс від 11.11.2024 року б/н на поставки FCA на загальну суму 38 680 дол. США де заявлено попередню кількість товару 35 000 метрів та умову поставки FCA.

У подальшому Продавець виставив інвойс від 14.01.2025 №КСК055 у якому було погоджено остаточну кількість товару 35 182,10 метрів (15 350 кг) вартістю 38 727,73 дол. США та зазначено умову поставки FCA KAYSERI. Туреччина. Зазначена кількість знайшла своє відображення у пакувальному листі, ЦМР №2399023 від 14.01.2025 року та підтверджує, що поставка була здійснена саме на умовах FCA KAYSERI. Туреччина та у кількості зазначеній у пакувальному листі та комерційному інвойсі від 14.01.2025 року №КСК055.

Відповідно до пункту 3.1 Контракту умови оплати вказуються в проформах-інвойсах або інвойсах на кожну окрему поставку товару.

Комерційним інвойсом від 14.01.2025 року №KCK055 вказані умови оплати: 10000 дол. США перед замовленням, остаток суми протягом 30 днів з моменту відправлення.

На виконання умов Контракту Покупцем згідно свіфта від 10.01.2025 року оплачено 10000 дол. США в призначенні платежу мається посилання на Контракт.

Згідно даних ЦМР №399023 від 14.01.2025 року товар відправлено 14.01.2025 року, тобто на момент митного оформлення, а саме 21.01.2025 року, оплата остаточної суми за товар ще не настала.

Комерційний інвойс від 14.01.2025 №КСК055 має посилання на Контракт. ЦМР №399023 від 14.01.2025 року має посилання на комерційний інвойс.

За правилами 15 Положення № 216 від 28.07.2008 затвердженого постановою Правління Національного банку України, платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіжну операцію та документи, на підставі яких вона здійснюється. Повноту інформації забезпечує платник з урахуванням вимог законодавства України. При цьому, чинним законодавством України не встановлено обов`язку здійснювати посилання в платіжному документі на комерційний інвойс. Тому, сама по собі відсутність у вказаному платіжному документі посилання на комерційний інвойс, за умови наявності вказівки на контракт згідно комерційного інвойсу, який оплачується та має посилання на Контракт, не є підставою для висновку щодо недостовірності наданої позивачем інформації про митну вартість товару, а у сукупності з іншими документами, що стосуються поставки оцінюваного товару, дозволяють ідентифікувати платіж з оцінюваним товаром.

Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що надані митному органу документи є достатніми для підтвердження митної вартості товару, а наведені відповідачем обставини щодо змісту платіжного свіфта від 09.11.2023 року не свідчать про неможливість його врахування при визначенні числового значення митної вартості яка зазначена декларантом для митного оформлення товару.

Щодо висновку про те що, відповідно до відомостей рахунку від 15.01.2025 №Д31, визначені наступні витрати на транспортування оцінюваної парті товарів: транспортно-експедиційні послуги по маршруту: м.Кайсері, Туреччина - кордон України м/Орловка - 85000 грн.; транспортно-експедиційні послуги по маршруту: м/п Орловка, Україна - м. Дніпро Україна - 84 136,40 грн.; загальна сума витрат (з ПДВ) - 169 136,40 грн., то колегія суддів апеляційного

З матеріалів справи видно, що при митному оформленні до відомостей декларації митної вартості, до ціни товару додані витрати на транспортування - 85 000 грн.

Умова поставки FCA ( ...named place) англ. Free Carrier, або Вільний перевізник ( ...назва місця) - термін Інкотерм 2000 та 2010, який означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Слід зазначити, що вибір місця постачання впливає на зобов`язання зі завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження.

З матеріалів справи видно, що на підтвердження транспортних витрат надано: договір перевезення від 13.01.2025 року №АР615; договір перевезення від 08.01.2025 року № Д08.01.2025; рахунок-фактуру від 15.01.2025 року №Д31; довідку про транспортні витрати від 15.01.2025 року; ЦМР від 14.01.2025 року №399023.

Відповідно до відомостей рахунку від 15.01.2025 №Д31, визначені наступні витрати на транспортування оцінюваної партії товарів: транспортно-експедиційні послуги по маршруту: м. Кайсері, Туреччина - кордон України м/Орловка - 85000 грн.: транспортно-експедиційні послуги по маршруту: м/п Орловка, Україна - м. Дніпро, Україна - 84 136,40 грн.; а загальна сума витрат (з ПДВ) - 169 136,40 грн.

Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем була належним чином підтверджена транспортна складова митної вартості товарів.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та необхідності його скасування.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 в адміністративній справі №160/6662/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко