Справа № 300/7534/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 300/7534/24 пров. № А/857/10163/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

суддя у І інстанції Микитюк Р.В.

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складення повного тексту рішення 05 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) щодо мобілізації ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2024 №157 в частині мобілізації позивача.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі №300/7534/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вказаний позов було задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо мобілізації ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що на момент призову позивача на військову службу під час мобілізації відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ такий мав відстрочку від призову на військову службу на строк до 20.11.2024 включно, як заброньований працівник ТОВ СІЛЬПО-ФУД, а тому дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо мобілізації позивача є протиправними, а позовна вимога в цій частині є такою, що підлягає до задоволення.

Разом із тим, зараховуючи позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , у Військової частини НОМЕР_1 не було альтернативи щодо призначення чи непризначення ОСОБА_1 на посаду та зараховування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 . При цьому позивач ніяким чином не обґрунтовує у чому полягає протиправність наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 157 від 03.06.2024, щоб цей наказ підлягав скасуванню. Таких доказів протиправності наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 157 від 03.06.2024 судом не здобуто та не встановлено. Отже, позовна вимога в цій частині є такою, що не підлягає до задоволення.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем, який у своїй скарзі просив скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог та задовольнити позов в повному обсязі. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник зазначив, що оскаржуваний наказ Військової частини НОМЕР_1 є протиправним, оскільки він виданий на підставі протиправно сформованого поіменного списку №6242 ІНФОРМАЦІЯ_2 та з порушенням процедури мобілізації. Тому такий підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до наказу Міністерства економіки України від 20.05.2024 №12955 "Про бронювання військовозобов`язаних" за ТОВ "СІЛЬПО-ФУД", ТОВ "СПОРТДЕЛЮКС", ТОВ "АРНО СПОРТ", ТОВ "ЄВРОПОЛІС АПРОПЕРТІ ХОЛДІНГ", ПрАТ "ВКВ", зокрема, додатком 1 до листа ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" вих №ФР-3730 від 25.03.2024, позивач заброньований на період мобілізації та на воєнний час за ТОВ "СІЛЬПО-ФУД".

У відповідності до витягу зі списку (додаток до наказу Мінекономіки від 20.05.2024 №12955) щодо бронювання військовозобов`язаних працівників ТОВ "СІЛЬПО-ФУД", яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та на воєнний час, за порядковим номером 11 зазначено ОСОБА_1

18.05.2024 позивач оновив свої військово-облікові дані, що підтверджується відомостями з його військово-облікового документа у застосунку "Резерв+" станом на 13.08.2024, дата уточнення даних військовозобов`язаним - 18.05.2024.

03.06.2024 позивача призвано на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується роздруківкою з додатку "Резерв+" від 18.05.2024, копією витягу з наказу Військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2024 №157.

Вважаючи такі дії протиправними, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Відповідно до частини 1 статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

На підставі частини 2 цієї статті проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.

За змістом частини 4 вказаної статті порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 3 Закону №2232-XII визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 №280, затверджено «Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України» (далі Інструкція №280), яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України.

Відповідно до пунктів 1, 3 Розділу XII Інструкції №280 облік особового складу в особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців щодо прихованої мобілізації або з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, ведеться у порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.

Військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 13 і 14 розділу II цієї Інструкції.

Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині до закінчення заходів відмобілізування незалежно від номенклатури посад для призначення.

Пунктом 14 Розділу ІІ Інструкції №280 встановлено, що зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу (або прийому на роботу працівників) здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття (прийому на роботу) до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є, зокрема, для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

З вказаних норм у їх сукупності слідує, що організація обліку та призову громадян в особливий період, покладена на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

З матеріалів справи слідує, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №157 від 03.06.2024 ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено на посаду "курсанта", ВОС - 100 військової частини НОМЕР_1 , та з 03.06.2024 зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення, а на продовольче забезпечення з 05.06.2024 і вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

При цьому апеляційний суд зазначає, що зазначений Наказ №157 вже реалізований, а тому його скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби не відновить початковий стан і не призведе до ефективного захисту прав та інтересів позивача.

У питанні скасування акту індивідуальної дії разового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, Верховний Суд має сталу та послідовну позицію, відповідно до якої такий акт не може бути скасованим після його виконання через порушення гарантій стабільності суспільних відносин та принципу правової визначеності (зокрема, таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12.05.2021 у справі №9901/286/19, від 08.09.2021 у справі №816/228/17, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішеннях від 14.07.2021 у справі №9901/96/21, від 27.10.2022 у справі №п/9901/97/21).

Окрім того, позивач у своїй позовній заяві просив скасувати командира Військової частини НОМЕР_1 №157 від 03.06.2024 у частині його мобілізації.

Разом із тим, вказаним наказом ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, а також призначено на посаду "курсанта", ВОС - 100 військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №157 від 03.06.2024 не має жодного відношення до мобілізації позивача, яка була проведена відповідними діями (рішеннями) ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить про обрання позивачем неналежного способу захисту при зверненні до суду.

При цьому за правилами частини 5 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі №300/7534/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар