Справа № 761/20358/23
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/795/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань Путрі Д.В.

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача 2 Войнова А.В., Петрушевської О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрації) Лук`янчука Валерія Миколайовича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрації) про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання протиправним тимчасового затримання транспортного засобу шляхом його доставлення для зберігання на спеціальний майданчик,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрації) Лук`янчука Валерія Миколайовича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрації) про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання протиправним тимчасового затримання транспортного засобу шляхом його доставлення для зберігання на спеціальний майданчик, в якому позивач просив визнати протиправною і скасувати постанову про накладення адмінстягнення від 08.05.2023 р. серії 1КІ, винесену головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрації) Лук`янчуком Валерієм Миколайовичем про притягнення ОСОБА_2 до адмінвідповідальності за ст. 122 ч.3 КУпАП, накладення стягнення у виді штрафу, визнати протиправним тимчасове затримання 08.05.2023 р. транспортного засобу - автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.06.2023 р. позивач отримав постанову про накладення адмінстягнення від 08.05.2023 р. серії 1КІ, винесену головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрації) Лук`янчуком Валерієм Миколайовичем, за якою позивач порушив п. 15.9и ПДР України, а саме: автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , 08.05.2023 р. о 18:45 год. на вул. Кудрявський узвіз, 7 в м. Київ зупинено ближче 10 м від виїзду з прилеглої території.

Постанову про накладення адмінстягнення позивач вважає незаконною, оскільки:

-належним доказом правопорушення є замір відстані на місці вчинення правопорушення;

-нормативно не закріплено визначення «виїзду з прилеглої території»;

-відповідачем не доведено, що зупинка автомобіля була такою, що суттєво перешкоджала дорожньому руху або створювала загрозу безпеці руху, що стало наслідком тимчасового затримання транспортного засобу шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик.

Вказане стало підставою для звернення до суду.

У відзиві на позов представник відповідача заперечує щодо його задоволення, звертає увагу, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч.3 ст.122 КУпАП інспектори відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради. Головний інспектор з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради, не може виступати самостійним відповідачем у справах даної категорії, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України. 8 травня 2023 року об 18 год 45 хв головним інспектором з паркування Лук`янчуком Валерієм Миколайовичем на Кудрявському узвозі, буд. 7 в м. Києві було зафіксовано розташування транспортного засобу TOYOTA HIGHLANDER, номерний знак НОМЕР_1 , який зупинено ближче 10 м від виїзду з прилеглої території. Встановивши відповідальну особу, а саме: ОСОБА_2, за яким зареєстровано транспортний засіб TOYOTA HIGHLANDER, номерний знак НОМЕР_1 інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 08 травня 2023 серії 1КІ № , відповідно до якої на Позивача накладено штраф в розмірі 680 грн за порушення вимог частини третьої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підпункту и) пункту 15.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Доказами вчинення Позивачем адміністративного правопорушення є матеріали фотозйомки, які доступні на офіційному сайті Київської міської державної адміністрації, за якими можна встановити, що транспортний засіб TOYOTA HIGHLANDER номерний знак НОМЕР_1 перешкоджає виїзду з прилеглої території, тобто створює загрозу безпеці руху, так як знаходиться ближче 10 метрів з місця виїзду, зокрема і перешкоджає водіям транспортних засобів здійснити безпечний заїзд або виїзд з прилеглої території та переконатися в безпечності маневру. Тимчасове затримання відбувалося шляхом доставлення транспортного засобу Toyota Highlander, днз НОМЕР_1 для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 4.Підставою огляду та тимчасового затримання транспортного засобу здійснено у зв`язку з порушенням підпункту З пункту 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП. З приводу вимірювання відстані зазначають, що інспектором здійснено заміри за допомогою рулетки від заднього номерного знаку НОМЕР_1 транспортного засобу TOYOTA HIGHLANDER до умовної лінії перехрещування основної дороги з виїздом від прилеглої території, та зазначена відстань дорівнює менше 10 м.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач 1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про день та час розгляду справи.

Представник відповідача 2 заперечив щодо задоволення позову.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 03.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення присутніх учасників, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом враховано, що постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 року).

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Постановою головного інспектора з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Лук`янчука Валерія Миколайовича про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 08.05.2023 р. серії 1КІ № притягнуто ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за порушення ст. 122 ч.3 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн. З постанови вбачається, що автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , 08.05.2023 р. о 18:45 год. на вул. Кудрявський узвіз, 7 в м. Київ зупинено ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушено п. 15.9 и ПДР України

Згідно ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Частина 3 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

У примітці ст. 122 КУпАП роз`яснено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент його вчинення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмежень швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки і стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, - юридична або фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Розділом 15 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Пунктом 15.9 "и" Правил дорожнього руху передбачено, що зупинку заборонено ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що прилегла територія - це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них. Проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів.

Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Відтак, прилегла територія межує з проїзною частиною і розпочинається безпосередньо на цій межі, яка є місцем прилягання до дороги.

Виїздом з прилеглої території є уявна лінія, яка прилягає до проїзної частини.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем до суду було надано фотознімки, які зроблені АРМ Інспектор.

З наданих відповідачем фотознімків чітко вбачається, що автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче 10 м від виїзду з прилеглої території.

Вказаний факт не викликає жодних сумнівів, а тому твердження позивача про здійснення неякісної фіксації заміру та відсутність точної відстані, суд не приймає до уваги, оскільки в даному випадку порушення пп.«и» п.15.9 ПДР України є очевидним. Будь-яких доказів на спростування доводів відповідача позивач суду не надав.

Даний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеним у постанові від 17 травня 2018 року у справі №670/346/17.

Щодо визнання протиправними дій щодо тимчасового затримання шляхом доставлення транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик варто зазначити наступне.

Відповідно до частини 1, 2 статті 265-4 КУпАП Тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 265-4 КУпАП для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб: розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду;

Тобто, виключною підставою для доставлення затриманого транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик дозволяється лише у випадку, якщо транспортний засіб суттєво перешкоджає дорожньому руху.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2 Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 № 990 (далі - Порядок № 990) тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється інспектором з паркування в разі вчинення водієм порушення, передбаченого частиною третьою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, а також у разі вчинення порушення, передбаченого частиною другою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 3 Порядку № 990 визначено, що зберігання тимчасового затриманих транспортних засобів здійснюється на спеціальних майданчиках чи стоянках Національної поліції її територіальних (у тому числі міжрегіональний) органів, а також підприємств, установ та організацій, з якими територіальними органами Національної поліції укладено договору про надання послуг із зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів

Між тим, сама по собі зупинка транспортного засобу ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду, в тому числі як видно на фото, суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху за приписами п.п. з) п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП.

Щодо доводів Позивача про не застосування статті 265-4 КУпАП, у якості джерела права, а застосовувати норми Конституції України як норми прямої дії, варто зазначити наступне.

Як вбачається з ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Стаття 265-4 КУпАП станом на день винесення спірної постанови (08.05.2023р.) та на час розгляду справи є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування.

Таким чином, суд не приймає посилання позивача щодо відсутності перешкоди дорожнього руху або загрозі безпеки дорожнього руху. При цьому, місце розташування транспортного засобу позивача не має жодних ознак спеціально відведеного майданчика для паркування.

Інших доказів або пояснень, які б підтверджували факт протиправності прийняття відповідачем спірної постанови, до суду не надавалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Ст. 9 ч.2 КАС України передбачає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом із тим, відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України було доведено правомірність своїх рішень, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивачем було вчинено порушення п.п. и п. 15.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За викладених обставин, враховуючи, що відповідачами винесено постанову з дотримання вимог закону, а тому в задоволенні даного позову про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання протиправним тимчасового затримання транспортного засобу шляхом його доставлення для зберігання на спеціальний майданчик, слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 262, 286 КАС України, ст.ст. 7, 14-2, 122, 245, 251, 252, 254, 256, 258, 265-4, 276, 279-1, 283, 284 КУПАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрації) Лук`янчука Валерія Миколайовича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрації) про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання протиправним тимчасового затримання транспортного засобу шляхом його доставлення для зберігання на спеціальний майданчик,-залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Реквізити сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

головний інспектор з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрації) Лук`янчук Валерій Миколайович, м. Київ, вул. Леонтовича, 6,

Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), , м. Київ, вул. Леонтовича, 6.

Суддя: А.А.Осаулов