Справа № 600/983/24-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 листопада 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/983/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування вимоги.

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування вимоги.

У позові позивач просить: визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Чернівецькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1073-56У від 12.07.2021 щодо сплати недоїмки з єдиного внеску в сумі 37788,74 грн із ОСОБА_1 .

Представником позивача у позові заявлено клопотання про визнання поважним та поновити строк звернення до суду.

В обґрунтування клопотання представник позивача вказував, що оскаржувану вимогу позивач не отримував, а тільки після отримання на початку лютого 2024 року у мобільному застосунку «Дія» інформації про відкрите виконавче провадження, на адвокатський запит отримав копію оскаржуваної вимоги. Зокрема, оскаржувану вимогу він отримав ним тільки 26.02.2024 (в цей день позивач дізнався про порушення своїх прав) та 01.03.2024 було подано адміністративний позов до Чернівецького окружного адміністративного суду про визнання протиправною податкової вимоги, тобто у десятиденний строк з дня, коли він дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, встановлений абз. 9 ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

За таких обставин, представник позивача вважає, що позивачем з поважних причин було пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Під час розгляду справи по суті відповідач не заперечував щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з вказаним позовом.

Розглянувши заяву про визнання поважним та поновити пропущений строк звернення до суду, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору i позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відносини в сфері оподаткування, права і обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до ст. 102 Податкового кодексу України строк давності щодо спорів платника податків та контролюючого органу складає 1095 днів.

Разом з тим, відповідно до п. 56.19 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Суд також звертає увагу, що згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку (абз. 8, 9 ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч. 11, 14 ст. 25 Закону № 2464-VI податковий орган застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень податкового органу щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Натомість, за змістом преамбули Закону № 2464-VI визначено, що цей Закон може, зокрема, встановлювати особливості адміністративної процедури досудового врегулювання спорів, але не може визначати порядок судового оскарження з порушенням гарантій платника єдиного внеску.

Отже, Закон № 2464-VI не передбачає застосування обмежувального строку в 10 днів для оскарження до суду вимоги про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску та рішень про застосування штрафів.

Таким чином, строк на оскарження до суду вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафу, щодо яких не застосовувалась процедура адміністративного оскарження, складає 6 місяців з дня отримання платником рішення, а у разі застосування процедури адміністративного оскарження - 3 місяці.

У позові представник позивача стверджував, що оскаржувану вимогу позивач не отримував, а тільки після отримання на початку лютого 2024 року у мобільному застосунку «Дія» інформації про відкрите виконавче провадження, на адвокатський запит отримав копію оскаржуваної вимоги. Зокрема, оскаржувану вимогу він отримав тільки 26.02.2024 (в цей день позивач дізнався про порушення своїх прав) та 01.03.2024 було подано адміністративний позов до Чернівецького окружного адміністративного суду про визнання протиправною податкової вимоги.

З матеріалів позову видно, що 12.07.2021 ГУ ДПС у Чернівецькій області, у відповідності до вимог ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, сформовано вимогу № Ф-1073-56У про сплату боргу (недоїмки), якою повідомлено позивача, що станом на 30.06.2021 заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 37788,74 грн, в т.ч. недоїмка у сумі 37788,74 грн.

Судом встановлено, що вимога № Ф-1073-56У про сплату боргу (недоїмки) від 12.07.2024 надіслана позивачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, а саме: провулок Моріса Тереза, 29, м. Чернівці, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно довідки Укрпошти, поштове відправлення адресоване позивачу повернуто на адресу відповідача з відміткою "неправильно зазначена (відсутня) адреса".

Під час розгляду справи по суті відповідач не надав до суду належні та допустимі докази вручення позивачу оскаржуваної вимоги рекомендованим поштовим відправленням з відміткою про вручення. Надана відповідачем довідка Укрпошти про причини повернення поштового відправлення з відміткою "неправильно зазначена (відсутня) адреса", на думку суду, не є належним та допустимим доказом надіслання (вручення) позивачу оскаржуваної вимоги, оскільки згідно вимог Закону України "Про поштовий зв`язок" та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, відмітка "неправильно зазначена (відсутня) адреса" не є причиною невручення поштового відправлення, а є причиною повернення.

В ході розгляду справи по суті відповідач не заперечував щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з вказаним позовом.

Беручи до уваги вказане вище, суд приходить до висновку, що позивач не отримував від ГУ ДПС у Чернівецькій області оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки), то відповідно не знав про її існування та був позбавлений права оскаржити її у встановленому законодавстві порядку.

За наведених обставин, суд вважає, що причини пропуску позивачем строки звернення до суду є поважними.

Суд, враховує подання клопотання про поновлення строку звернення до суду, обґрунтування причин поважності пропуску звернення до суду та відсутність доказів одержання оскаржуваної вимоги, за яких позивач був позбавлений права оскаржити вимогу у встановленому законодавстві порядку.

Враховуючи вище викладені обставини, а також беручи до уваги відсутність у матеріалах справи доказів, які б спростовували твердження позивача стосовно причин пропуску строку звернення до суду, що викладені у клопотанні про визнання поважним та поновлення строку звернення до суду, суд приходить до висновку, що відповідний строк був пропущений позивачем з поважних причин.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що строк звернення до адміністративного суду пропущено з поважних причин, тому подане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, в даному випадку необхідно також враховувати, що згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для поновлення позивачу строку звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 123, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання про поновлення строків звернення до суду задовольнити.

2. Визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновити такий строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.К. Левицький