Справа № 990/331/25
Суддя: Дашутін Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 990/331/25

провадження № 11-398 заі 25

Суддя Великої Палати Верховного Суду Дашутін І. В. перевірив матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 липня 2025 року у справі № 990/331/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя та Верховного Суду про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

17 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) та Верховного Суду (далі - ВС), в якому просив:

відповідно до пункту 1 частини другої статті 245 та з урахуванням пункту 2 частини четвертої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визнати бездіяльність ВРП щодо:

- встановлення впродовж розумних строків процедури розгляду подання Голови ВС щодо зміни територіальної підсудності судових справ за відсутності поважних причин, що унеможливлювали чи значно утруднювали її встановлення, чим порушено пункт 21 частини першої статті 4 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VІІІ «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VІІІ);

- належного реагування на факти протиправної, з перевищенням повноважень, видачі ВС (як «судом судів») розпорядження від 25 березня 2022 року № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)»;

зобов`язати ВРП вчинити певні дії для виправлення ситуації і відновлення правового стану, так як для прийняття такого рішення виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, а саме, але не виключно, на виконання пункту 9 статті 3 Закону № 1798-VІІІ вжити заходи щодо забезпечення авторитету правосуддя як одного з повноважень шляхом прийняття:

- рішень про притягнення винних у порушеннях посадових осіб ВС до відповідальності;

- рекомендацій щодо порядку перегляду (в тому числі за нововиявленими та виключними обставинами) судового рішення (постанови), прийнятого Полтавським апеляційним судом 25 травня 2023 року у судовій справі № 628/2135/21 з порушенням територіальної юрисдикції (та іншими порушеннями), встановленої статтями 26 - 32 §3 Цивільного процесуального кодексу України, на виконання розпорядження ВС від 25 березня 2022 року № 14/0/9-22 у випадку визнання його нечинним;

відповідно до пункту 1 частини другої статті 245 КАС України визнати протиправним та нечинним розпорядження ВС від 25 березня 2022 року № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)» (повністю);

відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України визнати бездіяльність ВС щодо розгляду заяви позивача від 28 січня 2025 року про надання роз`яснень відповідно до Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (поштове відправлення з трек-ідентифікатором Укрпошти 258) протиправною та зобов`язати надати повну і вичерпну відповідь відповідно до абзацу сьомого статті 18 згаданого закону;

відповідно до пункту 3 частини другої статті 245 КАС України визнати дії ВС як суб`єкта владних повноважень щодо видачі розпорядження від 25 березня 2022 року № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)» протиправними та зобов`язати утримуватися від вчинення аналогічних дій;

відповідно до пункту 5 частини другої статті 245 КАС України встановити відсутність компетенції (повноважень) ВС на видачу зазначеного вище в попередньому пункті розпорядження без належного підтвердження неможливості здійснення ВРП такого повноваження в умовах та в період часу, коли була відсутня правова регламентація такої процедури;

відповідно до частини шостої статті 245 КАС України у разі задоволення позовних вимог чи їх частини визначити з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах ВС, розумний (на розсуд суду та сталої практики в аналогічних випадках) строк виконання рішення суду;

у разі виявлення судом під час розгляду справи порушення закону, у відповідності до частини першої статті 249 КАС України прийняти окрему ухвалу та направити її відповідним органам для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 липня 2025 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України.

Не погодившись із цією ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу до Великої Палати Верховного Суду.

Перевіряючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на відповідність вимогам процесуального закону, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Статтею 296 КАС України установлені вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, зокрема, пунктом 1 частини п`ятої цієї статті передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

В порушення зазначених вимог документ про сплату судового збору або документ, який би підтверджував наявність пільг щодо його сплати, скаржником до апеляційної скарги не додано.

Водночас у поданій апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору. Скаржник зазначає, що «сума судового збору для мене, як безробітного пенсіонера, є суттєвою порівняно з поточним рівнем моїх доходів у вигляді соціальної допомоги; по суті предметом даного спору є захист моїх соціальних та трудових прав».

Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Водночас Законом України «Про судовий збір» (статтею 8) передбачені умови, коли враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Зокрема, якщо:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, підстави звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення чітко урегульовані законом.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що з метою розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони, до суду мають бути подані відповідні докази за попередній календарний рік (тобто, якщо клопотання про звільнення від сплати судового збору подано у 2025 році, то до нього додаються докази щодо майнового стану сторони у 2024 році, які охоплюють період з 01 січня 2024 по 31 грудня 2024 року).

Однак скаржником не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували його скрутний матеріальний стан.

Крім того, суд не бере до уваги посилання скаржника на пункт 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки предметом позову у цій справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першою цієї статті визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в розмірі 3028,00 грн (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»).

З огляду на наведені вище норми законодавства, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду скаржник має сплатити судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; призначення платежу: 101 ____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ____ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _____ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва суду, де розглядається справа).

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Положеннями статті 169 КАС України регламентовано, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання встановлених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, встановлюється спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали.

За таких обставин, відповідно до приписів статей 169, 298 КАС України, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом подання до суду документу про сплату судового збору.

Керуючись статтями 169, 296 - 298 КАС України, суддя Великої Палати Верховного Суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 липня 2025 року у справі № 990/331/25 - залишити без руху.

Встановити скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків апеляційної скарги в установлений судом строк її буде повернуто скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Дашутін