Справа № 320/21121/25
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року № 320/21121/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (код ЄРДПОУ: 00034022, місцезнаходження: 03168, м. Київ, пр-т Повітряних сил, 6) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить суд:

-визнати протиправною відмову Міністерства оборони України у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 від 03.11.2023 року;

-скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлене пунктом 7 протоколу № 20/в від 03.11.2023 року;

-зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як члену сім`ї загиблого солдата ОСОБА_2 - її чоловіка, внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаної із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.08.2022 року № 168 та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей» у розмірі 15 млн. гривень.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Вісьтак М. Я.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити одноособово суддею Вісьтак М. Я., у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що чоловік позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Горлівка Донецької області, був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , куди його зараховано наказом командира №129 від 04.03.2022. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 04.05.2022 та лікарським свідоцтвом №1523 від 01.05.2022, смерть її чоловіка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Селидове Донецької області внаслідок гострої недостатності кровообігу та кардіоміопатії. ОСОБА_1 зазначає, що службове розслідування, проведене відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №350 від 20.06.2022, підтвердило, що ОСОБА_3 помер під час проходження військової служби внаслідок захворювання, адміністративних правопорушень або дій у стані алкогольного сп`яніння не вчиняв. Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України у висновку №1872 від 24.11.2022 року встановила, що захворювання, яке спричинило смерть ОСОБА_3 , пов`язане із захистом Батьківщини. Міністерство оборони України рішенням від 03.11.2023 року відмовило позивачці у призначенні одноразової грошової допомоги, посилаючись на нібито отруєння етиловим алкоголем. Однак ОСОБА_1 вважає, що такі висновки ґрунтуються на суперечливих даних судово-медичного експерта, адже в лікарському свідоцтві про смерть зазначено саме захворювання серця, а не алкогольне отруєння; запах алкоголю при розтині не виявлено. Окрім цього, зазначено, що кримінальне провадження №00000108 за фактом смерті ОСОБА_3 закрито 03.05.2022 року у зв`язку з відсутністю складу злочину, що додатково підтверджує природний характер смерті. Позивачка наголошує, що її чоловік мав захворювання серця, не вживав алкогольних напоїв, що підтверджується свідоцтвом про причину смерті та результатами службового розслідування. Отже, висновок Міністерства оборони про алкогольне сп`яніння є безпідставним, а відмова у виплаті одноразової грошової допомоги протиправною. Вказано, що дочка ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 у квітні 2025 року відмовилися від своєї частки одноразової грошової допомоги на користь позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується нотаріальними заявами. ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, який просить задовольнити у повному обсязі.

28.05.2025 року від уповноваженого представника Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві надійшов письмовий відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що останній просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Так, сторона відповідача вказала, що Мотивом позову позивачки є рішення Міністерства оборони України, оформлене пунктом 7 протоколу засідання комісії від 03.11.2023 № 20/в, яким відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги. Підставою для відмови стало те, що згідно з висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 01.05.2022 № 1523 у крові ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт у концентрації 4,54‰, що підтверджує смерть від отруєння алкоголем. Відповідно до протоколу ЦВЛК від 11.11.2022 № 1468 смерть військовослужбовця настала під час проходження служби, але не пов`язана із захистом Батьківщини, а спричинена токсичною дією алкоголю (випадкове отруєння). Доказів оскарження висновків судово-медичної експертизи чи військово-лікарської комісії у встановленому порядку позивачкою не подано. Твердження про порушення експертом вимог проведення експертизи є необґрунтованими та не підтверджені жодними належними доказами. Таким чином, рішення Міністерства оборони України є законним і обґрунтованим, а підстав для призначення одноразової грошової допомоги немає, оскільки смерть військовослужбовця настала внаслідок вживання алкоголю.

06.06.2025 на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла письмова відповідь на відзив, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування Позивачка зазначає, що її чоловік, з огляду на стан здоров`я, зокрема наявне захворювання серця, не вживав алкогольних напоїв. На підтвердження цього до матеріалів справи долучено свідоцтво про причину смерті та результати службового розслідування за фактом смерті військовослужбовця, проведеного відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 350 від 20.06.2022. Позивачка вважає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності відмови у призначенні та виплаті їй одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її чоловіка, а тому рішення Міністерства оборони України є безпідставним та підлягає скасуванню.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 23.09.1986 р. убачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Горлівка Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №1568.

23 вересня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (прізвище після шлюбу ОСОБА_7 ) зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №254, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 23.09.2006 р., виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області.

У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 10.04.2007 р., та ІНФОРМАЦІЯ_5 син ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 04.01.2012 р.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №129 від 04.03.2022 р. ОСОБА_3 зараховано до особового складу зазначеної частини та призначено на посаду номера обслуги 2 артилерійського взводу 1 артилерійської батареї артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи з присвоєнням військового звання «солдат» та визначенням посадового окладу 2730 грн.

Згідно зі сповіщенням ІНФОРМАЦІЯ_6 №145 від 16.02.2023 р., солдат ОСОБА_3 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок гострої недостатності кровообігу, кардіоміопатії. У сповіщенні зазначено, що смерть військовослужбовця пов`язана із захистом Батьківщини.

Із лікарського свідоцтва про смерть №1523 від 01.05.2022 р., виданого судово-медичним експертом ОСОБА_9 , убачається, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок захворювання гострої недостатності кровообігу, кардіоміопатії.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 04.05.2022 р., виданого Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі, убачається, що ОСОБА_3 , 1986 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в місті Селидове Донецької області, про що складено актовий запис №1259.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №377 від 06.07.2022 р. солдата ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а матеріали направлено до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

На підставі витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 24.11.2022 р. №1872 встановлено, що захворювання солдата ОСОБА_3 (кардіоміопатія, гостра недостатність кровообігу), яке стало причиною його смерті, пов`язане із захистом Батьківщини.

02.11.2022 р. командир військової частини НОМЕР_2 видав довідку №2824, якою підтвердив, що солдат ОСОБА_3 у період з 04.03.2022 по 30.04.2022 р. безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях.

Згідно з висновком експерта № 1523, проведеним експертом Р.С. Зрожевським у період з 01 по 25 травня 2022 року на підставі постанови слідчого СВ ВП № 3 Покровського РУП ГУНП у Донецькій області капітана поліції Островського А.В. від 30 квітня 2022 року в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000108, встановлено таке.

Судово-медичним діагнозом визначено: основний отруєння етиловим алкоголем, що підтверджується багрово-фіолетовим забарвленням трупних плям, великовогнищевими крововиливами під плеврою легень, наявністю в`язкого слизу на слизовій оболонці шлунку та кишечнику, рідким станом крові, повнокрів`ям внутрішніх органів, крапковими крововиливами під епікардом серця, а також виявленням етилового спирту у концентрації 4,54‰ у крові (згідно з даними судово-токсикологічного дослідження); супутній атеросклероз судин серця.

У розділі «Підсумки» зазначеного висновку експертизи зазначено, що смерть громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , настала внаслідок отруєння етиловим алкоголем, що підтверджується характерними морфологічними ознаками та результатами судово-токсикологічного дослідження крові, у якій виявлено етиловий спирт у концентрації 4,54‰. Інші види спиртів (метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий тощо) не виявлені.

Встановлено, що до матеріалів справи не подано доказів оскарження висновку експерта в адміністративному чи судовому порядку, рецензії на нього, заперечень або клопотань у межах кримінального провадження щодо призначення повторної чи додаткової експертизи, а також звернень до органів державного контролю за діяльністю експертних установ.

Із лікарського свідоцтва про смерть та висновку судово-медичної експертизи убачається, що смерть військовослужбовця перебуває у прямому причинному зв`язку з уживанням ним спиртних напоїв.

19.12.2022 р. ОСОБА_1 подано заяву до ІНФОРМАЦІЯ_10 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. №975.

03.11.2023 р. Міністерство оборони України відмовило у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, пославшись на висновок судово-медичного експерта про виявлення в крові ОСОБА_3 етилового спирту в концентрації 4,54‰ та положення статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зі службового розслідування, проведеного відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №350 від 20.06.2022 р., убачається, що причиною смерті солдата ОСОБА_3 стала гостра недостатність кровообігу, кардіоміопатія.

Крім того, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №00000108 від 30.04.2022 року, закритому постановою слідчого від 03.05.2022 р. на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України, встановлено, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок захворювання серця, а не отруєння алкоголем.

Встановлено, що донька загиблого ОСОБА_4 (2007 р. н.) та мати ОСОБА_5 (1964 р. н.) відповідно 02.04.2025 та 08.04.2025 року подали нотаріально посвідчені заяви про відмову від своєї частки одноразової грошової допомоги на користь позивачки дружини загиблого ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.

Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Водночас основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у статті 1 якого, зокрема, встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 3 Закону №2011-ХІІ його дія поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Пунктами 1-3 частини другої статті 16 Закону №2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Згідно з частиною дев`ятою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної вище статті Закону, Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року № 975 затвердив Порядок, яким визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).

Позиція Верховного Суду стосовно застосування цього Порядку сформована, зокрема, у постановах від 19 вересня 2019 року у справі № 760/1815/16-а, від 30 березня 2020 року у справі № 820/1645/18, від 31 березня 2020 року у справі № 319/1377/18, від 15 квітня 2020 року у справі № 205/8704/16-а(2-а/205/222/16), від 16 квітня 2020 року у справі № 520/8870/18, від 26 травня 2020 року у справі № 735/1417/16-а, від 09 грудня 2020 року у справі № 620/3983/18, від 27 травня 2021 року у справі № 520/9807/2020, від 18 травня 2022 року у справі № 500/423/19 та від 25 липня 2022 року у справі № 380/6447/20.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Пунктом 4 Порядку № 975 аналогічно до положень пунктів 1-3 частини другої статті 16 Закону №2011-ХІІ, встановлено, що одноразова грошова допомога призначається, зокрема, у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, померлий ОСОБА_3 виконував обов`язки військової служби на території військової частини НОМЕР_2 , що дислокується у Донецькій області.

Згідно зі сповіщенням ІНФОРМАЦІЯ_6 №145 від 16.02.2023 р., солдат ОСОБА_3 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок гострої недостатності кровообігу, кардіоміопатії.

Встановлено, що 19.12.2022 р. позивачкою подано заяву до ІНФОРМАЦІЯ_10 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. №975.

03.11.2023 р. Міністерство оборони України відмовило у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги позивачу, пославшись на висновок судово-медичного експерта про виявлення в крові ОСОБА_3 етилового спирту в концентрації 4,54‰ та положення статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги стало те, що у висновку експерта КЗ Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР від 01.05.2022 № 1523 під час проведення судово-токсикологічного дослідження в крові ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт в концентрації 4,54‰

Протоколом засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 14.02.2023 № 359 було скасовано протокол засідання військово-лікарської комісії Центральної військово лікарської комісії Збройних Сил України від 24.11.2022 № 1872.

Суд встановив, що залишився чинним протокол засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 11.11.2022 № 1468, в якому було зазначено причину смерті: Токсична дія алкоголю. Отруєння етиловим спиртом. Випадкове отруєння та дія алкоголю, а також зазначено про те, що смерть наступила під час проходження військової служби та не пов`язана із захистом Батьківщини.

Відповідно до частини першої статті 16-4 Закону №2011-XII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Аналогічні положення містяться в пункті 19 Порядку № 975.

Пунктом 10 Порядку № 975 передбачено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, додають до заяви зокрема, копію документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства, постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

З огляду на вищевказані положення, суд вважає за необхідне зазначити, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця є гарантованою державою виплатою, яка виплачується у встановлених законом випадках.

Разом з тим, така виплата не здійснюються, якщо загибель (смерть) є наслідком вчинення військовослужбовцем злочину, адміністративного правопорушення, дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або у разі навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства.

Встановлений пунктом 10 Порядку № 975 обов`язок членів сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця подати необхідний перелік документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги є обов`язковою умовою для призначення такої допомоги і ґрунтується на необхідності перевірки уповноваженим органом відсутності обмежень, встановлених у статті 16-4 Закону №2011-XII (зокрема, коли смерть є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких члени сім`ї померлого, батьки, утриманці позбавляються права на отримання одноразової грошової допомоги.

Суд зазначає, що відомості, які зазначені у зокрема, у постанові військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті військовослужбовця та довідці, що свідчить про причини та обставини смерті військовослужбовця, мають важливе значення і є вирішальними для органу, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, на якого покладено обов`язок перевірити, чи не настала смерть військовослужбовця за обставин, що виключають можливість призначення та виплати одноразової грошової допомоги, перелік яких визначений у статті 16-4 Закону №2011-XII.

Згідно з висновком експерта № 1523, проведеним експертом Р.С. Зрожевським у період з 01 по 25 травня 2022 року, судово-медичним діагнозом визначено: основний отруєння етиловим алкоголем, що підтверджується багрово-фіолетовим забарвленням трупних плям, великовогнищевими крововиливами під плеврою легень, наявністю в`язкого слизу на слизовій оболонці шлунку та кишечнику, рідким станом крові, повнокрів`ям внутрішніх органів, крапковими крововиливами під епікардом серця, а також виявленням етилового спирту у концентрації 4,54‰ у крові (згідно з даними судово-токсикологічного дослідження);

супутній атеросклероз судин серця.

У розділі «Підсумки» зазначеного висновку експертизи зазначено, що смерть громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , настала внаслідок отруєння етиловим алкоголем, що підтверджується характерними морфологічними ознаками та результатами судово-токсикологічного дослідження крові, у якій виявлено етиловий спирт у концентрації 4,54‰. Інші види спиртів (метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий тощо) не виявлені.

Так, судом встановлено, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок отруєння етиловим алкоголем.

Під час розгляду цієї справи суд приймає до уваги сформовану правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, яка має значення для правильного застосування норм матеріального та процесуального права у подібних правовідносинах.

Відповідно до постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18.03.2024 у справі № 120/13997/21 встановлено та зроблено такі правові висновки:

… 49. Крім того, колегія суддів вказує, що встановлений пунктом 10 Порядку № 975 обов`язок членів сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця подати необхідний перелік документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги є обов`язковою умовою для призначення такої допомоги і ґрунтується на необхідності перевірки уповноваженим органом відсутності обмежень, встановлених у статті 16-4 Закону №2011-XII (зокрема, коли смерть є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких члени сім`ї померлого, батьки, утриманці позбавляються права на отримання одноразової грошової допомоги.

50. Подібний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 26 червня 2018 року у справі №487/4401/16-а, від 12 липня 2019 року у справі №0840/2850/18 та від 27 травня 2021 року у справі № 520/9807/2020

51. З огляду на це, колегія суддів зазначає, що відомості, які зазначені у зокрема, у постанові військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті військовослужбовця та довідці, що свідчить про причини та обставини смерті військовослужбовця, мають важливе значення і є вирішальними для органу, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, на якого покладено обов`язок перевірити, чи не настала смерть військовослужбовця за обставин, що виключають можливість призначення та виплати одноразової грошової допомоги, перелік яких визначений у статті 16-4 Закону №2011-XII.

57. Таким чином, на підставі встановлених обставин, колегія суддів доходить висновку, що дії ОСОБА_4 , а саме перебування останнього під час проходження служби у стані алкогольного сп`яніння, безпосередньо стали підставою для направлення його на стаціонарне лікування у Волинський наркологічний диспансер м. Луцьк, де, внаслідок синдрому відміни після тривалого вживання спиртних напоїв, ОСОБА_4 помер, що доводить наявність причинного зв`язку Документ сформований в системі «Електронний суд» 27.05.2025 між тривалим/надмірним 6 вживанням військовослужбовцем спиртних напоїв під час проходження ним служби з його подальшою смертю, яка спричинена ускладненнями, внаслідок діагностованої алкогольної залежності, оскільки вказане по суті також є активними діями, які вчиняє відносно себе військовослужбовець.

58. Відтак, з огляду на вищезазначене, колегія суддів не бере до уваги доводи касаційної скарги щодо відсутності вчинених ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння дій, що призвели до його смерті, оскільки саме поведінка померлого (перебування під час проходження служби у стані алкогольного сп`яніння), а також встановлений діагноз (психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю) свідчать про спрямоване вчинення ОСОБА_4 сукупності дій, що призвели до його передчасної смерті.

59. Таким чином, із системного аналізу положень Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975, якими регулюються спірні правовідносини, колегія суддів вважає за необхідне сформулювати правовий висновок про те, що законодавством передбачено обмеження у виплаті гарантованої державною одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема, внаслідок наявності доведеного факту вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння. Така допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця або втрата ним працездатності є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.».

Виходячи з вищенаведеного суд погоджується з доводами відповідача, що у даному випадку, смерть військовослужбовця знаходиться у прямій залежності із вживанням ним спиртних напоїв.

Таким чином, відповідач правомірно відмовив у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги посилаючись на ч. 1 ст. 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, наявні у справі, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі відповідно до вищенаведених мотивів.

Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

На підставі наведеного та керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (код ЄРДПОУ: 00034022, місцезнаходження: 03168, м. Київ, пр-т Повітряних сил, 6) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі (їх представникам) відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.