Справа № 579/1505/25
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 р.Справа № 579/1505/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 03.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Придатко В.М., вул. Франка, 13, м. Кролевець, Кролевецький, Сумська, 41300, по справі № 579/1505/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Сумській області

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2025 року ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Кролевецького районного суду Сумської області з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області (надалі відповідач, ГУ НП в Сумській області, апелянт), в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора відділення поліції № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області від 02.07.2025 серія ЕНА № 5121628 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) та закрити провадження по справі.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 03 вересня 2025 року по справі № 579/1505/25 позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ГУ НП в Сумській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт стверджує, що спірна постанова є законною та обґрунтованою, оскільки інспектор встановив факт позбавлення позивача права керування транспортними засобами рішенням суду. Вказує, що незнання законів не звільняє від відповідальності. Стверджує, що на момент притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП постанова Кролевецького районного суду Сумської області від 11.06.2025 у справі № 579/810/25 набрала законної сили.

ОСОБА_1 правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи в силу приписів ч. 4 ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які ГУ НП в Сумській області посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які не оспорено сторонами.

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 11 червня 2025 року ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (а.с.11). Розгляд справи проводився без участі ОСОБА_1 .

За змістом позову відповідач не брав участі у розгляді справи у Кролевецькому районному суді, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні в Кролевецькій лікарні. На підтвердження чого надав довідку ТВО командира в/ч НОМЕР_1 від 16.07.2024, згідно з якою солдат ОСОБА_1 12.07.2024 отримав вибухову травму (а.с.16), довідку командира в/ч НОМЕР_1 про участь ОСОБА_1 у період з 10.07.2024 по 12.07.2024 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в Донецькій області (а.с.17) та довідку КП «Кролевецька лікарня» від 14.04.2025 про те, що ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні у відділенні фізичної та реабілітаційної медицини (а.с.18).

Копію постанови суду позивач отримав 04.07.2025 особисто під підпис, що підтверджується трекінгом поштового відправлення із сайту «Укрпошта» та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.12, 13).

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5121628, винесеної інспектором відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції Замулою М.В. 02 липня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. (а.с.10, 42).

За змістом постанови ОСОБА_1 02 липня 2025 року близько 11 год. 45 хв. на автодорозі М02 167 км м.Кролевець керував транспортним засобом Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами на рік постановою Кролевецького районного суду від 24.06.2025, чим порушив п.2.1 ПДР України керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

При винесенні оскаржуваної постанови інспектором відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Замулою М.В. особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом наданим відповідачем (а.с.47), тому суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що поліцейським йому не були роз`яснені права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що підставою її винесення, є постанова Кролевецького районного суду Сумської області, якою позивач був позбавлений права керувати транспортними засобами.

Після отримання 04.07.2025 копії постанови Кролевецького районного суду Сумської області від 11.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП позивач звернувся до Сумського апеляційного суду з клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на вказане судове рішення (а.с.14-15).

Не погодившись з постановою від 02.07.2025 серія ЕНА № 5121628, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на момент притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, постанова Кролевецького районного суду Сумської області від 11.06.2025 у справі № 579/810/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, не набрала законної сили. Також суд першої інстанції вказав на відсутності суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення у формі умислу, з огляду на те, що на момент притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, останній не був обізнаний про те, що його було позбавлено права керувати транспортними засобами за рішенням суду.

Колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ст. 308 КАС України.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно із п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1.

Згідно підпункту а) п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Суб`єктивна сторона - це внутрішня сторона проступку, психічний стан суб`єкта проступку, що характеризує його волю, яка виявляється в протиправній дії, його ставлення до дії, яку він вчинив.

Ознаками суб`єктивної сторони проступку є вина, мотив і мета правопорушення.

Як вбачається із оскаржуваної постанови ОСОБА_1 02 липня 2025 року близько 11 год. 45 хв. на автодорозі М02 167 км м.Кролевець керував транспортним засобом Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами Кролевецьким районним судом строком на рік від 24.06.2025.

Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, посилання на докази, якими він керувався при ухваленні відповідного рішення. Дотримання даних вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови у судовому порядку.

Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Досліджена постанова від 02.07.2025 серія ЕНА № 5121628 не містить жодних посилань на наявність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів, які б досліджувалися в ході розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення. Вказані обставини підтверджуються вказівкою у графі 7 спірної постанови До постанови додаються.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 74 КАС України визначено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Матеріали справи не містять жодних доказів вручення постанови Кролевецького районного суду Сумської області від 11.06.2025 у справі № 579/810/25 позивачеві до дати винесення відповідачем спірної постанови від 02.07.2025 серії ЕНА № 5121628 (позивач надав фотокопію повідомлення про вручення йому постанови суду 04.07.2025, тобто після складання спірної постанови), а відтак, і обізнаності позивача із набранням законної сили цієї постанови.

Вказане свідчить, про недоведеність наявності умислу позивача у вчиненні визначеного ч. 4 ст. 126 КУпАП правопорушення, оскільки в ході судового розгляду відповідачами не доведено, а судами першої інстанції не встановлено обізнаності позивача з фактом ухвалення постанови Кролевецького районного суду Сумської області від 11.06.2025 у справі № 579/810/25.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доказування покладається на відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивач обґрунтовано вважав, що правомірно керує транспортним засобом.

При цьому колегія суддів враховує, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування постанови від 02.07.2025 серія ЕНА № 5121628, на підставі якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та на нього накладений штраф у розмірі 20 400 гривень та наявності підстав для закриття справи.

Стосовно посилання апелянта на помилковість твердження суду першої інстанції про те, що постанова Кролевецького районного суду Сумської області від 11.06.2025 у справі № 579/810/25 не набрала законної сили, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова Кролевецького районного суду Сумської області у справі № 579/810/25 ухвалена 11.06.2025, тобто, набрала законної сили 24.06.2025.

Тобто, станом на дату складання спірної постанови від 02.07.2025 серії ЕНА № 5121628 вказана постанова Кролевецького районного суду Сумської області у справі № 579/810/25 набрала законної сили.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає правильним посилання апелянта на помилковість висновку суду першої про те, що постанова Кролевецького районного суду Сумської області у справі № 579/810/25 не набрала законної сили на момент прийняття спірної постанови від 02.07.2025 серії ЕНА № 5121628.

Разом з цим, вказаний висновок не спростовує встановленого у ході судового розгляду цієї справи факту відсутності суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення у формі умислу, оскільки апелянт не довів належними та допустимими доказами факту обізнаності стосовно ухвалення щодо нього Кролевецького районного суду Сумської області у справі № 579/810/25 ухвалена 11.06.2025.

Вказаний висновок суду першої інстанції хоч і є помилковим, проте не впливає на правильність рішення суду першої інстанції в цілому.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи це судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 03 вересня 2025 року по справі № 579/1505/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін