Справа № 359/10095/25
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/129/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

за участі

секретаря судового засідання - Шуст А.В.,

представника позивача - Шелудько Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області, Головного управління Національної поліції у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В :

25.08.2025 ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеку дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5487973, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. провадження закрити (а.с.2-3).

Позов обґрунтований наступним. 15 серпня 2025 року позивач з родиною їхав на відпочинок в с. Кийлів Бориспільського району Київської обл. Під`їжджаючи до села Кийлів, він побачив, що за ним їде автомобіль патрульної поліції. Приблизно через 5 хвилин йому було подано світловий сигнал для зупинки. Після зупинки до позивача підійшли двоє патрульних, які на запитання про причину зупинки повідомили, що його зупинили для перевірки страхового полісу та попросили його надати для перевірки документи. З підстав, що позивач керував транспортним засобом без чинного страхового полісу, оскільки страховий поліс втратив чинність 08.08.2025 року, щодо позивача було винесено оскаржувану постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА № 5487973 за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу на суму 425 грн.

Позивач не погоджується з постановою з тих причин, що у працівників поліції були відсутні підстави для його зупинення, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху. Оскільки єдиною причиною зупинки була перевірка страхового полісу, що на його думку є порушенням вимог ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», у представників поліції були відсутні підстави для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

25.09.2025 в системі «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, поданий Головним управлінням Національної поліції в Київській області (а.с.27-34), за змістом якого відповідач позов не визнає, у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Звертають увагу, що відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху, та що згідно з відеозаписом з нагрудної бодікамери працівників поліції вбачається, що о 00 хв. 55 сек. поліцейським було чітко повідомлено водію причину зупинки транспортного засобу, а саме порушення ПДР, що й стало підставою для подальших дій.

Ухвалою від 04.09.2025 було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, якою залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Національної поліції у Київській області (а.с.9-10).

Протокольною ухвалою від 09.10.2025 Головне управління Національної поліції у Київській області було залучено співвідповідачем у справі (а.с.9-10).

У судовому засідання представник позивача Шелудько Л.Г. позов підтримала та підтвердила викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідачів у судове засідання не з`явився. Відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

За змістом поданого відзиву ГУ НП в Київській області просив розглянути справу без участі свого представника.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши наданий відповідачем відеозапис, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлено, що 15.08.2025 поліцейський Бориспільського районного управління поліції ГУ НП в Київській області сержантом поліції Лимар Максим Валерійович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5487973 (а.с.6).

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

За змістом постанови зазначено, що 15.08.2025 о 12:48:52 у с.Кийлів, вул.Дніпровська, 4А водій керував ТЗ без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса порушив п.2.1 «ґ» ПДР відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ.

Так, пунктом 2.1 «ґ» ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до частини 1 ст.126 КУпАП, Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень статті 222 вказаного Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: серед інших про порушення правил користування засобами транспорту (частини перша статті 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Положеннями статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод (абзац другий пункту 21.2 статті 21 Закону).

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу (пункт 21.3 статті 21 Закону).

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.4 зазначених Правил на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В силу вимог ч.3 цієї статті поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

За змістом ч.1 ст.32 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

З переглянутого відеозапису, з бодікамер поліцейських, якими було зупинено транспортний засіб під керуванням позивача, встановлено, що працівником поліції було повідомлено, що причиною зупинки є відсутність зареєстрованого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. А також, що працівниками поліції ця обставина була з`ясована до зупинки транспортного засобу.

Той факт, що станом на 15 серпня 2025 року позивач керував транспортним засобом без чинного страхового полісу, оскільки страховий поліс втратив чинність 08.08.2025 року, повністю визнано позивачем за змістом поданого позову, а також визнавався ним під час його зупинки працівниками поліції.

Ця обставина свідчить про те, що позивач керував транспортним засобом з порушенням вимог п.2.1 «ґ» ПДР.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, всупереч твердженням позивача, підставою для його зупинки був встановлений працівниками поліції факт вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 2, ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

Переглядом відеозапису встановлено, що розгляд справи правником поліції, яким винесено постанову, фактично не здійснювався. Працівник поліції не представлявся, не роз`яснював прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не оголошував ухвалене рішення, що суперечить вимогам ст.ст.245,279, 285 КУпАП, а також вимогам розділу ІV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376.

З водієм спілкувався зовсім іншим поліцейський ніж той, що склав і підписав вищевказану постанову, яким також не було дотримано вищенаведених вимог чинного законодавства щодо порядку розгляд справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову в частині скасування оскаржуваної постанови.

Так, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа має бути надіслана на новий розгляд до Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області.

У зв`язку із частковим задоволенім позову та скасування оскаржуваної постанови, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань належного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 74-77, 122, 123, 139, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5487973 від 15 серпня 2025 року, винесену поліцейським Бориспільського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Київській області сержантом поліції Лимар Максимом Валерійовичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, справу надіслати на новий розгляд до Бориспільського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Київській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Київській області (Код , 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 605 гривень 60 копійок (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду,або через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, та у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Муранова-Лесів