Справа № 361/9263/21
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року справа №361/9263/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління (адреса: 03186, м. Київ, пр-т Повітряних Сил, 30, ), про визнання незаконним рішення житлової комісії щодо зняття з квартирного обліку та його скасування, зобов`язання поновлення на квартирному обліку,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у Броварський міськрайонний суд Київської області з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління про визнання незаконним рішення житлової комісії щодо зняття з квартирного обліку та його скасування, зобов`язання поновлення на квартирному обліку, у якому просить суд:

-Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , оформлене пунктом 2 протоколу № 3 від 16 вересня 2021 року, затверджене п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 20 вересня 2021 року № 367, про виключення прапорщика запасу ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, зі складом сім`ї 4 (чотири) особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 поновити ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, з 14 листопада 2000 року, за тим же порядковим номером, що існував на момент зняття з такого обліку.

Процесуальний рух у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Броварського міськрайонного суду Київської області для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Дутчак І. М.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2023 ухвалено адміністративний позов задовольнити. Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 оформлене протоколом №3 від 16 вересня 2021 року, затверджене п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 20 вересня 2021 року №367, про виключення прапорщика запасу ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 поновити ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи, на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, з 14 листопада 2000 року за тим же порядковим номером, що існував на момент зняття з такого обліку.

Постановою Київського апеляційного суду від 06.02.2024 колегія суддів постановила апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 залишити без задоволення. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2023 року залишити без змін.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 26.03.2025 постановив касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 задовольнити частково. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року скасувати. Провадження у справі закрити.

Так, ухвалою від 07.05.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалив справу № 361/9263/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління про визнання незаконним рішення житлової комісії щодо зняття з квартирного обліку та його скасування, зобов`язання поновлення на квартирному обліку передати для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

Таким чином, супровідним листом Управління забезпечення роботи третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.05.2025 № 2918/0/223-25 адміністративну справу направлено на розгляд до Київського окружного адміністративного суду та отримано судом 10.06.2025 (вх. № 30039).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Вісьтак М. Я.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 року прийнято адміністративну справу до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Вісьтак М.Я.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , який проходив військову службу з 1990 року, зокрема у військовій частині, розташованій поблизу військового містечка Семиполки. Після звільнення у запас 16.11.2018 року на підставі підпункту «к» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за наявності вислуги 26 років 10 місяців (з них 23 роки 9 місяців за контрактом), він отримує пенсію за вислугу років. 14.11.2000 року позивача із сім`єю зараховано на квартирний облік як таких, що потребують поліпшення житлових умов, а 28.11.2014 йому надано службову квартиру площею 19,2 кв. м у військовому містечку Семиполки. Родина складається з чотирьох осіб, при цьому житлова площа становить лише 4,8 кв. м на особу, а син позивача має особливі освітні потреби, що потребує відповідних умов проживання. Позивач не має у власності житла, не приватизував службову квартиру та не користувався правом на безоплатне отримання житла. Вважає, що після звільнення в запас правомірно залишений на квартирному обліку, оскільки має вислугу понад 25 років, пенсійне забезпечення та не забезпечений житлом. Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 16.09.2021 його безпідставно виключено з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, мотивуючи невідповідністю підстав звільнення вимогам пункту 8 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Позивач не погоджується з цим, вважає рішення протиправним і таким, що порушує його житлові права, оскільки пункт 9 статті 12 зазначеного Закону гарантує право залишатися на обліку після звільнення за наявності вислуги понад 20 років. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 16.09.2021 незаконним, скасувати його, поновити його на квартирному обліку та зобов`язати відповідача виплатити грошову компенсацію за належне до отримання житло.

Окрім цього, суд приймає до уваги подані письмові пояснення сторони позивача від 02.07.2025, із змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 повністю підтримує подану позовну заяву та просить суд її задовольнити, врахувавши наведені письмові пояснення. З моменту звернення ОСОБА_1 до суду об`єктивні обставини справи не змінилися. Позивач і члени його сім`ї, як і раніше, потребують поліпшення житлових умов, оскільки їхнє житлове становище залишилося без змін. Рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , оформлене пунктом 2 протоколу № 3 від 16.09.2021 року, яким позивача було виключено з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, зі складом сім`ї із чотирьох осіб (він, дружина ОСОБА_2 , 1975 р. н., син ОСОБА_3 , 2009 р. н., дочка ОСОБА_4 , 2012 р. н.), позивач вважає незаконним і таким, що підлягає скасуванню. На переконання позивача, ефективним способом поновлення його порушених прав є зобов`язання військової частини НОМЕР_2 поновити ОСОБА_1 зі складом сім`ї з чотирьох осіб ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ) на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, з 14 листопада 2000 року, із збереженням порядкового номера, що існував на момент його зняття з такого обліку.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, без поважних причин.

У матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа, що свідчить про отримання відповідачем 13.06.2025 року копії ухвали суду про відкриття провадження, у його електронний кабінет.

Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву станом на день ухвалення рішення сплив.

Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України , у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Разом з цим, суд проаналізувавши матеріали справи, встановив, що не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність і необґрунтованість, неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що позивача було звільнено з військової служби в запас за закінченням контракту, а тому військова частина дійшла висновку, що позивач на час звільнення з військової служби не мав права бути залишеним на квартирному обліку, таким чином, житлова комісія військової частини НОМЕР_2 прийняла обґрунтоване рішення від 16 вересня 2021 року №3 про зняття з квартирного обліку позивача, після його звільнення у запас за закінченням контракту.

Щодо позиції третьої особи у справі, суд зазначає таке.

У вказаний строк представник третьої особи Київського квартирно-експлуатаційного управління не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, без поважних причин.

У матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа, що свідчить про отримання третьою особою 13.06.2025 року копії ухвали суду про відкриття провадження, у її електронний кабінет.

Разом з цим, суд встановив, що у матеріалах справи містяться письмові пояснення представника третьої особи Київського квартирно-експлуатаційного управління від 28.01.2022, у яких останній посилався на те, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту, що позбавляє його права залишатися на квартирному обліку у військовій частині, оскільки підставою для звільнення позивача в запас є закінчення строку дії контракту, а не вік, стан здоров`я, скорочення штату чи проведення інших організаційних заходів, тому з квартирного обліку ОСОБА_1 знято правомірно. Представник третьої особи просив суд у задоволенні позову відмовити.

Процесуальні засади розгляду справи у письмовому провадженні.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини.

11 листопада 1990 року ОСОБА_1 був призваний на строкову військову службу, 22 листопада 1990 року прибув до місця проходження ним служби у Військовій частині № НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 .

Встановлено, що 20 грудня 1993 року ОСОБА_1 звільнено зі строкової військової служби у запас на підставі наказу командира Військової частини ПП НОМЕР_5 № 48, м. Котбус.

17 лютого 1995 року позивач був призваний на військову службу, у добровільному порядку він підписав контракт зі Збройними Силами України строком на 5 років (до лютого 2000 року), який у подальшому неодноразово продовжувався.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 30 січня 1996 року ОСОБА_1 присвоєно військове звання « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

14 листопада 2000 року рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_1 разом із сім`єю зараховано на квартирний облік як громадян, які потребують покращення житлових умов.

28 листопада 2014 року позивачу видано ордер на заселення службового житла протягом періоду служби у Семиполківському військовому гарнізоні Військової частини НОМЕР_2 , а саме ізольованої однокімнатної квартири житловою площею 19,2 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , яку він із сім`єю займає дотепер.

Із наданих матеріалів убачається, що за період проходження військової служби ОСОБА_1 набув статусу ветерана військової служби, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_7 від 18 січня 2019 року.

16 листопада 2018 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «к» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до дня оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців із дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду), що підтверджується копією витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 16 листопада 2018 року № 243.

Із 17 листопада 2018 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З поданих до суду документів судом з`ясовано, що 16 вересня 2021 року рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 , оформленим протоколом № 3, затвердженим наказом командира цієї частини від 20 вересня 2021 року прапорщика запасу ОСОБА_1 виключено з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, зі складом сім`ї 4 (чотири) особи: він, дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Підставою виключення позивача із сім`єю з квартирного обліку стала невідповідність підстави його звільнення вимогам пункту 8 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, застосовує такі норми законодавства в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Позивач звернувся з позовом про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії та зобов`язання вчинити певні дії. На думку позивача, житлова комісія відповідача протиправно виключила його та членів його сім`ї з обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (абзац другий частини другої статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом України, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин - Закон №2011), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

За змістом ч. 1 ст. 12 цього Закону, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання приписів ст. 12 Закону №2011 постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за №1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок №1081).

Відповідно до п. 3 цього Порядку, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Згідно із п. 24 Порядку №1081, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

У п. 9 ст. 12 Закону №2011 передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи закріплені також у п. 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Дія п. 9 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується з тим, на якій підставі, зазначеній у ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовця звільнено у запас чи у відставку.

У п. 30 Порядку №1081 передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

При цьому вказаний пункт Порядку №1081 не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках.

Згідно із абз. 1 п. 2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція), затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року №737, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за №24/20337, військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання житла.

Відповідно до п. 2.18 цієї Інструкції, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абз. 1 п. 2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у п. 2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.

На час взяття позивача ОСОБА_1 на квартирний облік, порядок взяття на облік та отримання житла військовослужбовцями визначався Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року №20.

У п. 13 вказаного Положення передбачалося, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік.

Вказаний вище наказ Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року №20 втратив чинність на підставі наказу Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року №577, яким була затверджена Інструкція про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень.

У п. 1.4 даної Інструкції передбачалося, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності ЗУ від 24 червня 2004 року №1865-IV «Про внесення змін до статті 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

Наказ Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року №577 втратив чинність на підставі наказу Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року №737, яким затверджена Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

У пункті 1.4 розділу I цієї Інструкції встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до 01 січня 2005 року (набрання чинності ЗУ від 24 червня 2004 року №1865-IV «Про внесення змін до статті 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку - без врахування вислуги на військовій службі.

Наказ Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року №737 втратив чинність на підставі наказу Міністра оборони України від 31 липня 2018 року №380, яким затверджена Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями

У п. 4 зазначеної Інструкції встановлено, що військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

Ця Інструкція є чинною на даний час та була чинною на момент звільнення позивача ОСОБА_1 у запас з військової служби та прийняття 16 вересня 2021 року житловою комісією військової частини НОМЕР_2 оспорюваного ним рішенням, оформленого протоколом №3 від 16 вересня 2021 року, затвердженого наказом командира в/ч затверджене п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 20 вересня 2021 року № 367, яким прапорщика запасу ОСОБА_1 складом сім`ї (чотири) було виключено з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

Системний аналіз зазначених вище наказів Міністра оборони України свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі й у разі звільнення їх у запас чи відставку.

Верховний Суд у своїх постановах від 25 березня 2019 року у справі №359/2295/17, від 08 квітня 2020 року у справі №683/2197/18, від 20 травня 2019 року у справі №487/6514/17, у справах за таких же обставин як і у цій справі, дійшов наступних висновків, що оскільки вислуга позивача на військовій службі складає більше ніж 20 років, він був зарахований на облік до 01 січня 2005 року, звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, тому відсутні правові підстави для зняття позивача та членів його сім`ї із квартирного обліку у військовій частині.

Згідно із ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З аналізу матеріалів справи встановлено, що вислуга років ОСОБА_1 на момент його звільнення із військової служби у запас становить 26 років 10 місяців, станом на дату звільнення та дату звернення до суду житлові умови сім`ї позивача не змінилися, він та його родина потребує покращення житлових умов, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 29 березня 2021 року, що складений за адресою реєстрації місця проживання позивача.

Окрім цього встановлено, шо позивач ОСОБА_1 не має і не мав у приватній власності жилих приміщень, земельних ділянок під забудову, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №279600677 від 14 жовтня 2021 року, та не приймав участі в приватизації житла, що підтверджується довідкою старости села Семиполки від 29 березня 2021 року №194.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, зокрема письмові пояснення позивача від 02.07.2025, встановив, що останній повністю підтримує подану позовну заяву та просить суд її задовольнити, врахувавши наведені письмові пояснення. З моменту звернення ОСОБА_1 до суду об`єктивні обставини справи не змінилися. Позивач і члени його сім`ї, як і раніше, потребують поліпшення житлових умов, оскільки їхнє житлове становище залишилося без змін.

З огляду на наведене, суд вважає, що ОСОБА_1 має право на отримання житла, а отже й на залишення його на квартирному обліку до отримання ним житла.

Всебічно розглянувши матеріали справи та застосувавши відповідні правові норми, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали позову, положення законодавства України та детально оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки відсутні правові підстави для зняття позивача з квартирного обліку.

Судові витрати по справі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1 846,00 грн. що підтверджується квитанцією № 224 від 20.10.2021 року, копія якої долучена до матеріалів справи.

Враховуючи задоволення позову, вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Військової частини НОМЕР_2 .

На підставі наведеного та керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління (адреса: 03186, м. Київ, пр-т Повітряних Сил, 30, ), про визнання незаконним рішення житлової комісії щодо зняття з квартирного обліку та його скасування, зобов`язання поновлення на квартирному обліку задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , оформлене пунктом 2 протоколу № 3 від 16 вересня 2021 року, затверджене п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 20 вересня 2021 року № 367, про виключення прапорщика запасу ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, зі складом сім`ї 4 (чотири) особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 поновити ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, з 14 листопада 2000 року, за тим же порядковим номером, що існував на момент зняття з такого обліку.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 846,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Копію рішення направити сторонам у справі (їх представникам) відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.