Справа № 759/11968/25
Суддя: Шум Л. М.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11968/25

пр. № 2-а/759/220/25

11 листопада 2025 рокусуддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши у спрощенному позовному провадженні адміністаритивний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 28 травня 2025 року позивач отримав постанову №1654 від 20 травня 2025 р., винесену Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 .

На підставі зазначеної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000, 00 грн. за вчинене порушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП.

Позивач вважає постанову №1654 від 20 травня 2025 р. протиправною та такою, що підлягає скасуванню в зв"язку із тим, що він весь час перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачем 01.10.2024 р. в Резерв + був сформований військово-обліковий документ, а отже відповідач в жовтні 2024 року вже мав інформацію відносно позивача з Єдиного державного реєстру призовників, резервістів (системи Оберіг). І в цей період міг винести протокол (в подальшому -постанову) про адміністративне правопорушення за неуточнення даних.

При цьому, позивач зазначає, що в даний час має відстрочку на підставі п.10 ч.І ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Також позивач для реалізації свого права на відстрочку 06.02.2025 р.відправив відповідачу заяву з пакетом документів на відстрочку Укрпоштою замовним листом з описом віповідачу, яку відповідач отримав 10.02.2025 р.

16.04.2025 р. позивач особисто подав документи на відстрочку та саме в цей день відповідач виніс протокол №1572 про адміністративне правопорушення.

Справа до розгляду була призначена на 20 травня 2025р. о 09:00. Постанова винесена без присутності позивача.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 16.04.2025 о 15:45 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_3 встановив: громадянин ОСОБА_1 , згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов 'язаних, резервістів (системи Оберіг) перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Далі, не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через ЦНАП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або в районному (міському) ТЦК та СП згідно постанови КМУ від 16.05.2024 №560, чим порушив вимоги підпункту п.10-1, п.1 та п.7 Правил військового обліку призовників і військовозобов"язаних, які містяться у Додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов 'язаних та резервістів, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України№ 1487 від 30.12.2022 року. Станом на день складання протоколу правопорушення триває.

На підставі викладеного, позивач просить суд скасувати скасувати постанову начальника ТЦК, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача закрити на підставі п.1 і п.7 ст.247 КУпАП, закрити провадження в справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та стягнути безспірне вилучення коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на користь позивача з суб`єкта владних повноважень - ТЦК на користь позивача, судовий збір в сумі 605,60 гривень на відшкодування шкоди, заподіяною позивачу протиправними рішеннями, дією чи бездіяльністю відповідача.

Ухвалою суду від 11.06.2025року відкрито провадження по справі в спрощенному провадженні без виклику сторін.

Відповідач своїм правом не скористався та відзив по справі не надіслав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.05.2025року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 було винесено постанову №1654 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17000,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач в оскаржуваній постанові зазначає, що 16.04.2025 о 15:45 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_3 встановив: громадянин ОСОБА_1 , згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов 'язаних, резервістів (системи Оберіг) перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Далі, не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через ЦНАП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або в районному (міському) ТЦК та СП згідно постанови КМУ від 16.05.2024 №560, чим порушив вимоги підпункту п.10-1, п.1 та п.7 Правил військового обліку призовників і військовозобов"язаних, які містяться у Додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов 'язаних та резервістів, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України№ 1487 від 30.12.2022 року.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 6 КАС Українисуд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положенняст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із урахуванням приписів ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Україна проголошена демократичною, правовою державою, в якій права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 1, ч. 2 ст. 3 Конституції України).

За частиною другоюстатті 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією Українита законами України.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановленихКонституцією Українимежах і відповідно до законів України (ч. 2ст. 6 Конституції України).

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюєтьсяКУпАП.

При вивченні матеріалів заяви, судом встановлено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, як громадянина, за порушення п.10-1, п.1 та п.7 Правил військового обліку призовників і військовозобов"язаних Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов"язаних та резервістів, що затверджено постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, яке вчинено в особливий період, що в судовому засіданні підтверджується оскаржуваною постановою.

Судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем не враховано примітки дост.210 КУпАП, до якої положення статей 210,210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами(банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Також, відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210 - 1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Крім того, в оскаржуваній постанові чітко не вказано, які саме конкретно відомості про себе (персональні дані) і зобов`язаний мав уточнити і не уточнив, а отже, не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) ддмідміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

За таких умов, будь-яке застосування штрафу відповідачем на підставі ст.210 КУпАП України є незаконною, оскільки прямо порушує імперативну норму примітки до цієй статті.

Законодавець чітко визначив умову, за якої положення ст.210 КУпАП не застосовуються за наявності можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями (розпорядниками) яких є державні органи.

Відповідно до ч.І ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників,

військовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі -Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі -розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до ч.5, 8, 9 ст.5 цього Закону органами адміністрування Реєстру в межах своїх

повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з ч.З ст.14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників,

військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числіпублічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимогстатті 245 КУпАПщодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, судом встановлено, що військовозобов"язаному ОСОБА_1 надано відстрочку на підставі п.10 ч.І ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Таким чином, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3ст. 210-1 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 248,280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно дост. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, у п. 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.94 р. Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, N 303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначеніст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 20.05.2025 року N1654 є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача судові витрати в розмірі 605,60 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 280, 283-284, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 194, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити .

Постанову про накладення адміністративного стягнення №1654 від 20.05.2025року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_5 відносно ОСОБА_1 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП, визнати протиправною та скасувати.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л.М. Шум