Справа № 160/28855/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 20 100 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні, передбаченої абзацом сьомим пункту 1-1 Постанови КМУ "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 року, абз.29 п.2 Розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затв. Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018, за період з липня 2024 року до жовтня 2024 року (включно);
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 20 100 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні, за період з липня 2024 року до жовтня 2024 року (включно).
На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві позивач зазначає, що він проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . 29.10.2022 позивач отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини поранення №1704 від 15.02.2023 ВЧ НОМЕР_1 . Згідно з класифікацією тяжкості отриманих травм дана травма відноситься до тяжких. В силу отриманих поранень ОСОБА_1 з жовтня 2022 проходив тривале медичне лікування та реабілітацію. Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 07.11.2022 №241, ОСОБА_1 визнано таким, що перебуває на довготривалому лікуванні і виведено у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 . 01.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до командира ВЧ НОМЕР_1 з рапортом та копіями відповідних медичних документів про виплату позивачу додаткової винагороди у розмірі 20 100 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування військовослужбовця в розпорядженні командира, за період з 30.10.2022 по дату здійснення виплати. Листом ВЧ НОМЕР_1 у відповідь на рапорт від 19.02.2024 №3286 питання виплати додаткової винагороди у розмірі 20 100,00 грн не розглянуто. Станом на дату звернення з цим позовом до суду, додаткову винагороду у розмірі 20 100,00 грн ОСОБА_1 не виплачено. Також, позивач не повідомлений про його звільнення та не ознайомлений із відповідним наказом, відтак, продовжує перебувати в розпорядженні командира і має право на виплату додаткової винагороди у розмірі 20 100,00 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні, передбаченої абзацом 7 пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 (далі Постанова №168), за період з липня 2024 до жовтня 2024 (виплата за період до липня 2024 є предметом розгляду в іншій адміністративній справі). Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 04.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Ухвалою суду від 06.01.2025 зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 надати до суду протягом десяти календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали: докази на підтвердження перебування позивача у розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 протягом липня 2024 - жовтня 2024; відзив на позовну заяву з доказами, на яких ґрунтуються доводи відповідача.
Ухвалою суду від 26.06.2025 в-друге зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 надати до суду протягом десяти календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали: докази на підтвердження перебування позивача у розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 протягом липня 2024 - жовтня 2024; відзив на позовну заяву з доказами, на яких ґрунтуються доводи відповідача.
На виконання вимог вказаних вище ухвал, відповідачем, зокрема, надано до суду копії: наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 09.03.2022 №2 (по стройовій частині) про зарахування ОСОБА_1 до особового складу частини; наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 07.11.2022 №241 (по стройовій частині) про зарахування ОСОБА_1 у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 ; наказів командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.07.2024 №191, від 12.07.2024 №194, від 02.08.2024 №215, від 07.09.2024 №251, від 17.09.2024 №261, від 23.09.2024 №267, від 26.09.2024 №270, від 28.09.2024 №272 про вибуття на лікування ОСОБА_1 ; наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.10.2024 №288 про прибуття ОСОБА_1 з лікування, приступивши до виконання службових обов`язків; наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.11.2024 №306 про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу частини.
Також, до суду від представника ВЧ НОМЕР_1 надійшла заява про те, що відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі.
Станом на день ухвалення рішення у цій справі, відповідач відзив на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 з 09.03.2022, що підтверджується копією наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.03.2022 №2.
Згідно з довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 15.02.2023 №1704 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) ОСОБА_1 отримав мінно-вибухову травму, осколкове поранення лівої стопи з переломом четвертої та п`ятої плюсневих кісток, осколкове поранення правого стегна та гомілки, осколкове поранення п`ятого пальця лівої кисті, садна лівої щоки.
За обставин: 29.10.2022 ОСОБА_1 під час виконання бойових завдань, у районі відповідальності НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_3 в АДРЕСА_1 , потравив від артилерійський вогонь противника. Отримане поранення ОСОБА_1 є наслідком артилерійського обстрілу зі сторони збройних сил російської федерації під час виконання бойового завдання у районі відповідальності НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_3 в АДРЕСА_1 , оскільки всі його зусилля спрямовувались на досягнення службової мети. Поранення ОСОБА_1 пов`язані з захистом Батьківщини. Військовослужбовець перебував в засобах індивідуального захисту (шолом кевларовий, бронежилет). Фактів, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння під час проведення службового розслідування не виявлено.
Матеріали справи містять копії медичних документів на підтвердження проходження лікування позивачем протягом жовтня 2022-вересня 2024 (включно).
Згідно з копією свідоцтва про хворобу Військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 14.03.2024 №645/1 на підставі статті 54а графи ІІ Розкладу хвороб ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Матеріали справи містять копії наказів командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.07.2024 №191, від 12.07.2024 №194, від 02.08.2024 №215, від 07.09.2024 №251, від 17.09.2024 №261, від 23.09.2024 №267, від 26.09.2024 №270, від 28.09.2024 №272 про вибуття на лікування ОСОБА_1 .
Згідно з копією наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.10.2024 №288 ОСОБА_1 вважається таким, що прибув з лікування і приступив до виконання службових обов`язків.
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.11.2024 №306 солдата ОСОБА_1 , колишнього розвідника-сапера 5 розвідувальної групи спеціального призначення 7 роти спеціального призначення 3 загону спеціального призначення, який знаходиться в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , звільненого у відставку, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30.10.2024 №232-РС, за підпунктом « 5» пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) на підставі статі 54а графи ІІ Розкладу хвороб. З 01.11.2024 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення і направлений для постановки на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вважаючи бездіяльність відповідача не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 20 100,00 грн за період з липня 2024 по жовтень 2024 протиправною, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання, а саме межі реалізації військовослужбовцями своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, а також відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Згідно зі статтею 1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
За частиною другою статті 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (частина перша статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Пунктом 8 зазначеної постанови установлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168.
Як зазначено вище, 29.10.2022 позивач отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується копією довідки ВЧ НОМЕР_1 від 15.02.2023 №1704.
Згідно із наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.11.2022 №241 позивача виведено в розпорядження командира Військової частини ВЧ НОМЕР_1 , з оплатою за попередньою посадою.
Матеріали справи містять копії наказів командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.07.2024 №191, від 12.07.2024 №194, від 02.08.2024 №215, від 07.09.2024 №251, від 17.09.2024 №261, від 23.09.2024 №267, від 26.09.2024 №270, від 28.09.2024 №272 про вибуття на лікування ОСОБА_1 .
Згідно з копією наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.10.2024 №288 ОСОБА_1 вважається таким, що прибув з лікування і приступив до виконання службових обов`язків.
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.11.2024 №306 солдата ОСОБА_1 , колишнього розвідника-сапера 5 розвідувальної групи спеціального призначення 7 роти спеціального призначення 3 загону спеціального призначення, який знаходиться в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , звільненого у відставку, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30.10.2024 №232-РС, за підпунктом « 5» пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) на підставі статі 54а графи ІІ Розкладу хвороб. З 01.11.2024 виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення і направлений для постановки на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Отже, наказами командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.11.2022 №241 та від 01.11.2024 №306 підтверджується перебування ОСОБА_1 у розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 у спірний у цій справі період (липень 2024-жовтень 2024).
Також, копією свідоцтва про хворобу Військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 14.03.2024 №645/1 підтверджується, що на підставі статті 54а графи ІІ Розкладу хвороб ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Оскільки позивач у зв`язку з пораненням, отриманим під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини, визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та перебував у розпорядженні понад два місяці, у тому числі в спірний у цій справі період з липня по жовтень 2024, він має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 20 100,00 грн, передбаченої абзацом 7 пункту 1-1 Постанови №168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Доказів нарахування і виплати такої винагороди до матеріалів справи не надано.
Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», а у матеріалах справи відсутні докази понесення ним інших судових витрат, розподіл судових витрат не проводиться.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 20 100 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні, передбаченої абзацом сьомим пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, за період з липня 2024 до жовтня 2024 (включно).
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 20 100 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні, передбаченої абзацом сьомим пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, за період з липня 2024 до жовтня 2024 (включно).
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар