Справа № 380/2375/25
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Носа С.П.;
суддів: Кухтея Р.В., Ніколіна В.В.;
за участю секретаря судового засідання - Головка О.В.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву Приватного підприємства "Паливна група "Оператор" про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених за результатами апеляційного розгляду справи №380/2375/25 за позовом Приватного підприємства "Паливна група "Оператор" до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано прийняті ГУ ДПС у Львівській області податкові повідомлення-рішення від 07.11.2024 року за №48047/13-01-07-04, за № 48043/13-01-07-04, за №48054/13-01-07-04 та за №48049/13-01-07-04. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року заяву представника Приватного підприємства «Паливна група «ОПЕРАТОР» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь Приватного підприємства «Паливна група «ОПЕРАТОР» понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 60000 грн. В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись із рішеннями суду першої інстанції Головне управління ДПС у Львівській області оскаржило їх в апеляційному порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі № 380/2375/25 - без змін.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на додаткове рішення суду першої інстанції від 11 липня 2025 року - залишено без задоволення. Додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року у справі № 380/2375/25 - без змін.

29.09.2025 року від представника Приватного підприємство Паливна група ОПЕРАТОР надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області на користь заявника витрати на правничу допомогу у розмірі 250 000,00 грн.

13 жовтня 2025 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява Головного управління ДПС у Львівській області, у якій податковий орган просив зменшити заявлений до стягнення з відповідача розмір витрат на правничу допомогу, оскільки такі витрати не відповідають критеріям співмірності, пропорційності, обґрунтованості та розумності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Загальне правило розподілу судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Частина 1 ст. 132 КАС України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється в порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктами 4, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4, 5. 7 ст. 134 КАС України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Як зазначалось вище, представник позивача просить стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу в розмірі 250 000,00 грн за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

Так, на підтвердження фактично понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано копію:

Договору правничої допомоги №18/07/24 від 18.07.2024;

Додатку №2 від 05.08.2025 до договору №18/07/24 від 18.07.2024 про надання правничої допомоги;

Платіжної інструкції №724 від 23.09.2025;

Акту від 23.09.2025 прийняття-передачі правничої допомоги.

Відповідно до умов договору №18/07/24 від 18.07.2024, укладеного між позивачем (клієнт) та адвокатом Котягіном Андрієм Сергійовичем, за знадання правничої допомоги, визначеної п. 1.1 цього Договору, Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі погодженому сторонами у акті приймання-передачі наданих правничих послуг протягом 10 банківських днів після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих правничих послуг.

Предметом договору є надання правничої допомоги у справі за позовом клієнта до ГУ ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування зокрема податкових повідомлень-рішень від 07.11.2024 року №48047/13-01-07-04, №48043/13-01-07-04, №48054/13-01-07-04, №48049/13-01-07-04, №48052/13-01-07-04, №48135/13-01-24-10, №48042/13-01-09-02, №48131/13-01-23-02, №48105/13-01-23-02.

Згідно акта приймання передачі від 23.09.2025 вбачається, що позивачу були надані наступні послуги правничої допомоги:

-підготовка клопотання від 02.08.2025 про ознайомлення з матеріалами справи №380/2375/25 в системі «Електронний суд»;

-підготовка пояснення від 06.08.2025 щодо оплати судового збору у справі №380/2375/25;

-ознайомлення з апеляційною скаргою ГУ ДПС у Львівській області від 30.07.2025, поданою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 у справі №380/2375/25 та на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 у справі №380/2375/25;

-підготовка відзиву від 10.08.2025 на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Львівській області від 30.07.2025, в частині, що стосується оскарження додаткового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 (про стягнення витрат на правничу допомогу) та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 (про скасування податкових повідомлень-рішень);

-ознайомлення з апеляційною скаргою ГУ ДПС у Львівській області від 30.07.2025, поданою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 та додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2025;

-участь 23.09.2025 у судовому засіданні Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №380/2375/25.

Вказані послуги адвоката позивачем оплачено в повному обсязі, а саме в сумі 2500 00,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 23.09.2025 № 724.

Однак на переконання суду апеляційної інстанції, розмір правничої допомоги дещо завищений у співвідношенні до складності справи та обсягу наданих позивачу послуг.

Більше того апелянтом будь - яких нових доказів в апеляційній скарзі не зазначено та до такої не долучено, що могло б мати наслідком докласти значних зусиль щодо їх спростування.

Також слід зазначити, що відсутній розрахунок/вартість наданої послуги відповідно до затраченого часу, що в свою чергу не дає можливості в повній мірі встановити вартість наданих послуг.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477- IV від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/WestAllianceLimited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

Як відзначено у п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява N 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім цього, у п.154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Проаналізувавши наведений акт приймання-передачі наданих позивачу послуг та подані ним документи колегія суддів вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Так, аналіз апеляційних скарг, вивчення актуальної судової практики в аналогічних спорах, підготовка та подача відзивів на апеляційні скарги не є співмірним зі складністю справи, з огляду на те, що доводи відзивів на апеляційні скарги містять здебільшого виклад обставин справи та цитування документів, які стали підставою звернення позивача до суду, та є предметом позову.

Враховуючи наведене, предмет спірних правовідносин, зміст відзивів на апеляційні скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що витрати, які підлягають відшкодуванню слід зменшити до 3000,00 грн.

Отже, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу позивача у суді апеляційної інстанції, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача у сумі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 229 ч. 4, 132, 134, 139, 143, 252, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Приватного підприємства "Паливна група "Оператор" про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (код ЄДРПОУ - 43968090) на користь Приватного підприємства "Паливна група "Оператор" (код ЄДРПОУ - 37879602) 3000 (три тисячі) грн понесених судових витрат на правничу допомогу.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
В. В. Ніколін

Повний судове рішення складено 06 листопада 2025 року.