Справа № 380/24208/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 380/24208/24 пров. № А/857/8581/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Кузьмича С. М., Курильця А. Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року у справі №380/24208/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції Чаплик І. Д.,

дата ухвалення рішення 31 січня 2025 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 13 листопада 2024 року №84 щодо відмови у зарахуванні їй до страхового стажу періоду роботи з 01 липня 2022 року по 30 вересня 2024 року у відокремленому підрозділі Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління Державного підприємства Львіввугілля та призначенні пенсії по віку відповідно до ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати їй до страхового стажу період роботи з 01 липня 2022 року по 30 вересня 2024 року у відокремленому підрозділі Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління Державного підприємства Львіввугілля, врахувавши заробітну плату за вказаний період та призначити ОСОБА_1 пенсію по віку відповідно до ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 31 серпня 2024 року (днем, що настає за днем досягнення пенсійного віку).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 13 листопада 2024 року №84 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 31 серпня 2024 року дня, що настає за днем настання пенсійного віку, зарахувавши до страхового стажу позивача період роботи з 01 липня 2022 року по 30 вересня 2024 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління» Державного підприємства «Львіввугілля».

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що за наданими документами та даними відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача складає 30 років 3 місяці 6 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Зазначає, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період 01 липня 2022 року по 30 вересня 2024 року по страхувальнику Відокремлений підрозділ Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління Державного підприємства Львіввугілля відсутня інформація про сплату страхових внесків, а тому період роботи позивача з 01 липня 2022 року по 30 вересня 2024 року не зараховано до загального страхового стажу. Таким чином, оскаржуване рішення є правомірним та підстави для його скасування відсутні. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , є громадянкою України, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 позивач має наступний трудовий стаж: з 01 вересня 1981 року по 23 липня 1982 року навчання; 27 липня 1982 року прийнята контролером до Львівського заводу імені Леніна; 02 липня 1987 року звільнена за власним бажанням; 12 серпня 1987 року прийнята ученицею в`язальника до Сокальської панчішної фабрики; 31 березня 1988 року звільнена за власним бажанням; 05 жовтня 1988 року прийнята в`язальницею в мотально-в`язальний цех четвертого розряду до Сокальської панчішної фабрики; 21 січня 2002 року звільнена у зв`язку з переведенням до ЖКУ Сокальського міськвиконкому; 21 січня 2002 року прийнята на роботу вантажником в цех саночистки по переведенню; 01 квітня 2002 року звільнена у зв`язку з реорганізацією підприємства; 01 квітня 2002 року прийнята на посаду оброблювача надходжень проплати за вивіз сміття з приватного сектору в дільницю благоустрою і саночистки; 18 березня 2003 року переведена бухгалтером по розрахунках з населенням за вивіз сміття; 16 липня 2004 року звільнена з роботи за згодою сторін; 26 липня 2004 року призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття; 26 квітня 2005 року припинено виплату допомоги по безробіттю; 27 квітня 2005 року розпочато виплату матеріальної допомоги в період професійного навчання; 20 липня 2005 року припинено виплату матеріальної допомоги; 01 серпня 2005 року прийнята на роботу бухгалтером; 19 серпня 2005 року звільнена з роботи за власним бажанням; 22 серпня 2005 року прийнята на роботу на посаду бухгалтера житлово-абонентського відділу дільниці з експлуатації житлового фонду до КП Сокальжитлокомунсервіс; 14 травня 2009 року звільнена з роботи у зв`язку із закінченням строку трудового договору; 22 травня 2009 року призначено виплату допомоги з безробіття; 28 січня 2010 року припинено виплату допомоги з безробіття; 30 липня 2020 року прийнята учнем слюсаря контрольно-вимірювальних приладів та автоматики на дільницю інженерно-технологічного контролю до Відокремленого підрозділу Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління Державного підприємства Львіввугілля; 01 вересня 2020 року переведена слюсарем контрольно-вимірювальних приладів та автоматики четвертого розряду; 04 листопада 2020 року присвоєно шостий розряд слюсаря контрольно-вимірювальних приладів та автоматики.

Згідно з довідкою від 25 листопада 2024 року №11-06/412-12 позивач працює слюсарем контрольно-вимірювальних приладів та автоматики 6 розряду на дільниці шахтного технологічного контролю Відокремленого підрозділу Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління Державного підприємства Львіввугілля із 30 липня 2020 року по даний час.

07 листопада 2024 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Вказана заява розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 13 листопада 2024 року №84 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком. Рішення мотивоване тим, що пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) становить 60 років.

Вік заявниці 60 років 2 місяці 7 днів. Згідно зі статтею 26 Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60-річного віку та наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року. У разі відсутності, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років, після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: починаючи з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років. Згідно із статтею 24 Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Закону, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. За наданими документами та даними відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж склав 30 років 3 місяці 6 днів. За результатами розгляду документів наданих до заяви встановлено: в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період 01 липня 2022 року по 30 вересня 2024 року по страхувальнику Відокремлений підрозділ Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління Державного підприємства Львіввугілля відсутня інформація про сплату страхових внесків. Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення №84 від 13 листопада 2024 року про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - не менше 31 року.

Не погодившись із вказаним рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно не зараховано до загального страхового стажу позивача періоди її роботи з 01 липня 2022 року по 30 вересня 2024 року у відокремленому підрозділі Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління Державного підприємства Львіввугілля, оскільки у матеріалах справи наявні індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-5, якими встановлено отримання позивачем у спірний період заробітної плати у вищевказаному підприємстві, при цьому, відсутність інформації про сплату страхових внесків не є підставою для неврахування вказаних періодів трудової діяльності до страхового стажу, позивач не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків і наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів її роботи на такому підприємстві, а тому оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним і підлягає скасуванню та з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 31 серпня 2024 року днем, що настає за днем настання пенсійного віку, зарахувавши до страхового стажу позивача період роботи з 01 липня 2022 року по 30 вересня 2024 року у Відокремленому підрозділі Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління Державного підприємства Львіввугілля.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено.

Ст.1 Закону №1058-ІV передбачає, що застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи, зокрема, громадянами України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За змістом ч.1 ст.21 Закону №1058-IV з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється персоніфікований облік.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

За змістом ч.2, 4 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Стаття 56 Закону України №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, що діяла до 01 січня 2004 року) передбачає, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до п.1-3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За змістом п.2.2, 2.3 Інструкції №162 (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Як вбачається зі змісту трудової книжки серії НОМЕР_2 у спірні періоди ОСОБА_1 30 липня 2020 року прийнята учнем слюсаря контрольно-вимірювальних приладів та автоматики на дільницю інженерно-технологічного контролю до Відокремленого підрозділу Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління Державного підприємства Львіввугілля; 01 вересня 2020 року переведена слюсарем контрольно-вимірювальних приладів та автоматики четвертого розряду; 04 листопада 2020 року присвоєно шостий розряд слюсаря контрольно-вимірювальних приладів та автоматики.

Крім того, відповідно до довідки від 25 листопада 2024 року №11-06/412-12 позивач з 30 липня 2020 року працює слюсарем контрольно-вимірювальних приладів та автоматики 6 розряду на дільниці шахтного технологічного контролю Відокремленого підрозділу Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління Державного підприємства Львіввугілля по даний час.

Трудова книжка позивача заповнена відповідно до вимог Інструкції №162 та містить усі необхідні записи, які дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та накази, на підставі яких позивач прийнятий на таку роботу. Крім того, записи засвідчені відтиском печаток підприємств та не містять ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватися в їх достовірності. Доказів, які б свідчили про недостовірність таких записів, відповідачем суду не надано.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 13 листопада 2024 року №84 вбачається, що підставою для відмови позивачу у призначення пенсії було те, що відповідно до статті 26 Закону необхідний страховий стаж для призначення пенсії 31 рік, однак у ОСОБА_1 30 років 3 місяці 6 днів. У реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період 01 липня 2022 року по 30 вересня 2024 року по страхувальнику Відокремлений підрозділ Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління Державного підприємства Львіввугілля відсутня інформація про сплату страхових внесків. Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення №84 від 13 листопада 2024 року (далі - Рішення від 13 листопада 2024 року) про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - не менше 31 року.

Так, відповідно до ч.1 ст.15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону №1058-IV).

Згідно з ч.4-6, 9, 10 ст.20 Закону №1058-IV сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

З системного аналізу вказаних вище нормативно-правових суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Як зазначено вище, ОСОБА_1 працює слюсарем контрольно-вимірювальних приладів та автоматики 6 розряду на дільниці шахтного технологічного контролю Відокремленого підрозділу Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління Державного підприємства Львіввугілля із 30 липня 2020 року по даний час.

Крім того, у матеріалах справи містяться індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-5, зі змісту яких вбачається, що у період з 01 липня 2022 року по 30 вересня 2024 року позивачу виплачувалась заробітна плата.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Крім того, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу-позивача (форма ОК-5) відомостей про сплату роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення особи права на пенсію, оскільки ця особа не може нести відповідальність замість роботодавця.

Несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати її право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Колегія суддів також вважає необхідним зазначити, що перекладення на фізичну особу доведення обставин щодо сплати страхових внесків для врахування певних періодів трудової діяльності до страхового стажу як передумови для призначення їй пенсії за віком, та факту невчинення пенсійним органом дій щодо перевірки таких обставин (незалежно від наявності причин через які вони не вчинені), при наявності належних записів у трудовій книжці щодо періодів трудової діяльності особи, не може бути визнано судом правомірним втручанням в її право на пенсійне забезпечення, оскільки покладає на особу індивідуальний надмірний тягар.

Крім того, порушення страхувальником порядку сплати страхових внесків не може тягнути негативні наслідки для застрахованої особи у виді не зарахування періодів роботи до страхового стажу; позивач не може нести відповідальність у виді позбавлення права на включення вищевказаних періодів роботи до страхового стажу позивача, оскільки згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, тому позивач має право на врахування до його страхового стажу спірних періодів.

Матеріалами справи стверджується, що станом на момент звернення із заявою до пенсійного органу ОСОБА_1 досягла пенсійного віку, встановлений відповідачем страховий стаж становить 30 років 3 місяці 6 днів, стаж який не був врахований при розгляді заяви позивача становить 2 роки 3 місяці, а тому загальний страховий стаж становить більше 31 року, необхідного для призначення позивачеві пенсії за віком.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем протиправно не зараховано до загального страхового стажу позивача періоди її роботи з 01 липня 2022 року по 30 вересня 2024 року у відокремленому підрозділі Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління Державного підприємства Львіввугілля, оскільки у матеріалах справи наявні індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-5, якими встановлено отримання позивачем у спірний період заробітної плати у вищевказаному підприємстві, при цьому, відсутність інформації про сплату страхових внесків не є підставою для неврахування вказаних періодів трудової діяльності до страхового стажу, позивач не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків і наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів її роботи на такому підприємстві, а тому оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним і підлягає скасуванню та з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 31 серпня 2024 року днем, що настає за днем настання пенсійного віку, зарахувавши до страхового стажу позивача період роботи з 01 липня 2022 року по 30 вересня 2024 року у Відокремленому підрозділі Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління Державного підприємства Львіввугілля.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - безмін.

Оскільки колегія суддів залишає безмін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року у справі №380/24208/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді С. М. Кузьмич
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 11 листопада 2025 року.