Справа № 200/6867/25
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року Справа№200/6867/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса 61000, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під. 2 пов., ), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (адреса 33004, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, 7 ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якій позивач просить:

- визнати неправомірними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15 липня 2025 року №97 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21 серпня 2025 року №97 про відмову у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1) від 08 липня 2025 року із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №1 періодів роботи з 05 листопада 1999 року по 12 грудня 1999 року на посаді «оператора пилогазоуловлюючих установок» в ВАТ «Укрцинк», з 13 грудня 1999 року по 31 грудня 1999 року на посаді «машиніста ексгаустера» в ЗАТ «Свинець», з 01 грудня 2000 року по 31 грудня 2000 року на посаді «машиніста ексгаустера» в ЗАТ «Свинець», з 01 вересня 2001 року по 22 жовтня 2004 року на посаді «машиніста ексгаустера» в ЗАТ «Свинець» та до страхового стажу період навчання з 01 вересня 1990 року по 15 квітня 1993 року.

В обґрунтування позову вказує, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку, 08 липня 2025 року, позивач подала заяву до органів Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1).

15 липня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було винесено рішення №94 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1), яке мотивоване тим, що позивач немає достатнього пільгового стажу за Списком №1.

Відповідач вважає, що позивач має страховий стаж 25 років 11 місяців 23 днів, а пільгового стажу за Списком №1 - 05 років 06 місяців 27 днів (згідно даних що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу).

До пільгового стажу за Списком №1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській не було зараховано періоди роботи з 13 грудня 1999 року по 18 лютого 2005 року та з 04 червня 2006 року по 19 жовтня 2008 року згідно Довідки №4 від 18 березня 2020 року, оскільки, на думку Відповідача, необхідно отримати акт зустрічної перевірки.

14 серпня 2025 року позивач повторно звернулася до органів Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1).

21 серпня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було винесено рішення №97 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1), яке мотивоване тим, що позивач немає достатнього пільгового стажу за Списком №1. Відповідач вважає, що позивач має страхового стажу 26 років 00 місяців 13 днів, а пільгового стажу за Списком №1 - 05 років 06 місяців 27 днів.

До пільгового стажу за Списком №1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській мені не було зараховано періоди роботи з 13 грудня 1999 року по 18 лютого 2005 року та з 04 червня 2006 року по 19 жовтня 2008 року згідно Довідки №4 від 18 березня 2020 року, оскільки, на думку Відповідача, необхідно отримати акт зустрічної перевірки. Тобто відмова є аналогічною до відмови ГУ ПФУ в Харківській області.

Вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15 липня 2025 року №97 та Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 31 серпня 2025 року №97 про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1) неправомірними та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 12 вересня 2025р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено відповідачам строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач 1) надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.07.2025 звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п.1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок №22-1) заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 4.1 Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Відповідно до абз. 14 п.4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п.4.8 Порядку №22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних».

Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Тобто, за принципом екстериторіальності заява ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.07.2025 року № 94 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп.1 п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Просили відмовити у задоволенні позову.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач 2) відзиву на адміністративний позов не надходило.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до суду надійшли пояснення на позовну заяву, в яких зазначається, що За результатами розгляду заяви згідно із наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 станом на дату звернення становить 26 років 00 місяців 13 днів, пільговий стаж роботи за Списком № 1 - 05 років 06 місяців 27 днів.

До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1990 по 15.04.1993 згідно із дипломом серії НОМЕР_2 від 15 квітня 1993 року., оскільки диплом виданий « ОСОБА_2 », що не відповідає даним паспорта « ОСОБА_3 » та не підтверджено свідоцтвом про шлюб.

До пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано періоди роботи: з 13.12.1999 по 18.02.2005, з 16.05.2005 по 03.06.2007, з 04.06.2007 по 19.10.2008 згідно із довідкою пільгового характеру від 18.03.2020 №4, виданою ТОВ «Свинець», , оскільки згідно єдиного державного реєстру підприємств та організацій підприємство являється банкрутом. Довідка потребує зустрічної перевірки підприємства щодо підстав видачі.

Просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з досягненням пенсійного віку, 08 липня 2025 року, позивач подала заяву до органів Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1).

15 липня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було винесено рішення №94 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1), яке мотивоване тим, що позивач не має достатнього пільгового стажу за Списком №1.

Відповідач вважає, що позивач має страховий стаж 25 років 11 місяців 23 днів, а пільгового стажу за Списком №1 - 05 років 06 місяців 27 днів (згідно даних що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу).

До пільгового стажу за Списком №1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській не було зараховано періоди роботи з 13 грудня 1999 року по 18 лютого 2005 року та з 04 червня 2006 року по 19 жовтня 2008 року згідно Довідки №4 від 18 березня 2020 року, оскільки, на думку Відповідача, необхідно отримати акт зустрічної перевірки.

14 серпня 2025 року позивач повторно звернулася до органів Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1).

21 серпня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було винесено рішення №97 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1), яке мотивоване тим, що позивач не має достатнього пільгового стажу за Списком №1. Відповідач вважає, що позивач має страхового стажу 26 років 00 місяців 13 днів, а пільгового стажу за Списком №1 - 05 років 06 місяців 27 днів.

До пільгового стажу за Списком №1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській не було зараховано періоди роботи з 13 грудня 1999 року по 18 лютого 2005 року та з 04 червня 2006 року по 19 жовтня 2008 року згідно Довідки №4 від 18 березня 2020 року, оскільки, на думку Відповідача, необхідно отримати акт зустрічної перевірки. Тобто відмова є аналогічною до відмови ГУ ПФУ в Харківській області.

Судом установлено, що згідно розрахунку стажу до пільгового стажу за Списком №1, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області не зараховано наступні періоди:

- з 05 листопада 1999 року по 12 грудня 1999 року на посаді «оператора пилогазоуловлюючих установок» в ВАТ «Укрцинк»;

- з 13 грудня 1999 року по 31 грудня 1999 року на посаді «машиніста ексгаустера» в ЗАТ «Свинець»;

- з 01 грудня 2000 року по 31 грудня 2000 року на посаді «машиніста ексгаустера» в ЗАТ «Свинець»;

- з 01 вересня 2001 року по 22 жовтня 2004 року на посаді «машиніста ексгаустера» в ЗАТ «Свинець».

Також до страхового стажу не зараховано: період навчання з 01 вересня 1990 року по 15 квітня 1993 року згідно Диплому серії НОМЕР_2 від 15 квітня 1993 року.

Вік Позивача на день звернення 50 років.

Страховий стаж роботи Позивача складає 25 років 11 місяців 23 дні (з урахуванням кратності за період роботи за СП 1) (необхідно не менше 20 років).

Пільговий стаж 05 років 06 місяців 27 днів (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб) (з необхідних 7 років 6 місяців).

Вважаючи таку поведінку відповідачів протиправною, і такою, що не відповідає чинному законодавству та правовій практиці Верховного Суду, оскільки вона порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення у розмірі, відповідному заробітній платі та стажу, порядок врахування яких чітко визначений чинним законодавством, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1, 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом, що відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, є Закон України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII).

Відповідно до ст.62 Закону № 1788-XIIосновним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно із пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а уточнюючі довідки необхідні у разі наявності неточнестей або відсутності певної інформації у трудовій книжці.

З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наказом Мінпраці від 18.11.2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Згідно із пунктом 10 Порядку №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає суду підстави стверджувати, що довідки, які підтверджують спеціальний трудовий стаж, надаються виключно, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.02.2019 року у справі №337/1297/17, ухвалі Касаційного адміністративного суду від 14.04.2020 року №560/3197/19, постанові Верховного Суду від 24.06.2021 року №216/8709/15-а(2-а/216/17).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Так, згідно із трудової книжки серії НОМЕР_3 позивач працював у спірний період на наступних посадах:

- з 05 листопада 1999 року по 12 грудня 1999 року на посаді «оператора пилогазоуловлюючих установок» в ВАТ «Укрцинк»;

- з 13 грудня 1999 року по 31 грудня 1999 року на посаді «машиніста ексгаустера» в ЗАТ «Свинець»;

- з 01 грудня 2000 року по 31 грудня 2000 року на посаді «машиніста ексгаустера» в ЗАТ «Свинець»;

- з 01 вересня 2001 року по 22 жовтня 2004 року на посаді «машиніста ексгаустера» в ЗАТ «Свинець».

Проаналізувавши записи трудової книжки позивача, вбачається, що трудова книжка містять відомості щодо назви професії, що належить до Списку №1.

Окрім того, відповідач не ставить під сумнів відомості, які занесені до трудової книжки щодо трудової діяльності позивача, а судом в свою чергу не встановлено будь-яких виправлень або неточностей у записах її трудової книжки.

Крім того, у зазначені періоди ЗАТ «Свинець» наказом від 18.02.2000р. № 34а, 16.05.2005р. № 42/1, 31.07.2009р. була проведена атестація робочих місць за умовами праці, якими затверджений перелік робочих місць, виробництв, професій і посад (в тому числі апаратник-гідрометалург), атестованих за умовами праці, для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення. Також атестація робочих місць проводилась й ВАТ «Укрцинк» 17 жовтня 1994 року (наказ № 362).

Судом також установлено, що на звернення позивача КП «Трудовий архів Костянтинівської міської Ради» надало архівний витяг №07-02/41 від 21 травня 2025 року про те, що позивач працювала в ЗАТ «Свинець» з 13 грудня 1999 року по 20 жовтня 2008 року на посаді «машиніста ексгаустера». Довідка також містить інформацію про те що за період з 20 жовтня 2001 року по 22 жовтня 2004 року я знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, а цей період має зараховуватися до пільгового стажу за Списком №1.

Аналогічну інформацію містять Індивідуальні відомості про застраховану особу (ОК-5) з кодом ЗПЗ056Ж1 тобто знаходження у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку .

В матеріалах справи міститься довідка про одруження від 12.09.1995р., відповідно до якої позивач взяла прізвище чоловіка ОСОБА_2 . Як вбачається з матеріалів справи, диплом серії НОМЕР_2 був виданий на ім`я ОСОБА_4 .

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Так відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Пунктом д) статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до п.8 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, Період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Так згідно Диплому серії НОМЕР_2 від 15 квітня 1993 року з 01 вересня 1990 року по 15 квітня 1993 року навчалася в ПТУ №66 міста Єйськ.

Таким чином, позивачем до пенсійного органу при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком було надано усі необхідні документи для призначення пенсії, з яких вбачається достатній для призначення пенсії пільговий стаж.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що відповідачем вчинялись будь-які дії щодо витребування необхідних документів, а не вчинення пенсійним органом таких дій, на думку суду, не покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно із пунктом 4.7 вказаного Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Оскільки в спірному рішенні відповідачів про відмову в призначенні пенсії позивачу не зазначено висновок пенсійного органу стосовно періоду його пільгового стажу, суд дійшов висновку, що відповідач неповно розглянув надані позивачем документи, не визначився щодо спірних періодів, відтак рішення відповідачів є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.

Щодо сплаченого позивачем судового збору за подання позову, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви у розмірі 969,00 грн.

Відтак, відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів суму сплаченого судового збору розмірі 969,00 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса 61000, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під. 2 пов., ), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (адреса 33004, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, 7 ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15 липня 2025 року №97 про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21 серпня 2025 року №97 про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1) від 08 липня 2025 року із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №1 періодів роботи з 05 листопада 1999 року по 12 грудня 1999 року на посаді «оператора пилогазоуловлюючих установок» в ВАТ «Укрцинк», з 13 грудня 1999 року по 31 грудня 1999 року на посаді «машиніста ексгаустера» в ЗАТ «Свинець», з 01 грудня 2000 року по 31 грудня 2000 року на посаді «машиніста ексгаустера» в ЗАТ «Свинець», з 01 вересня 2001 року по 22 жовтня 2004 року на посаді «машиніста ексгаустера» в ЗАТ «Свинець» та до страхового стажу період навчання з 01 вересня 1990 року по 15 квітня 1993 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса 61000, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під. 2 пов., ) на користь ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 484,50 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (адреса 33004 , Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, 7 ) на користь ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 484,50 гривень.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12 листопада 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова