Справа № 160/8851/20
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/8851/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Баранник Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Бурової А.Ю.

за участю:

позивач: ОСОБА_1

представник відповідача: Армашова І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі в місті Дніпрі апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2023, (суддя суду першої інстанції Луговська Г.В.), прийняте в порядку спрощеного позовного провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/8851/20 за позовом ОСОБА_1 до Тринадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення комісії, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 1 від 15 липня 2020 року Тринадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами проведеної співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності і виконання практичного завдання для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурора за участю начальника відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Дніпропетровську обласну прокуратуру перевести ОСОБА_1 на рівнозначну посаду у відповідній обласній прокуратурі у відповідності до положень пунктів 7, 18 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України №113-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2003 року ОСОБА_1 працює в органах прокуратури України. Відповідно до наказу прокурора Дніпропетровської області №704к від 23.06.2017 року обіймає посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області. 19.09.2019 Верховною Радою України прийнято Закон України №113-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури, яким передбачено створення у системі органів прокуратури Офісу Генерального прокурора, офісів обласних прокуратур, а також необхідність проходження прокурорами атестації, як обов`язкову передумову для подальшого проходження служби в органах прокуратури. 04.03.2020 позивачем було успішно складено два етапи атестації, а саме: іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону; іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. У зв`язку з чим, позивача було допущено до третього етапу атестації у формі проведення співбесіди. Після проведення співбесіди з усіма прокурорами, 06.07.2020 головуючим комісії було оголошено результати атестації, де він дізнався про продовження співбесіди та перенесення її на 15.07.2020. Після проведення співбесіди 15.07.2020 головуючим комісії було оголошено результати атестації про неуспішне проходження атестації позивачем. Таке рішення кадрової комісії є підставою для подальшого звільнення позивача з посади. Позивач вважає, що рішення Тринадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора Про неуспішне проходження прокурором атестації від 15 липня 2020 року, не відповідає вимогам пунктів 1,3,4,5,7 та 8 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає скасуванню. Крім того, зазначив, що Наказом Генерального прокурора №410 від 03.09.2020 Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур перейменовано без зміни ідентифікаційного коду юридичну особу Прокуратура Дніпропетровської області у Дніпропетровська обласна прокуратура. Наказом Генерального прокурора №414 від 08.09.2020 визначено день початку роботи Дніпропетровської обласної прокуратури - 11 вересня 2020 року. У зв`язку з чим, позивач звернувся до Дніпропетровської обласної прокуратури із заявою про його переведення до Дніпропетровської обласної прокуратури, однак листом від 16 вересня 2020 року №07-188 вих.20 Дніпропетровська обласна прокуратура відмовила йому у переведенні у зв`язку із неуспішним проходженням атестації.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року позовну заяву задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення № 1 від 15 липня 2020 року Тринадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами проведеної співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності і виконання практичного завдання для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурора за участю начальника відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 . Зобов`язано Дніпропетровську обласну прокуратуру запропонувати ОСОБА_1 рівнозначну посаду у Дніпропетровській обласній прокуратурі. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.03.2021 року апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора (далі відповідач-1) задоволено частково. Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року у справі №160/8851/20 змінено. Доповнено резолютивну частину рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі №160/8851/20 абзацом наступного змісту: Визнати прокурора - начальника відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 таким, що успішно пройшов атестацію. Виключено з резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі №160/8851/20 абзац 3 наступного змісту: Зобов`язати Дніпропетровську обласну прокуратуру () запропонувати ОСОБА_1 рівнозначну посаду у Дніпропетровській обласній прокуратурі. В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі №160/8851/20 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 28.03.2023 року касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.03.2021 у справі № 160/8851/20 скасовано. Справу №160/8851/20 направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції - Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 13.07.2023 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 частково. Визнав протиправним та скасував рішення № 1 від 15 липня 2020 року Тринадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами проведеної співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності і виконання практичного завдання для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурора за участю начальника відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 . В іншій частині позовних вимог - відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Офіс Генерального прокурора звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на необґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Тринадцятою кадровою комісіє з атестації прокурорів регіональних прокуратур на виконання 13 розділу II Закону № 113-ІХ проведена співбесіда з метою виявлення відповідності кандидата вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. За змістом п. 13 розділу IV Порядку № 221 співбесіда прокурора складається з таких етапів: 1) дослідження членами комісії матеріалів атестації; 2) послідовне обговорення з прокурором матеріалів атестації, у тому числі у формі запитань та відповідей, а також обговорення питання виконаного ним практичного завдання. Співбесіда проходила у формі засідання комісії. Під час проведення співбесіди, комісія з`ясувала обставини, які свідчать про невідповідність начальника відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 , вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. На підставі дослідження матеріалів атестації, у тому числі виконаного прокурором письмового завдання, а також отриманих пояснень прокурора, у Комісії виникли обґрунтовані сумніви щодо відповідності прокурора ОСОБА_1 вимогам професійної компетентності у зв`язку з неповним розкриттям питань у виконаному практичному завданні. Крім того, зазначили, що у Комісії виник обґрунтований сумнів стосовно реальності походження відображених у деклараціях доходів ОСОБА_2 (дружина позивача) саме від підприємницької діяльністю. Щодо підстав невідповідності вимогам професійної етики вказали, що у Комісії виникли обґрунтовані сумніви щодо відповідності прокурора ОСОБА_3 вимогам професійної етики - чи самостійно ОСОБА_3 здійснював написання дисертації за темою Протидія насильницьким злочинам проти осіб, які є носіями авторитету органів державної влади, оскільки він, як автор дослідження, не зміг пояснити, чим зумовлено достатньо великий обсяг його дисертацій - 274 сторінок. Зокрема він зазначав, що причиною є великий обсяг основного тексту-розділів. Натомість фактичний розмір дисертації зумовлений зовсім іншим чинником, а саме - великим обсягом додатків до дисертації, що становлять більше 30 сторінок. У зв`язку з цим, начальник відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію. Таким чином, рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом та пропорційно. Крім того, зазначили, що у зв`язку із запровадженням Законом № 113-ІХ першочергових і тимчасових заходів, пов`язаних передусім із кадровим перезавантаженням органів прокуратури шляхом атестації прокурорів, подальша робота цих прокурорів в органах прокуратури можлива виключно у разі успішного проходження атестації. Навіть, у разі встановлення судом, порушення прав позивача при проведенні атестації, захист цих прав шляхом переведення на рівнозначну посаду в обласній прокуратурі не відповідатиме імперативній нормі Закону №113-ІХ.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги позивач просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку дослідженим судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19.09.2019 Верховною Радою України прийнято Закон України №113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі - «Закон № 113-ІХ»), яким передбачено створення у системі органів прокуратури Офісу Генерального прокурора, офісів обласних прокуратур.

Згідно з пунктом 7 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

На виконання викладених вимог Закону, наказом Генерального прокурора № 221 від 03.10.2019 року затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок №221).

Наказом Генерального прокурора України від 02.06.2020 № 255 створено Тринадцяту кадрову комісію з атестації прокурорів регіональних прокуратур.

04.03.2020 року позивачем успішно складено два етапи атестації, а саме: 1) іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, отримав - 84 бали; 2) іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, отримав - 105 балів.

Враховуючи успішне проходження перших двох етапів атестації, позивачем було допущено до третього етапу атестації у формі проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, з виконанням письмового практичного завдання.

06.07.2020 року позивач виконав практичне завдання та згідно Графіку приступив до проходження співбесіди, яка проводилась Тринадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур та була продовжена 15 липня 2020 року.

15 липня 2020 року за результатами проведеної співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності і виконання практичного завдання для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурора за участю начальника відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 , Тринадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур прийнято рішення № 1 «Про неуспішне проходження прокурором атестації» ( том 1 а.с.203-206).

В обґрунтування прийнятого рішення кадрова комісія посилалась на невідповідність вимогам професійної компетентності, а саме: у зв`язку з неповним розкриттям питань у виконаному практичному завданні; невідповідності вимогам доброчесності, а саме: відображення завідомо недостовірних (неправдивих) відомостей у щодо доходів його дружини та походження відображених грошових коштів саме від реальної підприємницької діяльності; невідповідності вимогам професійної етики, а саме: виникли сумніви чи самостійно ОСОБА_1 , здійснював написання дисертації за темою «Протидія насильницьким злочинам проти осіб, які є носіями авторитету органів державної влади», оскільки він, як автор дослідження, не зміг пояснити, чим зумовлено достатньо великий обсяг його дисертацій - 274 сторінок.

Позивач не погодившись із вказаним рішенням Тринадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 15 липня 2020 року звернувся до суду з позовом.

Вирішуючи спір між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є протиправним та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14 жовтня 2014 року.

Згідно з частиною першою статті 4 вказаного Закону організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, діючій до внесення змін Законом України від 19 вересня 2019 року № 113-IX) систему прокуратури України становлять: 1) Генеральна прокуратура України; 2) регіональні прокуратури; 3) місцеві прокуратури; 4) військові прокуратури; 5) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Законом України від 19 вересня 2019 року № 113-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі - Закон №113-IX), який набрав чинності 25 вересня 2019 року, запроваджено реформування системи органів прокуратури та у зв`язку з цим внесено зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема, до Закону України «Про прокуратуру».

Так, відповідно до підпункту 2 пункту 21 Закону №113-IX у Законі України «Про прокуратуру» (Відомості Верховної Ради України, 2015 р., № 2 - 3, ст. 12 із наступними змінами) у статті 7: у частині першій: пункт 1 викласти в такій редакції: « 1) Офіс Генерального прокурора»; у пункті 2 слово «регіональні» замінити словом «обласні»; у пункті 3 слово «місцеві» замінити словом «окружні»; пункт 4 виключити.

Отже, згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 19 вересня 2019 року №113-IX) систему прокуратури України становлять: Офіс Генерального прокурора; обласні прокуратури; окружні прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Згідно з пунктом 7 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором. Прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації. Предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора; 2) професійної етики та доброчесності прокурора (пункти 9, 10, 12 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX).

Таким чином, процедура реформування органів прокуратури розпочата з дня набрання чинності Законом №113-IX та вищенаведеними нормами цього Закону визначено основну її мету, а саме: проходження прокурорами атестації з метою подальшого несення служби в органах прокуратури.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України Закону №113-IX) усі накази Генерального прокурора оприлюднюються державною мовою на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора на наступний робочий день після їх підписання з додержанням вимог режиму таємності. Накази Генерального прокурора, що є нормативно-правовими актами, набирають чинності з дня їх оприлюднення, якщо інше не передбачено самим актом, але не раніше дня оприлюднення.

Наказом Генерального прокурора №221 від 03 жовтня 2019 року затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок №221).

Виданий на виконання пункту 9 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX наказ Генерального прокурора №221 від 03 жовтня 2019 року оприлюднений державною мовою на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 04 жовтня 2019 року.

Відповідно до пунктів 1, 9 та 10 розділу I Порядку №221 атестація прокурорів - це встановлена розділом II «;Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі - Закон) та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 до цього Порядку.

Заява, вказана у пункті 9 розділу I цього Порядку, подається Генеральному прокурору прокурорами Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), прокурорами регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних), прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та інших військових прокуратур (на правах місцевих) до 15 жовтня 2019 року (включно). Заява підписується прокурором особисто.

Позивачем подано заяву у встановлений строк і за визначеною формою, у зв`язку з чим його допущено до проходження атестації прокурорів, що сторонами не заперечувалось.

Судом встановлено, що наказом Наказом Генерального прокурора України від 02.06.2020 № 255 створено Тринадцяту кадрову комісію з атестації прокурорів регіональних прокуратур і затверджено її склад.

Згідно з п.13 розділу II Закону №113-ІХ атестація прокурорів включає такі етапи:

1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди;

2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.

Пунктом 6 розділу І Порядку № 221 визначено, що атестація включає такі етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що позивач успішно пройшов перші два етапи атестації - іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

У зв`язку із цим позивача було допущено до наступного етапу атестації - проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.

Пунктом 13 розділу II Закону № 113-ІХ передбачено таку обов`язкову складову процедури атестації, як проведення співбесіди з метою виявлення відповідності кандидата вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.

Згідно з п.8 розділу IV Порядку № 221 співбесіда проводиться кадровою комісією з прокурором державною мовою в усній формі. Співбесіда з прокурором може бути проведена в один день із виконанням ним практичного завдання.

Співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження членами комісії матеріалів атестації щодо дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності, а також рівня професійної компетентності прокурора, зокрема, з огляду на результати виконаного ним практичного завдання (пункт 12 розділу IV Порядку №221).

За змістом п. 13 розділу IV Порядку № 221 співбесіда прокурора складається з таких етапів: 1) дослідження членами комісії матеріалів атестації; 2) послідовне обговорення з прокурором матеріалів атестації, у тому числі у формі запитань та відповідей, а також обговорення питання виконаного ним практичного завдання. Співбесіда проходить у формі засідання комісії.

Обговорення відбувається шляхом опитування прокурора членами Комісії та надання ним відповідей і пояснень. Під час співбесіди підлягають обговоренню питання, які Комісією вважаються важливими, у тому числі ті, які можуть впливати на формування громадської думки щодо професійної етики та доброчесності прокурора.

Відповідно до пункту 12 Порядку №233 рішення комісії, крім зазначених в абзаці другому цього пункту, в тому числі процедурні, обговорюється її членами і ухвалюються шляхом відкритого голосування більшістю голосів, присутніх на засіданні членів комісії. Член комісії вправі голосувати "за" чи "проти" рішення комісії. У разі рівного розподілу голосів, приймається рішення, за яке проголосував голова комісії.

Рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди ухвалюється шляхом відкритого голосування більшістю від загальної кількості членів комісії. Якщо рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди не набрало чотирьох голосів, комісією ухвалюється рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.

Рішення кадрової комісії є, згідно з Законом №113, безальтернативною підставою для прийняття наказу про звільнення позивача з посади, останнє має ознаки рішення суб`єкта владних повноважень, з огляду на що, має відповідати вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до змісту якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, на засіданні Кадрової комісії 15.07.2020 року ухвалено рішення № 1 про неуспішне проходження прокурором ( ОСОБА_1 ) атестації, за результатами співбесіди.

Згідно з рішення від 15.07.2020 року №1, кадрова комісія посилалась на невідповідність вимогам професійної компетентності, а саме: у зв`язку з неповним розкриттям питань у виконаному практичному завданні; невідповідності вимогам доброчесності, а саме: відображення завідомо недостовірних (неправдивих) відомостей щодо доходів його дружини та походження відображених грошових коштів саме від реальної підприємницької діяльності; невідповідності вимогам професійної етики, а саме: виникли сумніви чи самостійно позивач, здійснював написання дисертації за темою «Протидія насильницьким злочинам проти осіб, які є носіями авторитету органів державної влади», оскільки він, як автор дослідження, не зміг пояснити, чим зумовлено достатньо великий обсяг його дисертацій - 274 сторінок.

Судом установлено та не заперечувалося учасниками справи, що позивачем було успішно пройдено два іспити у формі анонімного тестування та отримано 84 балів за перший іспит та 105 балів за другий іспит.

Наведене свідчить, що позивачем під час проведеної атестації було продемонстровано високий рівень професійних знань та навичок, що не заперечується відповідачами.

У той же час, незважаючи на високий рівень професійних якостей позивача, Кадровою комісією прийнято рішення № 1 "Про неуспішне проходження прокурором атестації" виключно з огляду на той факт, що позивачем відображено завідомо недостовірні (неправдиві) відомості щодо доходів його дружини та походження відображених грошових коштів саме від реальної підприємницької діяльності.

Офіс Генерального прокурора зазначає, що при співбесіді із позивачем з`ясовувались питання, наведені у скаргах голови правління ГО «Платформа Громадський контроль» від 03.07.2020 № 961/20, отриманих Тринадцятою комісією на електронну адресу, відповідно 08.07.2020 та 06.07.2020. Голосування членами комісії проходило за успішне проходження, голоси членів комісії розподілилися порівно, (том 2 а.с. 194).

При цьому із тексту оскаржуваного рішення кадрової комісії судом встановлено, що під час співбесіди, яка проходила 06.07.2020 року Комісією було запропоновано позиваечві надати документи, що підтверджують реальність здійснення підприємницької діяльності його дружиною, у зв`язку з чим, Комісією прийнято рішення про продовження співбесіди з прокурором 15.07.2020 року (том 1 а.с. 204). Згідно протоколу № 4 засідання Тринадцятої кадрової комісії від 06.07.2020, вирішено продовжити співбесіду позивача 15 липня 2020 року для надання прокурором додаткових матеріалів для підтвердження доброчесності прокурора. Голоси членів комісії розподілилися порівно, «за»- три, проти - « 3», ухвалене процедурне рішення «за» яке проголосував голова комісії.

Таким чином, кадрова комісія продовжила співбесіду з позивачем для надання прокурором додаткових матеріалів для підтвердження саме доброчесності, що стосувались підприємницької діяльності його дружини, тобто додаткових пояснень щодо невідповідності прокурора професійної компетенції та етики не вимагали, що свідчить про відповідність прокурора вказаним якостям, враховуючи, що голосування членами комісії проходило за успішне проходження атестації позивачем.

Позивачем до атестаційної комісії були надані: Договір надання консультаційних послуг між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 від 02.12.2016, Договір надання консультаційних послуг між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_5 від 02.12.2016, Договір надання консультаційних послуг між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_6 від 02.12.2016; Договір надання консультаційних послуг між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_7 від 02.12.2016; Договір надання консультаційних послуг між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_8 від 15.12. 2017 року. Книгу обліку доходів і витрат ОСОБА_2 .

Згідно з протоколом засідання комісії № 11 від 15.07.2020 року голосування членами комісії проходило за успішне проходження, голоси членів комісії розподілилися порівно. Рішення не набрало чотирьох голосів, відповідно до п. 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 № 233, тому було ухвалене рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не надано точного визначення даного поняття, а також вичерпного переліку критеріїв, за якими можливо здійснити відповідну оцінку. Водночас, таке поняття зустрічається у низці нормативно-правових актів.

Серед інших обов`язків прокурора, частиною 5 ст. 19 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор зобов`язаний щорічно проходити таємну перевірку доброчесності. Таємну перевірку доброчесності прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних і окружних прокуратур проводять підрозділи внутрішньої безпеки в порядку, затвердженому Генеральним прокурором.

Всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017 затверджено Кодекс професійної етики та поведінки прокурорів (Кодекс), який визначає основні принципи, моральні норми та правила прокурорської етики, якими повинні керуватися прокурори при виконанні своїх службових обов`язків та поза службою (преамбула Кодексу).

Статтею 4 Кодексу до принципів, на яких ґрунтується професійна діяльність прокурорів віднесено, поміж інших, доброчесність, зразковість поведінки та дисциплінованість.

При виконанні службових обов`язків прокурор має дотримуватися загальноприйнятих етичних норм поведінки, бути взірцем доброчесності, вихованості і культури. Порушення службової дисципліни, непристойна поведінка є неприпустимими для прокурора і тягнуть за собою передбачену законом відповідальність. Прокурор повинен використовувати ввірене йому службове майно бережливо та лише за призначенням (ст. 16 Кодексу).

Розуміння процедури перевірки доброчесності прокурора можливо дослідити на прикладі Порядку проведення таємної перевірки доброчесності прокурорів в органах прокуратури України, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України N 205 від 16.06.2016 (Порядок N 205) та Порядку організації роботи з питань внутрішньої безпеки в органах прокуратури України, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України N 111 від 13.04.2017 (Порядок N 111).

Відповідно до п. 1 розділу II Порядку N 205 кожний прокурор з метою виконання вимог частини п`ятої статті 19 Закону України "Про прокуратуру" зобов`язаний щороку до 01 лютого подавати до підрозділу внутрішньої безпеки власноруч заповнену анкету доброчесності прокурора за формою, затвердженою наказом Генерального прокурора України від 16.06.2016 N 205 (далі - Анкета).

За змістом Анкети, що наведена у додатку 2 Порядку N 205 прокурор підтверджує або не підтверджує, зокрема, про те, що не вчиняв дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; своєчасно та достовірно задекларував своє майно, доходи, видатки і зобов`язання фінансового характеру, а також членів його сім`ї у порядку, встановленому Законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", «Про запобігання корупції» рівень життя відповідає наявному в прокурора та членів його сім`ї майну і одержаним ними доходам.

У разі одержання інформації, яка може свідчити про недостовірність (в тому числі неповноту) тверджень, поданих прокурором у Анкеті, та стосується конкретного прокурора і містить фактичні дані, що можуть бути перевірені, підрозділ внутрішньої безпеки у десятиденний строк з дати її отримання повідомляє відповідного керівника прокуратури про необхідність призначення службового розслідування з долученням отриманої інформації (п. 8 розділу II Порядку N 205).

Службові розслідування, призначені з метою перевірки недостовірності (в тому числі неповноти) тверджень, поданих прокурором у Анкеті, проводяться за участю уповноважених осіб (п. 12 розділу II Порядку N 205).

Пунктом 6 розділу III Порядку N 111 передбачено, що Генеральна інспекція Генеральної прокуратури України, поміж іншого, проводить таємні перевірки доброчесності прокурорів у порядку, визначеному наказом Генеральної прокуратури України від 16.06.2016 N 205 "Про затвердження Порядку проведення таємної перевірки доброчесності прокурорів в органах прокуратури України", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.06.2016 за N 875/29005; у межах компетенції взаємодіє з правоохоронними органами, органами державної влади та органами місцевого самоврядування, правозахисними та іншими громадськими організаціями, спеціально уповноваженими суб`єктами у сфері протидії корупції.

З аналізу наведеного убачається, що перевірка доброчесності прокурора, у разі одержання інформації, яка (1) стосується конкретного прокурора, (2) може свідчити про недостовірність (неповноту) тверджень, зокрема, про доброчесність, (3) містить фактичні дані, що (4) можуть бути перевірені, передбачає проведення службового розслідування. При чому, з метою перевірки отриманих даних, уповноважена особа Генеральної інспекції прокуратури України взаємодіє, зокрема, зі спеціально уповноваженими суб`єктами у сфері протидії корупції.

Так, Тринадцята кадрова комісія в рішенні № 1 від 15.07.2020, зазначила, що у Комісії виник сумнів стосовно реальності походження відображених у деклараціях доходів позивача , у зв`язку з чим зроблено висновок про те, що позивачем здійснено відображення завідомо недостовірних (неправдивих) відомостей у щодо доходів його дружини та походження відображених грошових коштів саме від реальної підприємницької діяльності.

Між тим, як вже зазначалось, до матеріалів справи позивачем було надано копії первинних документів стосовно діяльності його дружини, а саме: копії договорів, книгу обліку доходів та витрат.

Проаналізувавши зазначені документи комісія дійшла висновку про безтоварність вказаних господарських операцій.

Натомість, суд апеляційної інстанції зазначає, що наданими позивачем до атестації документами підтверджується фактичне проведення дружиною господарської діяльністі.

Як зазначає позивач у відзиві на апеляційну скаргу та що не спростовано відповідачами, протягом спріного періоду, дружина позивача перебувала на обліку в податкових органах, подавала податкову звітність, жодних порушень нею податкового законодавства не встановлено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що безтоварність господарської діяльності суб`єкта господарювання не можливо встановити лише на підставі огляду договорів та книги обліку доходів та витрат, без проведення документальної перевірки, аналізу податкових баз, визначення руху активів по ланцюгах постачання товарів, робіт, послуг.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність факту здійснення дружиною позивача безтоварних господарських операцій як підстави для визнання позивача таким, що неуспішно пройшов атестацію.

Крім того, суд першої інстанції обгрнутовано не визнав обгрунтованим висновок в рішенні кадрової комісії щодо невідповідності вимогам професійної компетентності позивача, у зв`язку з неповним розкриттям питань у виконаному практичному завданні, оскільки позивач під час співбесіди 06.07.2020 року надав пояснення, на питання, яких дій має вжити прокурор у відповідь на рішення слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що ухвала про дозвіл на затримання підозрюваного у вигляді тримання під вартою втратила законну силу, а підозрюваний так і не був затриманий та доставлений до суд, про можливість апеляційного оскарження прокурором ухвали в апеляційному порядку, вказані пояснення містяться на диску який долучений до матеріалів справи (час надання відповіді 00:14:00 запису, диск за 06.07.2020). При цьому зазначив, що за браком часу на четверте питання практичного завдання було надано стисло. При цьому, позивач на поставленні відповіді під час співбесіди надав в повному обсязі з їх обґрунтуванням, та підтвердив високий рівень професійних знань та навичок, що підтверджується отриманими балами та не заперечується відповідачами.

Висновки в рішенні кадрової комісії на обгрунтованні сумніви щодо відповідності прокурора ОСОБА_3 вимогам професійної етики, а саме: виникли сумніви чи самостійно ОСОБА_3 , здійснював написання дисертації за темою Протидія насильницьким злочинам проти осіб, які є носіями авторитету органів державної влади, оскільки він, як автор дослідження, не зміг пояснити, чим зумовлено достатньо великий обсяг його дисертацій - 274 сторінок, відповідачем зроблені з перевищенням своїх повноважень.

Так відповідно до пунктів 6, 27, 30 Порядку присудження наукових ступенів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 р. №, наукові ступені доктора і кандидата наук присуджують спеціалізовані вчені ради за результатами прилюдного захисту дисертацій. МОН затверджує рішення спеціалізованих вчених рад про присудження наукових ступенів і видає дипломи доктора та кандидата наук. Спеціалізована вчена рада несе відповідальність за обґрунтованість прийнятих нею рішень і забезпечує високий рівень вимогливості під час розгляду дисертацій та проведення їх захисту. У разі порушення спеціалізованою вченою радою вимог нормативно-правових актів з питань присудження наукових ступенів доктора або кандидата наук МОН вживає відповідних заходів аж до скасування рішення ради. Керівники закладів вищої освіти, наукових установ, в яких утворені ради, забезпечують їх ефективне функціонування. Персональну відповідальність за дотримання спеціалізованими вченими радами вимог нормативно-правових актів з питань атестації наукових кадрів вищої кваліфікації, науковий рівень захищених у радах дисертацій несуть керівники рад. Контроль за науковим рівнем дисертацій МОН здійснює за участю експертних рад з питань проведення експертизи дисертацій. Порядок утворення, функціонування та діяльності експертних рад з питань проведення експертизи дисертацій визначається положенням про експертну раду, яке затверджує МОН. Експертні ради з питань проведення експертизи дисертацій проводять експертизу захищених дисертацій, розглядають питання, що належать до їх компетенції, готують експертні висновки про відповідність встановленим вимогам і відповідають за якість та об`єктивність підготовлених ними висновків. У разі потреби МОН запрошує на засідання експертної ради з питань проведення експертизи дисертацій здобувача, наукового керівника, керівника спеціалізованої вченої ради, де проводився захист дисертації.

Рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукових ступенів доктора або кандидата наук набирає чинності з дати набрання чинності наказом МОН про затвердження рішення спеціалізованої вченої ради та видачу відповідного диплома на підставі рішення атестаційної колегії.

Тобто, саме до повноважень спеціалізованої вченої ради та Міністерства освіти і науки України відноситься перевірка дисертації та вимоги щодо її захисту.

Встановлені обставини справи свідчать, що ОСОБА_1 у спосіб передбачений чинним законодавством, отримав науковий ступень кандидата наук присуджений спеціалізованою вченою радою Д 26.236.02, що підтверджується Дипломом кандидата наук Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України ДК №047534, виданий на підставі рішення Атестаційної колегії від 05 липня 2018 року (том 2 а.с. 127).

За висновком суду, рішення, підставою для якого може бути обґрунтований сумнів, повинно містити пояснення всіх обставин, що мають значення для вирішення відповідного питання.

У контексті наведеного слід додати, що згідно з п. п. 169-170 рішення ЄСПЛ від 09.04.2013 у справі "Олександр Волков проти України" (заява N 21722/11), "вислів "згідно із законом" вимагає, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя у національному законодавстві; він також стосується якості закону, про який йдеться, вимагаючи, щоб він був доступний для зацікавленої особи, яка, окрім того, повинна мати можливість передбачити наслідки його дії щодо себе, та відповідав принципові верховенства права (див., серед інших джерел, рішення від 25.03.98 у справі "Копп проти Швейцарії", п. 55, Reports of Judgments and Decisions 1998-II).

Отже, відповідність закону передбачає, що формулювання національного законодавства повинно бути достатньо передбачуваним, щоб дати особам адекватну вказівку стосовно обставин та умов, за яких державні органи мають право вдатися до заходів, що вплинуть на їхні конвенційні права (див. також рішення від 24.04.2008 у справі "C. G. та інші проти Болгарії", заява N 1365/07, п. 39).

Крім того, законодавство повинно забезпечувати певний рівень юридичного захисту проти свавільного втручання з боку державних органів. Існування конкретних процесуальних гарантій є у цьому контексті необхідним. Те, які саме гарантії вимагатимуться, певною мірою залежатиме від характеру та масштабів зазначеного втручання (див. рішення у справі "P. G. та J. H. проти Сполученого Королівства", заява N 44787/98, п. 46, 2001-IX).

У пункті 49 рішення ЄСПЛ від 02.11.2006 у справі "Волохи проти України" (заява N 23543/02) зазначено, що норма права є "передбачуваною", якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації регулювати свою поведінку.

Обґрунтований сумнів за замовчуванням повинен містити достатні підстави для його виникнення.

Натомість, зміст оскаржуваного рішення Комісії N 1 від 15.07.2020 містить виключно висновок щодо невідповідності позивача вимогам компетентності, доброчесності та професійної етики, який ґрунтується на "обґрунтованих сумнівів" Комісії.

З урахуваннм вищевикладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для скасування рішення Комісії від 15.07.2020.

При цьому, судом правильно враховано, що Шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора 01.10.2021 року з ним проведено співбесіду, за результатами якої колегіально перевірено критерії його оцінки щодо професійної компетентності, відповідність вимогам доброчесності та відповідності вимогам професійної етики. Комісією прийняте рішення про успішне проходження ОСОБА_1 атестації.

Наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №3441к- від 28.10.2021 ОСОБА_1 було призначено прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю обласної прокуратури. Наразі позивач продовжує працювати в органах Прокуратури.

Таким чином, суд обгрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог в цій частині.

З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2023 в адміністративній справі №160/8851/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Повне судове рішення складене 10.11.2025.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник