Справа № 130/1176/25
Суддя: Порощук П. П.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Порощука П.П.

за участі секретаря судових засідань Маліщук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. яку він мотивує тим, що 17.04.2025 постановою тимчасово виконуючого обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000 грн. Постанова мотивована тим, що 28.03.2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло повідомлення про зміну облікових даних з ТОВ «Нова Пошта» стосовно звільнення з роботи громадянина ОСОБА_1 . Однак, громадянин ОСОБА_1 в порушення ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не повідомив в семиденний строк про зміни місця роботи, посади. Таким чином, оскільки громадянин ОСОБА_1 спричинив порушення правил військового обліку, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 на вказаного громадянина було подано звернення до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області щодо доставлення громадянина до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

04.04.2025 близько 15.00 год працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області громадянина ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Позивач зазначив, що під час розгляду вищевказаної справи про притягнення до адміністративної відповідальності він не був присутній, оскаржувана постанова не містить його підпису про отримання ним цієї постанови в день її винесення. Копія оскаржуваної постанови від 17.04.2025 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП отримано 24.04.2025 за допомогою поштового відправлення, що підтверджується самим поштовим вкладенням і інформацією яка міститься трекінгу (вручено члену сім`ї). Зазначив, що він не змінював місце роботи, а звільнився з посади за сумісництвом і продовжує працювати на тому ж самому підприємстві, що підтверджується документами з кадрового підрозділу, та іншим документами, що теж підтверджує інформацію про перебування його на обліку з підтвердженням відомостей по стажу та про відрахування. Вважає, що оскільки він не звільнявся з основного місця роботи, і у відділі кадрів йому не повідомляли про необхідність надавати інформацію про припинення трудового договору прийнятого його на посаду касира філії №16 ТОВ «Нова Пей», де він працював за сумісництвом і не повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки розумів, що підприємство подало інформацію про припинення трудового договору за згодою сторін, при цьому він так і залишався працевлаштованим маючи офіційне працевлаштування на посаді експедитора служби АО №1. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 29.04.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

16.05.2025 року до суду надійшов відзив.

В судове засідання представник позивача адвокат Остапенко М.В. не з`явилася, надавши заяву про проведення розгляду справи у її відсутність, та просила справу відносно ОСОБА_1 закрити та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю.

Представник відповідача Шпильовський А. в судове засідання не з`явився, попередньо надав на електронну адресу суду заяву про проведення розгляду справи в його відсутність, в задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у відзиві.

Враховуючи вищезазначене при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано усі вимоги чинного законодавства.

Суд, дослідивши надані докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

17.10.2024 року офіцером відділення обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Зазначено, що «28.03.2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло повідомлення про зміну облікових даних з ТОВ «Нова Пошта» стосовно звільнення з роботи громадянина ОСОБА_1 (копія повідомлення додається). Однак, громадянин ОСОБА_1 в порушення ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не повідомив в семиденний строк про зміни місця роботи, посади. Відповідно до ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи. Таким чином, оскільки громадянин ОСОБА_1 спричинив порушення правил військового обліку, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 на вказаного громадянина було подано звернення до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області за вих. №2569 від 02.04.2025 (Е1845355 від 03.04.2025), щодо доставлення громадянина до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 04.04.2025 близько 15 год. 00 хв. працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області громадянина ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП та його повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 15.00 год 17.04.2025 року в кабінеті 25 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчить особистий підпис ОСОБА_4 . Ним надані ним особисті пояснення «Я ОСОБА_1 під час переведення з посади на посаду мене не повідомили про те, що мені потрібно було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 в 7 денний термін», другий примірник протоколу отримано ОСОБА_1 , про що також свідчить його особистий підпис (а.с18-19).

Згідно постанови від 17.04.2025 року за справою про адміністративне правопорушення вбачається, що «28.03.2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло повідомлення про зміну облікових даних з ТОВ «Нова Пошта» стосовно звільнення з роботи громадянина ОСОБА_1 (копія повідомлення додається). Однак, громадянин ОСОБА_1 в порушення ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не повідомив в семиденний строк про зміни місця роботи, посади.

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Таким чином, оскільки громадянин ОСОБА_1 спричинив порушення правил військового обліку, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 на вказаного громадянина було подано звернення до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області за вих. №2569 від 02.04.2025 (Е1845355 від 03.04.2025), щодо доставлення громадянина до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

04.04.2025 близько 15 год. 00 хв. працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області громадянина ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, у оскаржуваній постанові зазначено : «таким чином, враховуючи те, що в України згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 « Про введення воєнного стану в Україні» ( зі змінами, внесеними Указом Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 « Про продовження строку дії воєнного стану в Україні») введено воєнний стан та проводиться загальна мобілізація згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 « Про загальну мобілізацію», (зі змінами, внесеними Указом Президента України № 27/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації») громадянин ОСОБА_1 не повідомивши до ІНФОРМАЦІЯ_2 про своє звільнення з місця роботи спричинив порушення ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Громадянин ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та на нього накладено штраф в сумі 17000 грн » (а.с.13.-14). Вказану постанову вручено члену сім`ї (а.с.17).

Позивач ОСОБА_1 , як військовозобов`язаний (водій, рядовий) стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.29). За витягом військово-облікового документу з Резерв +, станом на 13.04.2025 року має відстрочку до 27.01.2026 року (тип відстрочки бронювання) (а.с.30).

З 19.06.2024 року по 14.03.2025 року ОСОБА_1 працював за сумісництвом на посаді касира ТОВ «Нова Пей», звільнений за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.25-26).

За повідомленням про зміну облікових даних генерального директора ТОВ «Нова Пей» ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлено про звільнення з посади ОСОБА_1 (а.с.43)

З 19.06.2024 року ОСОБА_1 по теперішній час працює на посаді Експедитор Служби АО №1 (Вінниця) (ТОВ Нова пошта, юридична адреса, Столичне шосе,103 корпус,1 поверх,9, м.Київ,03026).

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст.210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану`постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,

Згідно з ч.1 ст.34 КУпАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі (ч.2 ст.34 КУпАП).

З огляду на вищевказане та зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП., оскільки позивач ОСОБА_1 за основним місце роботи в ТОВ «Нова пошта» та за місцем роботи за сумісництвом ТОВ «Нова Пей» працює фактично в двох різних товариствах, оскільки, ТОВ «Нова Пей» та ТОВ «Нова пошта», це не одна юридична особа, а дві різні компанії, які належать до однієї групи компаній NOVA, яка об`єднує різні бізнеси, пов`язані з логістикою та фінансами, тому при звільненні з місця роботи з ТОВ «Нова Пей» був зобов`язаний особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де він перебуває на військовому обліку, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, суд вважає, що при прийнятті рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в порушення приписів ст.33 КУпАП не було з`ясовано і враховано даних про особу винного, який є військовозобов`язаним, перебував та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , має постійне місце роботи, має відстрочку (бронювання) за основим місце роботи до 27.01.2026 року, вину визнав.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, при прийнятті оскаржуваної постанови не було враховано, що обставини, як обтяжують адміністративну відповідальність відсутні, не враховано даних про особу винного. Не враховано також наслідків для суспільних відносин у сфері оборони та мобілізації, спричинених не повідомленням особою про звільнення з місця роботи за сумістицтвом, які є малозначними, оскільки не спричинили шкоди мобілізаційним заходам чи обороноздатності країни, не були пов`язані із ухиленням від військового обліку чи ухиленням від військової служби.

Не врахувавши вказаних обставин, що мають значення для прийняття рішення, не оцінивши наслідків вчиненого діяння, суб`єкт владних повноважень дійшов необґрунтованого висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 штрафу у значному розмірі, котрий є непропорційним заходом з огляду на малозначність спричиненої суспільним відносинам шкоди.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме малозначність наслідків, з огляду на відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, враховуючи особу винного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю порушення.

При оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення (ч.2 ст.284 КУпАП).

Відповідно до ч.ч.3-4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року по справі № 917/1307/18, розтлумачено сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд, з урахуванням п.3 ч.3 ст.286 КАС України, приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, постанову в справі про адміністративне правопорушення від 17.04.2025 - скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення і оголосити йому усне зауваження, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Європейський суд з прав людини вказав що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, понесені судові витрати позивача мають бути відшкодовані за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 9, 12, 20, 77, 78, 79, 246, 268, 270 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 17.04.2025, ухвалену тимчасово виконуючим обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_5 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення і оголосити йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ід.н. НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 витрати на по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляція до Сьомого апеляційного адміністративного

суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Порощук П.П.