Справа № 583/4637/25
Суддя: Семенова О. С.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/4637/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Семенової О.С.,

за участю секретаря

судового засідання Гайдейчук К.С.,

учасників справи:

представника позивача Гудз С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 03 жовтня 2025 року звернувся до суду з цим адміністративним позовом про скасування постанови № 1555/2025 від 15 вересня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закриття провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 жовтня 2025 року вказаний позов залишено без руху та надано строк позивачу на усунення недоліків.

13 жовтня 2025 року позивач усунув вказані в ухвалі недоліки, його представник, адвокат Гудз С.С., направив до суду уточнену позовну заяву, яку мотивує тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 за № 1555/2025 від 15 вересня 2025 року накладено на позивача штраф у сумі 17000 грн. Постанова обгрунтована тим, що позивач відповідно до рішення військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05 жовтня 2010 року / далі ВЛК/ від 05 жовтня 2010 року визнаний обмежено придатним до військової служби; згідно п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21 березня 2024 року № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», в редакції закону від 12 лютого 2025 року № 4235-IX, громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов?язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов?язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування підтримки (військовозобов?язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов?язані та резервісти розвідувальних органів України до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. Станом на 10 вересня 2025 року позивач повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби у визначені законодавством терміни не пройшов; своїми умисними діями, що виразились у тривалому, неперервному невиконанні обов?язків, передбачених та покладених на нього Законом, а саме невиконання вимог п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21 березня 2024 № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», в редакції Закону від 12 лютого 2025 року No4235-IX, абзацу 4 пункту 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинив триваюче правопорушення, яке припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об?єктивно існує цей обов?язок, або виконання обов?язку відповідним суб?єктом, вчинивши таке правопорушення в особливий період; позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП; яку він отримав на руки 01 жовтня 2025 року, що підтверджується інформацією трекінгу поштового відправлення N?534 3 офіційного сайту АТ «Укрпошта». Аналогійні фактичні обставини та нормативні обгрунтування вказані й у протоколі про адміністративне правопорушення від 10 вересня 2025 року, який складено адміністратором ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (далі - протокол). Вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з того, що фактичні обставини, вказані як підстави оскаржуваної постанови, не доведені належними та допустимими доказами, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення. За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскаржувана постанова обгрунтована зокрема посиланнями на те, що рішенням військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05 жовтня 2010 року позивач визнаний обмежено придатним до військової служби. Ні до оскаржуваної постанови, ні до протоколу не додано відповідного рішення ВЛК. Разом з тим, відповідно до інформації з військового квитка позивача серії НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 25 лютого 2011 року, 05 жовтня 2010 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний непридатним до військової служби за гр.1 ст.64В розкладу хвороб (наказ МО України 2008 р. № 402) (п.13 військового квитка). Також розділ VI військового квитка містить запис «Знятий з військового обліку згідно наказу МОУ №342 від 09 червня 2006 року». Надалі в оскаржуваній постанові відповідач дійшов висновку про те, що позивач не виконав вимоги п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21 березня 2024 № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», в редакції закону від 12 лютого 2025 року № 4235-IX, абзацу 4 пункту 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Обов?язок повторного проходження медичного огляду до 05 червня 2025 року стосується виключно осіб, які набули статусу обмежено придатного до військової служби до набрання чинності зазначеним Законом, тобто до 15 лютого 2025 року. Ця вимога має тимчасовий і винятковий характер, стосується визначеного кола осіб, тощо. У зв?язку з цим, правильне тлумачення та застосування відповідної норми вимагає встановлення дати попереднього медичного висновку щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та отримання останньою статусу «обмежено придатний до військової служби». Разом з тим, ні оскаржувана постанова, ні протокол не містить доказів, що позивач мав статус «обмежено придатний до військової служби». Таким чином, відповідачем на підставі належних та допустимих доказів не було встановлено обставини, що позивач на момент винесення оскаржуваної постанови був суб?єктом, який зобов?язаний був проходити до 05 червня 2025 року повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи, що підтверджують надання йому статусу «обмежено придатного». За таких обставин вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, яке полягає в не проходженні військово-лікарської комісії у термін до 05 червня 2025 року.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 жовтня 2025 року провадження в цій справі відкрито, поновлено позивачу строк на звернення до суду з адміністративним позовом та призначено судовий розгляд на 05 листопада 2025 року з викликом сторін / а.с. 61/.

24 жовтня 2025 року від представника відповідача Думчикова А.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить залишити постанову про накладення адміністративного стягнення від 15 вересня 2025 року № 1555/2025 без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення. Свої заперечення мотивує тим, що адміністративне стягнення на позивача накладено уповноваженою на те особою, у передбачений чинним законодавством України спосіб. Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21.03.2024 № 3621-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» встановлено обов`язок громадян України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом (тобто з 04.05.2024) зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

10 вересня 2025 року о 12 год. 10 хв., під час дії особливого періоду (правового режиму воєнного стану), у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 , будучи згідно висновку військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.10.2010 року був визнаним за станом здоров`я обмежено придатним до військової служби, до 05.06.2025 включно не виконав обов`язку щодо проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби, що є порушенням вимог пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21.03.2024 № 3621-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Відповідно до пп. 4 п. 1 Правил військового обліку, що є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі Правила військового обліку, що є Додатком 2 до Порядку № 1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів. Згідно із п. 3 Правил військового обліку, що є Додатком 2 до Порядку № 1487, військовозобов`язані за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із КУпАП. Диспозицією ч. 3 ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення військовозобов`язаними правил військового обліку. В діях ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням обов`язку щодо проходження повторного медичного огляду для визначення придатності до військової служби, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

10 вересня 2025 року о 12 год. 10 хв. уповноваженою особою, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (з адміністративно-господарської діяльності) від 19.05.2025 № 228 «Про уповноваження на складання актів доставки військовозобов`язаних представниками Національної поліції України, заяв на зняття з розшуку органами Національної поліції України військовозобов`язаних, протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності» адміністратором ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення № 1555 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, який відповідає приписам КУпАП та містить всі необхідні реквізити. При складанні протоколу було: роз`яснено суть вчиненого порушення (невиконання обов`язку щодо проходження повторного медичного огляду, будучи обмежено придатним), зміст ст. 63 Конституції України, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП; зафіксовано пояснення щодо змісту протоколу; у відповідності до вимог ст. 277-2 КУпАП повідомлено про розгляд справи, не пізніше ніж за три доби до дня розгляду справи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 , кабінет 18; вручено другий примірник протоколу. Згідно з приписами ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Шляхом проставлення особистого підпису у відповідних графах бланку протоколу, ОСОБА_1 підтвердив факт ознайомлення із суттю адміністративного правопорушення, з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з часом та місцем розгляду справи.

Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 має повний вік 38 років, відноситься до категорії військовозобов`язаних громадян України, за якою і перебуває на відповідному обліку; не виконав обов`язку щодо проходження повторного медичного огляду для визначення придатності до військової служби за станом здоров`я, будучи обмежено придатним.

Наказ Міністерства оборони України від 09.06.2006 № 342 втратив чинність відповідно до наказу Міністерства оборони України від 15.01.2015 № 24 «Про внесення змін до Настанови з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів і матросів запасу в Збройних Силах України та інших військових формувань». У подальшому, наказом Міністерства оборони України від 20.12.2017 № 684, який набрав чинності 13.02.2018, затверджено Перелік випадків, за яких громадяни України знімаються з військового обліку військовозобов`язаних, яким встановлено, що зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у військових комісаріатах, відповідних підрозділах Служби безпеки України підлягають громадяни України, зокрема, які за рішенням військово-лікарських комісій (призовних комісій) визнані за станом здоров`я непридатними в мирний час, обмежено придатними у воєнний час через хвороби, які пов`язані з розладами психіки і поведінки, нервової системи, та їх наслідки. Отже, починаючи з 13.02.2018, громадяни України, котрі за рішенням військоволікарських комісій (призовних комісій) визнані за станом здоров`я непридатними в мирний час, обмежено придатними у воєнний час (окрім як через хвороби, які пов`язані з розладами психіки і поведінки, нервової системи), зобов`язані перебувати на військовому обліку. Наказ № 684 втратив чинність лише 29.08.2024. Крім того, починаючи з 30.03.2021, абзац 7 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону № 2232-ХІІ, в редакції Закону України від 30.03.2021 № 1357-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку», передбачає взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян України, знятих з військового обліку Збройних Сил України відповідно за рішенням Міністерства оборони України. Абзацом 2 підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку, що є Додатком 2 до Порядку № 1487 встановлено обов`язок військовозобов`язаних перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання.

З послідового аналізу змісту ст. 37 Закону № 2232-ХІІ слідує, що законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку»; в той же час, при знятті з військового обліку законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік.

Таким чином, з урахуванням викладеного і правила, закріпленого в ч. 1 ст. 27 Закону № 2232-ХІІ, ОСОБА_1 , який був знятий (а не виключений) з військового обліку на підставі рішення Міністерства оборони України від 09.06.2006 № 342, з урахуванням норми прямої дії, передбаченої абз. 7 п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 2232-ХІІ, є військовозобов`язаним громадянином України, який має перебувати на відповідному обліку у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання.

Протокол № 1555/2025 від 10.09.2025 року про адміністративне правопорушення громадянином ОСОБА_1 був складений адміністратором ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №228 від 19.05.2025 року, з дотриманням норм чинного законодавства України.

Форма протоколу затверджена наказом Міністерства Оборони України №3 від 01.01.2024 року «Про затвердження Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», додаток 1. Позивач був ознайомлений з протоколом та отримав копію на руки, про що свідчать його особисті підписи. В поясненні до протоколу ОСОБА_1 вказав причиною неявку до ІНФОРМАЦІЯ_5 для отримання направлення та проходження до 05 червня 2025 року військово-лікарської комісії, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» - не вважає проходження ВЛК обов`язковим. Дана причина не входить до переліку поважних причин, передбачених ст.22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», а саме як, перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). Ніяких доказів про наявність інших поважних причин ОСОБА_1 не надав та про їх існування не повідомив.

Таким чином, з урахуванням викладеного і правила, закріпленого в ч. 1 ст. 27 Закону № 2232-ХІІ, ОСОБА_1 , який був знятий (а не виключений) з військового обліку на підставі рішення Міністерства оборони України від 09.06.2006 № 342, з урахуванням норми прямої дії, передбаченої абз. 7 п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 2232-ХІІ, є військовозобов`язаним громадянином України, який має перебувати на відповідному обліку у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного проступку, пов`язаного з невиконанням обов`язку щодо проходження повторного медичного огляду, безапеляційно підтверджується: 1) протоколом про адміністративне правопорушення від 10.09.2025 № 1555/2025; 2) даними витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення на підставі наявних матеріалів, оцінивши та дослідивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 виніс постанову від 15.09.2025 № 1555/2025.

Громадянин ОСОБА_1 не надав інформації про наявність пом`якшуючих обставин як під час складання протоколу, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 15.09.2025 року. За наявності підтвердженого факту вчинення адміністративного проступку, постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 15.09.2025 року № 1555/2025 відносно ОСОБА_1 винесена у межах повноважень, за результатом повного, об`єктивного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, з урахуванням регламентованої законом процедури, на підставі наявних доказів, керуючись законом та правосвідомістю, а тому підстави для її скасування відсутні /а.с. 67-72/.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, його представник, адвокат Гудз С.С., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 Думчиков А.А. в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав в повному обсязі з мотивів, викладених у відзиві /а.с. 71 зворот/.

Суд з урахуванням думки представника позивача вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, навши їм оцінку, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Положеннями ч. 2 ст.19 Конституції Українивстановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може мати вигляд індивідуального акта, яким відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС є акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Одним з таких актів може бути постанова про накладання адміністративного стягнення, оскільки зазначений акт виноситься суб`єктом владних повноважень на виконання своїх владних функцій щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності та стосується лише прав та інтересів конкретно визначеної особи, яка піддається впливу накладеного адміністративного стягнення як форми адміністративної відповідальності, а дія такого акта вичерпується його виконанням.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року. № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року по теперішній час в Україні діє воєнний стан. Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до положень частин 1-3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із вимогами ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» інші закониУкраїни,а також прийняті відповіднодо них укази ПрезидентаУкраїни таі нші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатностідержави, виконання військового обов`язку,проходження військовоїслужби, служби у військовому резервіта статусу військовослужбовців, а також міжнародні договориУкраїни, згода на обов`язковість яких наданаВерховною РадоюУкраїни. (ст. 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що відповідно до протоколу № 1555 про адміністративне правопорушення від 10 вересня 2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 , 10 вересня 2025 року о 12 год 10 хв було встановлено, що громадяни України ОСОБА_1 згідно рішення військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05 жовтня 2010 року був визнаний обмежено придатним до військової служби. Згідно п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21.03.2024 № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», в редакції закону від 12.02.2025 року № 4235-IX, громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов?язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов?язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування підтримки (військовозобов?язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов?язані та резервісти розвідувальних органів України до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. Однак станом на 10.09.2025 повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби визначені законодавством терміни не пройшов, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в протоколі є підписи особи, яка склала протокол та ОСОБА_1 , який надав письмові пояснення, що він не відмовляється проходити ВЛК, але вважає, що це необв`язково на період дії у нього відстрочки від призову. Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 11:00 год. 15 вересня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 , кабінет 18 /а.с. 82, 93/.

Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 1555/2025 від 15 вересня 2025 року накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн. Постанова обгрунтована тим, що ОСОБА_1 відповідно до рішення військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 був визнаний обмежено придатним до військової служби; згідно п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21 березня 2024 року № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», в редакції закону від 12 лютого 2025 року № 4235-IX, громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов?язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов?язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування підтримки (військовозобов?язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов?язані та резервісти розвідувальних органів України до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. Станом на 10вересня 2025 року ОСОБА_1 повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби у визначені законодавством терміни не пройшов. ОСОБА_1 своїми умисними діями, що виразились у тривалому, неперервному невиконанні обов?язків, передбачених та покладених на нього Законом, а саме невиконання вимог п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 21.03.2024 N? 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», в редакції закону від 12.02.2025 року No4235-IX, абзацу 4 пункту 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинив триваюче правопорушення, яке припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об?єктивно існує цей обов?язок або виконання обов?язку відповідним суб?єктом, вчинивши таке правопорушення в особливий період, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Дата набрання постановою законної сили вказано 25 вересня 2025 року, строк її пред`явлення до виконання до 15 грудня 2025 року. Підпис ОСОБА_1 відсутній, в зв`язку з тим, що постанова винесена без його присутності. У постанові також вказано її серію та номер, дату розгляду справи, місце розгляду, посада, звання та прізвище, ім`я по батькові особи, яка розглядає справу, особа, щодо якої розглядається справа, суть і обставини правопорушення, прийняте по справі рішення, вид адміністративного стягнення та сума штрафу /а.с. 7/, яку 18 вересня 2025 року направлено ОСОБА_1 , останній отримав її через засоби поштового зв`язку Укрпошта 01 жовтня 2025 року, що підтверджується витягом з електронного кабінету Укрпошти /а.с. 10/.

Відповідно до військового квитка ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 25 лютого 2011 року, медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 05 жовтня 2010 року ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби за гр. 1 ст.64В розкладу хвороб (наказ МО України 2008 р. №402) (п.13 військового квитка) /а.с. 49/. В розділі VI військового квитка вказано, що ОСОБА_1 знятий з військового обліку згідно наказу МОУ № 342 від 09 червня 2006 року /а.с. 51/.

Відповідно до витягу ОСОБА_4 має відстрочку від призову дійсну до 05 листопада 2025 року на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» /а.с. 11 зворот/, що також підтверджується відповіддю голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 від 11 серпня 2025 року № 5573 /а.с. 31/.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Нормативними положеннями ст. 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно- правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв. 24.02.2022 р., дію якого було неодноразово продовжено і який діє до теперішнього часу.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 30.06.2023 року мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно п. 2 розділу II Прикінцевих і перехідні положення Закону України від 21.03.2024 року № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», передбачено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центральною управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Тобто, вказаним законом чітко визначено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю) з дня набрання чинності цим законом, зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Згідно зі статтею 248 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Виходячи із норм, викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено, позивач визнаний непридатним, та був знятий з обліку, що підтверджується його військовим квитком, тому підстави складання та винесення постанови відносно нього не підтверджені, відповідачем на підтвердження того, що позивач був визнаний обмежено придатним до військової служби, доказів суду не надав. Проте, як позивач надав доказ про визнання його непридатним до військової служби / запис в його військовому квитку/.

З огляду на це позивач не зобов`язаний був до 5 червня 2025 року проходити повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Крім цього на момент складання протоколу та винесення постанови відносно позивача він мав чинну відстрочку від призову.

Відповідно до пункту 63 порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби. Військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються, крім випадків, коли військовозобов`язані приймаються на військову службу за контрактом.

Таким чином ОСОБА_1 , маючи відстрочку від призову не підлягав направленню для проходження медичної комісії.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на презумпцію протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що закріплена у ч. 2 ст. 77 КАСУ, обов`язок доведення вчинення особою відповідного правопорушення, а отже і обов`язок доведення правомірності власного рішення, покладається саме на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Із змісту рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 вбачається, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Тож, згідно з принципом презумпції невинуватості, який діє в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАСУза наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного суддя дійшла висновку, що матеріалами справи не доведено, що 05 жовтня 2010 року ОСОБА_1 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 був визнаний обмежено придатним до військової служби і був зобов`язаний до 05 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. В зв`язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушенню - закриттю.

Позивачем при зверненні до суду із адміністративною позовною заявою було сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн /а.с. 3/.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Тому відповідно до ч.1 ст.139 КАС України із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн, що передбачено законом.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 254, 256, 277-279, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 /адреса проживання: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 / до ІНФОРМАЦІЯ_1 /юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 / про визнання протиправної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 1555/2025 від 15 вересня 2025 року за вихідним № 6295, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 /адреса проживання: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 , судові витрати понесені позивачем при поданні адміністративного позову до суду у виді судового збору в сумі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.С. Семенова