Справа № 608/2399/25
Суддя: Яковець Н. В.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року Справа № 608/2399/25

Номер провадження2-а/608/210/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Яковець Н. В.

з участю секретаря Олійник О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В позовній заяві посилається на те, що 09 вересня 2025 року був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення і винесено постанову про накладення штрафу за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно з постановою ОСОБА_1 нібито порушив обов`язок з`явитися за викликом ТЦК за повісткою від 07.08.2025, тому на нього накладено штраф у розмірі 17 000 грн. (1 000 неоподатковуваних мінімумів).

Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною з огляду на такі обставини. Він є студентом Чортківського фахового коледжу економіки та підприємництва (група ООЕ-11) за спеціальністю «облік і операційний менеджмент»; форма навчання - денна, строк навчання з 01.09.2025 до 30.06.2027. Навчальний заклад підтвердив цей факт довідкою, а інформація про навчання внесена до ЄДЕБО і відображається у цифровому документі «Дія». Ця відстрочка позивача внесена до застосунку «Резерв+», що підтверджується електронним військовим документом, де зазначено категорію «військовозобов`язаний» і відмітку «п. 1 ч. 3 ст. 23». Як випливає з матеріалів справи, 04.08.2025 р. на ім`я позивача нібито була надіслана повістка (поштове відправлення № 4516238) з вимогою прибути до ТЦК 07.08.2025. Сервісне відправлення повернулося до ТЦК, що підтверджується конвертом, але у матеріалах справи немає особистого підпису позивача про отримання, жодної фото- чи відеофіксації вручення, а також відмови від отримання. Крім того, під час складання протоколу позивачу роз`яснили права, але він не був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, тому розгляд та винесення постанови без його участі суперечать вимогам статті 268 КУпАП. Відповідач кваліфікував дії позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що передбачає штраф від 1000 до 1500 неоподатковуваних мінімумів (17 000-25 500 грн). Об`єктивна сторона складу цього правопорушення полягає у порушенні правил мобілізаційного обліку, зокрема умисній неявці за викликом ТЦК. Однак, позивач має законну відстрочку, не був належно повідомлений і фактично не вчиняв дій, що порушують правила обліку. Отже, відсутній склад правопорушення. Тому просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що виходячи з норм чинного законодавства позивач відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» зобов`язаний був з`явитися до відповідача на вказану дату та час, як було зазначено в належним чином оформленій повістці. Однак, Позивачем без поважних причин було проігноровано його обов`язок. Наявність у Позивача відстрочки не знімає з нього обов`язку з`являтися за викликом по повістці. Військовозобов`язані, що користуються відстрочкою від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, залишаються на військовому обліку і зобов`язані виконувати його правила та вимоги. Отже, Позивач належним чином повідомлений про необхідність з`явитися до Відповідача, проігнорувавши свій обов`язок, вчинив адміністративне правопорушення, про що і було винесено оскаржувану постанову. Тому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, у випадку задоволення позовних вимог повернути справу на новий розгляд.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Квятковський Д. В. в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити з підстав, які викладені у позовні заяві.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, у відзиві просили розгляд справи проводити без участі представника.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Судом встановлено, що 10 вересня 2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 2878 про адміністративне правопорушення, згідно якої на ОСОБА_1 накладено штраф за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у розмірі 17 000 грн. У постанові вказано, що 09 вересня 2025 року біля 16-00 години громадянин ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з перебуванням у розшуку за порушення правил військового обліку, а саме неприбуття по повістці. 04.08.2025 громадянину ОСОБА_1 відповідно до п. 30-2 постанови КМУ від 16.05.2024 № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» направлена повістка № 4516238 засобами поштового зв`язку для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 10.00 год. 07.08.2025 для уточнення даних. ОСОБА_1 на визначену та повідомлену належним чином дату і час та місце прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначеній у повістці) не надав.

Відповідно до витягу, сформованого через застосунок «Резерв +» від 11.09.2025 ОСОБА_1 відноситься до категорії обліку військовозобов`язаний, дані уточнено вчасно, має відстрочку за п. 1 ч. 3 ст. 23 до завершення мобілізації.

Згідно довідки № 111, виданої 01.09.2025 ВСП «Чортківський фаховий коледж економіки та підприємництва ЗУНУ», ОСОБА_1 станом на 01.09.2025 дійсно навчається на ІІ курсі група ООке-11, напрям Облік і оподаткування у ВСП «Чортківський фаховий коледж економіки та підприємництва Західноукраїнського національного університету І-ІІ рівня акредитації. Навчання на контрактній основі. Термін закінчення навчання 30.06.2027. Денна форма навчання. Вказане також підтверджується довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти № 717726 від 02.09.2025.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно із абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 1 ст.210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядаючи справи про адміністративне правопорушення від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, повинні, крім іншого, вирішити питання визначені ст. 278 КУпАП, а саме: чи належить згідно з ст.235 КУпАП до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол згідно з ст.256 КУпАП та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи згідно зі ст. 277-2 КУпАП, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. При розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 у даній адміністративній справі взагалі не був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Зі змісту ст.284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Водночас в ході судового розгляду встановлено, що відповідачем при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, розпочатої відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, належним чином не перевірено питання щодо сповіщення ОСОБА_1 про час і місце її розгляду, чи правильно складено матеріали справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого справа розглянута 10.09.2025 та в ході розгляду такої справи належним чином не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не встановлено наявність інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 258, 285 КУпАП, п. 14 Інструкції №3 постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, в порушення вимог зазначених норм КУпАП відповідачем по справі оскаржувану постанову не вручено позивачу.

Відповідно до абз. 7 ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно із пп. 1 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі вручення повістки є особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Відповідач, заперечуючи проти позову,доказів обізнаності позивача ОСОБА_1 щодо наявності поштового відправлення не надав, а судом не встановлено. Таким чином, суд констатує, що оскільки позивач не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ним не було порушено ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

В той же час, суд звертає увагу, що позивач ОСОБА_1 вчасно оновив дані, що підтверджується витягом із застосунку «Резерв +», та має відстрочку, дійсну до завершення мобілізації, отже підстав для виклику позивача для уточнення даних не було.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо надання достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, викладеним у постанові від 23.10.2019 року у справі №357/10134/17 (провадження № К/9901/32368/18).

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлені судом обставини, ненадання відповідачем належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позовної заяви та направлення справи на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 7, 9, 27, 210-1, 242-246, 247, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 2878 від 10 вересня 2025 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу у розмірі 17 000 гривень, а справу надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Рішення набрало законної сили "____" ______________ 2025 року.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2399/25, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. В. Яковець

Копію рішення видано "____" ______________ 2025 року.

Секретар: