Справа № 200/7619/25
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року Справа№200/7619/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року до Донецького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №02 від 18.04.2025 року;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву від 18 квітня 2025 року про призначення пенсії за віком з 11 квітня 2025 року, зарахувавши до страхового стажу періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.05.1987 року: з 08.04.1981 року 17.07.1981 року на посаді ветеринара фельдшера Сількогосподарського підприємства Веселий - 3 місяці 10 днів; з 24.07.1981 року 05.12.1984 року на посаді учня друкаря ВО Новокраматорський машинобудівний завод, а після переведення друкарем 3 розряду - 3 роки 4 місяці 12 днів; з 22.07.1985 року 01.11.1991 року на посаді нарядчика, а після переведення до дитячого садочка №3 на посаді няні і помічником вихователя - 6 років 3 місяці 11 днів; з 18.06.1992 року 20.01.1993 року на посаді палатної санітарки онкогінекологічного відділення Краматорського онкологічного диспансеру 7 місяців 3 дні; з 26.01.1993 року 04.10.1995 року на посаді технічного працівника в Краматорській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 10 - 2 роки 8 місяців 9 днів; з 06.10.1995 року 30.12.1997 року на посаді технічного працівника в ТОВ МАРКО - 2 роки 2 місяці 25 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11 квітня 2025 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, рішенням від 18 квітня 2025 року №02 відповідач відмовив в призначені пенсії через відсутність необхідного страхового стажу. Як зазначає позивач, вказаним рішенням до страхового стажу не зараховано періоди роботи відповідно до її трудової книжки серія НОМЕР_1 від 15.05.1987 року.

На думку позивача, відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу вказані періоди її роботи, оскільки вони підтверджені записами трудової книжки. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

06 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи, про що постановлена відповідна ухвала. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

15 жовтня 2025 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що до загального страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 15.05.1981 з 08.04.1981 по 17.07.1981 на посаді ветеринара фельдшера Сількогосподарського підприємства Веселий; частково з 27.03.1985 по 01.11.1991 на посаді нарядчика, а після переведення до дитячого садочка № 3 на посаді няні і помічником вихователя - 6 років 3 місяці 11 днів; з 06.10.1995 по 30.12.1997 на посаді технічного працівника в ТОВ МАРКО, оскільки на титульній сторінці відсутня печатка підприємства.

Інші періоди роботи зараховано до страхового стажу на підставі додаткових документів доданих до заяви про призначення пенсії, а саме: період роботи з 24.07.1981 по 05.12.1984 на посаді учня друкаря ВО Новокраматорський машинобудівний завод зараховано до страхового стажу на підставі архівної довідки від 03.03.2025 № 017/72, виданої ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод», частково період роботи з 22.07.1985 по 26.03.1989 на посаді нарядчика, а після переведення до дитячого садочка № 3 на посаді няні і помічником вихователя зараховано до страхового стажу як період догляду за дитиною до досягнення нею 3 років на підставі свідоцтва про народження дитини, період роботи з18.06.1992 по 20.01.1993 на посаді палатної санітарки онкологічного відділення Краматорського онкологічного диспансеру на підставі довідки від 25.02.2025 №01.1-12/192, виданої КНП ОТМО м. Краматорська», період роботи з 26.01.1993 по 04.10.1995 на посаді технічного працівника в Краматорській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 10 на підставі довідки від 27.03.2025 №1486, виданої Краматорською ЗОШ І-ІІІ ступенів №10 з профільним навчанням.

З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорту громадянина України.

11 квітня 2025 року позивач звернулася із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

18 квітня 2025 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №02 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказаним рішенням до страхового стажу позивача не враховано трудову книжку № НОМЕР_2 , оскільки на титульному аркуші відсутня печатка.

Відповідно до вказаного рішення та розрахунку стажу ОСОБА_1 має 18 років 10 місяців 16 днів страхового стажу.

З розрахунку стажу вбачається, що при призначанні пенсії позивачу не зараховано до страхового стажу періоди роботи з 08.04.1981 року до 17.07.1981 року, з 27.03.1989 року до 01.11.1991 року, з 06.10.1995 року до 30.12.1997 року.

Позивач оскаржує вищевказане рішення відповідача, як таке, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства та порушує його конституційні права.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до статті 26 Закону № 1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

В період з 1 січня 2025 року до 31 грудня 2025 рок, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 32 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років.

На підставі частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно статті 56 Закону України № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що у відповідності до записів у трудовій книжці позивача ОСОБА_1 працювала з 08.04.1981 року до 17.07.1981 року на посаді ветеринара фельдшера Сількогосподарського підприємства Веселий; з 24.07.1981 року до 05.12.1984 року на посаді учня друкаря ВО Новокраматорський машинобудівний завод, друкарем 3 розряду; з 22.07.1985 року до 01.11.1991 року на посаді нарядчика, а після переведення до дитячого садочка №3 на посаді няні і помічником вихователя; з 18.06.1992 року до 20.01.1993 року на посаді палатної санітарки онкогінекологічного відділення Краматорського онкологічного диспансеру; з 26.01.1993 року до 04.10.1995 року на посаді технічного працівника в Краматорській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 10; з 06.10.1995 року 30.12.1997 року на посаді технічного працівника в ТОВ МАРКО.

Всі перелічені записи про роботу в трудовій книжці позивача внесені на підставі наказів з зазначенням їх номеру та дати, а також засвідчені печаткою.

Суд зазначає, що відповідачем не враховані положення п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствам, установах, організаціях, затверджена 20.06.1974 року ДК СРСР по праці і соціальним питанням, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи, заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Суд звертає увагу, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 30 вересня 2021 року у справі №300/860/17.

Отже, належними та допустимими доказами, а саме трудовою книжкою підтверджується, що ОСОБА_1 має право на включення до страхового стажу періодів роботи з 08.04.1981 року до 17.07.1981 року, з 27.03.1989 року до 01.11.1991 року, з 06.10.1995 року до 30.12.1997 року.

Разом з цим, позовні вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу періодів роботи з 24.07.1981 року до 05.12.1984 року, з 22.07.1985 року до 26.03.1989 року, з 18.06.1992 року до 20.01.1993 року, з 26.01.1993 року до 04.10.1995 року задоволенню не підлягають, оскільки вказані періоди зараховані відповідачем до страхвого стажу.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, враховуючи завдання та принципи адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18 квітня 2025 року № 02 про відмову в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 вказаної статті).

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №02 від 18 квітня 2025 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 11 квітня 2025 року із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 08.04.1981 року до 17.07.1981 року, з 27.03.1989 року до 01.11.1991 року, з 06.10.1995 року до 30.12.1997 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв