Справа № 160/26877/25
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Кропової К.В.
від позивача: Дерило В.Г., представник;
від відповідача-1: не з`явився;
від відповідача-2: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі, у порядку ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу за позовною заявою Дніпровської міської ради до відповідача-1: Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідача-2: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання незаконною та скасування постанови,
Обставини справи: 19.09.2025 через систему «Електронний суд» (сформовано в системі 18.09.2025) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дніпровської міської ради до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить суд:
визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу щодо виконавчого провадження № 78288008, яка винесена 02.09.2025 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Ухвалою суду від 24.09.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме для надання до суду копії оскаржуваної постанови державного виконавця, доказів звернення до суду в межах строків, встановлених ст. 287 КАС України, або заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, а також доказів сплати судового збору.
30.09.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано копію постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні №78288008 від 02.09.2025, копію супровідного листа із вхідним штампом з датою отримання постанови 08.09.2025, а також платіжну інструкцію №2194 від 25.09.2025 про сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Ухвалою від 06.10.2025 прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Кучугурною Н.В; встановити відповідачу - Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Одеса) строк до 17 жовтня 2025 року включно для надання відзиву на позовну заяву (у разі наявності заперечень).
Згідно з довідками про доставку електронного листа, позовна заява та ухвала про відкриття провадження у справі були доставлені до електронного кабінету відповідача.
Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалось і не повідомило поважності причин його неподання, тому з огляду на положення ч.6 ст.162 КАС України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.
Ухвалою суду від 06.10.2025 призначено розгляд справи на 22 жовтня 2025 року на 16:00 год.
У судовому засіданні, яке відбулось 22.10.2025 за участю представників позивача, суд постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні заяви Громадської організації «Платформа громадський контроль» про вступ у справу як третьої особи; залучив до участі у справі як другого відповідача Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); установив відповідачу строк до 31 жовтня 2025 року включно для надання відзиву на позовну заяву (у разі наявності заперечень).
Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалось і не повідомило поважності причин його неподання, тому з огляду на положення ч.6 ст.162 КАС України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.
Ухвалами суд витребував у відповідачів належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №78288008.

Витребувані судом документи відповідачами надані не були.

Згідно з ч.9 ст.80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмову у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем також залишити позовну заяву без розгляду.

З огляду на ненадання відповідачем витребуваних судом документів, а також, враховуючи положення зазначеної норми процесуального закону, суд розглядає справу за наявними в ній доказами.

Суд ухвалою від продовжив строк розгляду справи на 20 днів; відклав розгляд справи у судовому засіданні на 12 листопада 2025 року на 13:00 год.

12.11.2025 у судове засідання прибув представник позивача. Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні.

Розглянувши справу, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2024, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.03.2025, у справі №160/15842/24 адміністративний позов Громадської організації «Платформа Громадський Контроль» до Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Громадська організація «ЗБЕРЕЖИ ДНІПРО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, про визнання протиправними та нечинними рішень задоволено частково, визнано протиправним та нечинним п. 1 рішення Дніпровської міської ради №74/47 від 21.02.2024 «Про затвердження проєкту внесення змін до Генерального плану розвитку м. Дніпра»; визнано протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради №75/47 від 21.02.2024 «Про затвердження змін до проєкту плану зонування території м. Дніпра». зобов`язано Дніпровську міську раду вчинити дії щодо відображення на Генеральному плані розвитку м. Дніпра режими регулювання забудови, а саме: «зелені», «червоні», «блакитні» лінії; у задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовлено.

06.06.2025 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ус В.О. відкрито виконавче провадження №78288008 з примусового виконання виконавчого листа №160/15842/24, виданого 22.04.2025 Дніпропетровським окружним адміністративним судом про зобов`язання Дніпровської міської ради вчинити дії щодо відображення на Генеральному плані розвитку м. Дніпра режими регулювання забудови, а саме: «зелені», «червоні», «блакитні» лінії. Божник Дніпровська міська рада, стягувач Громадська організація «Громадський контроль». У постанові державний виконавець зазначив про те, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

02.09.2025 у виконавчому провадженні №78288008 державним виконавцем була винесена постанова про накладення штрафу на боржника Дніпровську міську раду за невиконання рішення суду.

Позивач не погоджується із постановою про накладення на нього штрафу, тому і звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 26 вказаного Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За правилами ч. 1 ст. 63 цього ж Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 75 вказаного Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства, суд зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20, від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20 та у справі № 360/4708/20.

Як установив суд, підставою для винесення оскаржуваної у цій справі постанови про накладення штрафу є невиконання Дніпровською міською радою рішення у справі №160/15842/24.

В обгрунтування поважності причин невиконання рішення суду позивач указує, що безпосередньо, орган місцевого самоврядування не є розробником містобудівної документації, оскільки відповідно до договору № 4/4 від 19.04.2019, а саме п. 1.3. Державне підприємство «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «ДІПРОМІСТО» імені Ю.М. Білоконя (далі ДП «ДІПРОМІСТО» є виконавцем послуги з розроблення проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра (код ДК 021:20-5 «Послуги у сфері містобудування» (Послуга з розроблення проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра). Відповідність містобудівної документації державним будівельним нормам підтверджена позитивним експертним звітом від 17.03.2020 № 11/1, який складений Державним підприємством «Спеціалізована державна експертна організація Центральна служба Української державної будівельної експертизи», який підтвердив відповідність містобудівної документації вимогам державних будівельних норм. Відповідно до наказу Мінрегіону України від 03.05.2012 № 190, ДП «ДІПРОМІСТО», як науково-дослідний інститут визначене базовою організацією з науково-технічної діяльності у будівництві, що передбачає здійснення науково-технічного, дослідного, нормативно-методичного та інформаційного забезпечення з питань планування і забудови територій та населених пунктів, а також забезпечення функціонування технічного комітету стандартизації «Планування територій та населених пунктів» (ТК 314), створеного на базі ДП «ДІПРОМІСТО» згідно з наказом Мінрегіону України від 21.02.2012 № 73. Отже, враховуючи вищевикладене, ДП «ДІПРОМІСТО» є спеціалізованою науковою організацією розробником містобудівної документації, якість розробки якої поставлено під сумнів у справі № 160/15842/24, оскільки як базова організація з науково-технічної діяльності у будівництві ДП «ДІПРОМІСТО» здійснює реалізацію повноважень нормування у будівництві відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про державні будівельні норми». Ураховуючи вищевикладене, оскільки Дніпровська міська рада не є і не може бути розробником містобудівної документації, відповідно Дніпровська міська рада не має жодної правової та/або технічної можливості вносити зміни до розробленої розробником містобудівної документації. Тому встановлення обставин, що саме має містити містобудівна документація, дотримання процедури розроблення чи внесення змін до містобудівної документації, а також питання щодо застосування норм ДБН є компетенцією та можливе виключно за участі розробника ДП «ДІПРОМІСТО». Враховуючи викладене, позивач вважає, що винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу є передчасним, відповідно, наявні підстави для скасування цієї постанови.

Водночас вказані позивачем обставини були наведені у позовній заяві у цій справі та в рамках касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій у справі №160/15842/24.

Будь-яких доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду боржником до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надавалось.

Таким чином, станом на 02.09.2025 (дату винесення постанови про накладення штрафу) Дніпровською міською радою доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду у справі №160/15842/24 не надано.

Тобто, на час прийняття рішення про накладення штрафу державним виконавцем був установлений факт невиконання Дніпровською міською радою судового рішення без поважних причин.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, з огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що постанова про накладення на позивача штрафу винесена державним виконавцем з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, тому суд, не вбачає підстав для її скасування.

Таким чином, позовна заява у цій справі є такою, що задоволенню не підлягає.

З огляду на положення ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 90, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовної заяви Дніпровської міської ради до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання незаконною та скасування постанови.

Згідно з ч.6 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

З огляду на положення ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Дніпровська міська рада.

Відповідач-1: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідач-2: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Повний текст рішення складений 12.11.2025.

Суддя Н.В. Кучугурна