Справа № 621/2393/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 р. Справа № 621/2393/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - Апазіді Костянтина Юрійовича на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 29.09.2025, суддя Феленко Ю.А., по справі № 621/2393/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5252480 від 18.07.2025.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 29.09.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що про існування постанови Зміївського районного суду Харківської області від 13.02.2025 у справі № 621/4143/24 не був обізнаний, що підтверджено Харківським апеляційним судом у постанові від 18.08.2025, якою у тому числі був поновлений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Отже, станом на 18.07.2025 (дата постанови поліції серії ЕНА №5252480) справа перебувала у провадженні апеляційного суду, і постанова Зміївського районного суду не набрала законної сили. Таким чином, суд не здійснив належної перевірки законності постанови серії ЕНА №5252480 від 18.07.2025, а натомість оцінював поведінку та обізнаність позивача, що не входить до предмета перевірки законності дій працівників поліції та предмету доказування за ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, 18.07.2025 сержантом поліції ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Кравченком О.В. винесена постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5252480, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.

За даними оскаржуваної постанови, 18.07.2025 об11:49 год у в селищі Донець Ізюмського району Харківської області, вул. Зелена поблизу буд.3, ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO NEXIA, державний номерний знак НОМЕР_1 , позбавлений права керування на підставі постанови Зміївського районного суду Харківської області від 13.02.2025 у справі № 621/4143/24, чим порушив п.2.1 «а» ПДР, а також не був при пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «б» ПДР.

Не погодившись із зазначеною постановою позивач звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є правомірною.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пп. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У ході судового розгляду встановлено, що підставою для винесення сержантом поліції ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Кравченком О.В. оскаржуваної постанови стало встановлення в діях ОСОБА_1 обставин керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом.

Із матеріалів справи встановлено, що постановою Зміївського районного суду Харківської області від 13.02.2025, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 18.08.2025, у справі № 621/4143/24 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до ст. 317 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Таким чином, при притягненні особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Після апеляційного перегляду справи зазначена постанова набрала законної сили 18.08.2025.

Як зазначалось позивачем, на момент винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, постанова Зміївського районного суду Харківської області від 13.02.2025 була ним оскаржена у апеляційному порядку, а тому, на думку позивача, призупинила свою дію.

З цього приводу колегія суддів зазнає наступне.

Частиною 1 ст. 286 КАС України встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Таким чином, за умови відсутності апеляційної скарги постанова Зміївського районного суду Харківської області від 13.02.2025 набрала законної сили 24.02.2025.

В подальшому, 13.06.2025 позивач звернувся до Харківського апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 13.02.2025 у справі № 621/4143/24, заявивши клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

Водночас, клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Зміївського районного суду Харківської області від 13.02.2025 вирішено та зазначений строк поновлений постановою Харківського апеляційного суду від 18.08.2025.

Отже, враховуючи передбачений десятиденний строк оскарження постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення з моменту її проголошення, поновлення процесуального строку лише 18.08.2025, слід вказати, що на момент винесення оскаржуваної постанови від 18.07.2025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, позивач був позбавлений права керування транспортними засобами в силу постанови Зміївського районного суду Харківської області від 13.02.2025 у справі № 621/4143/24.

Крім того, враховуючи подання позивачем 13.06.2025 апеляційної скарги на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 13.02.2025 у справі № 621/4143/24, на момент притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, позивач був обізнаний про прийняття судом рішення про позбавлення його права керування транспортними засобами.

У той же час, стосовно посилань апелянта на те, що підставою для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Зміївського районного суду Харківської області від 13.02.2025 у справі № 621/4143/24 стала саме необізнаність позивача про існування вказаного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту постанови Зміївського районного суду Харківської області від 13.02.2025 встановлено, що позивач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, проте до судового засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Також, згідно з вказаною постановою позивач був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та його направлення для розгляду до Зміївського районного суду Харківської області.

Слід враховувати, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, позивач не був позбавлений можливості проявляти зацікавленість та вчиняти активні дії з метою отримання інформації щодо стану розгляду матеріалу щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивних причин, що перешкоджали позивачу користуватись своїми процесуальними правами, дотримуватись відповідних обов`язків останнім не повідомлено.

Отже, у ході судового розгляду не спростовано факт керування позивачем транспортним засобом, будучи позбавленим права керування.

За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, з огляду на що оскаржувана постанова є правомірною на скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги із зазначених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Апазіді Костянтина Юрійовича - залишити без задоволення.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 29.09.2025 по справі № 621/2393/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов