Справа № 520/15500/25
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 листопада 2025 р. справа № 520/15500/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 з приводу ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за періоди з 03.11.2023 по 02.12.2023, з 01.03.2024 по 21.03.2024, з 26.04.2024 по 27.05.2024 додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим 08.11.2022 р. поранення;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати і стягнути на користь ОСОБА_1 за періоди 03.11.2023 по 02.12.2023, 01.03.2024 по 21.03.2024, 26.04.2024 по 27.05.2024, додаткову винагороду у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р, №168, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим поранення 08.11.2022 у загальній сумі 274 193 грн. 40 коп. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд, відмовити у задоволенні позову зазначивши, що відсутні підстави для нарахування такої виплати.

У відзиві відповідач стверджує, що позивач повинен сплатити судовий збір за подання зазначеного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи, позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідчення серія НОМЕР_4 .

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Крім того, предметом позову є стягнення грошового забезпечення за час перебування позивача на лікуванні, що безпосередньо пов`язане з проходженням військової служби та реалізацією його прав як військовослужбовця.

З урахування вищенаведеного суд дійшов до висновку, що вимога відповідача щодо обов`язку сплати судового збору є безпідставною, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

У відзиві на позов відповідач зазначає про недотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Суд зазначає, що питання дотримання позивачем строку звернення до суду було предметом дослідження судом на стадії відкриття провадження у справі.

Інші заяви по суті справи сторони до суду не подавали.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши доводи позову, відзиву, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.03.2022 по 27.06.2024 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується витягом із Наказу від 27.06.2024 №184.

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 05.12.2022 №27/2899 молодший сержант ОСОБА_1 , 08.11.20222 отримав: множинні вогнепальні осколкові поранення верхніх та нижніх кінцівок з обшивним дефектом м`яких тканин правої гомілки. Відкриті вогнепальні переломи верхньої третини обох кісток правої гомілки з наявністю стороннього тіла (металевого уламку) у великогомілковій кістці. Крайовий вогнепальний перелом лівої ліктьової кістки у верхній третині. Сліпі поранення м`яких тканин правого стегна, лівого ліктьового суглобу та правого надпліччя. Посттравматична невропатія правого малогомілкового нерву.

Згідно з довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії від 02.11.2023 №9123 молодшому сержанту ОСОБА_1 проведено медичний огляд у Гарнізонній військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_5 02.11.2023.

Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва).

Стан після ревізії невролізу правого великогомілкового нерву на рівні середньої третини гомілки (06.10.2023) з приводу невропатії правого малогомілкового та великогомілкового нервів внаслідок вогнепального осколкового поранення на рівні верхньої третини гомілки (08.11.2022) у вигляді тимчасового порушення функція правої гомілки та стопи. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Потребує відпустки для лікування у звязку з хворобою на 30 календарних днів.

Довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії від 23.03.2023 №2447 молодшому сержанту ОСОБА_1 проведено медичний огляд у Гарнізонній гарнізонної військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_5 02.11.2023. Поранення, травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно з наказом міністерства охорони здоров`я від 04.07.20007 №370 травма кваліфікується як тяжка.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №988 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у Державній установі "Інститут неврології, психіатрії та наркології НАМН України" у період з 01.03.2024 по 21.03.2024.

Згідно з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1961 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у Державній установі "Інститут неврології, психіатрії та наркології НАМН України" у період з 26.04.2024 по 27.05.2024.

Відповідно до Витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії, Протоколом №2353 від 30.07.2024 поранення молодшого сержанта ОСОБА_1 , 1991 р.н.- "Наслідки множинних вогнепальних осколкових поранень (08.11.2022): сліпих поранень ділянки правого плечового суглобу, лівого передпліччя, правого стегна, правої гомілки з дефектом тканини та вогнепальних переломом обох кісток правої гомілки у верхній третині з наявністю металевого уламка у верхній третині великогомілкової кістки, лікованих оперативно (ПХО ран (08.11.2022), ПоХО (11.11.2022, 18.11.2022, 22.11.2022, 24.11.2022), аутодермопластика (02.12.2022), ревізія, невроліз правого великогомілкового нерва середньої третини гомілки з приводу невропатії правого малогомілкового та великогомілкового нервів (06.10.2023)), у вигляді рубці шкіри, тимчасового порушення функцій правих гомілки та стопи, що підтверджується Довідкою командира в/ч НОМЕР_2 від 05.12.2022 №27/2899 про обставини поранення; військово-медичними документами-ПОРАНЕННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

Причинний зв`язок поранень за Довідками ГВЛК в/ч НОМЕР_5 від 23.03.2023 №2447 та від 02.11.20223 №9123- відмінено.

Позивач у позовній заяві зазначає, що він не отримав додаткову винагороду, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 р. №168 (далі - Постанова №168) за період перебування у відпустці та на лікарняному.

07 лютого 2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виплати додаткову грошову винагороду за період лікування після поранення.

Листом від 27.02.2025 №0501/15/1/333 відповідач повідомив позивача, що у витязі протоколу штатної військово-лікарської комісії №2353 від 30.07.2024 вказано про причинно наслідковий зв`язок, а саме, травма пов`язана з захистом батьківщини та не вказано про ступінь тяжкості травми.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно з статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною 4статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону № 2232-ХІІ та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402, тут і надалі в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Згідно з пункту 1.1 глави 1 розділу І цього Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до визначення, закріпленого у пункті 1.2 цієї глави військово-лікарська експертиза, зокрема, визначення ступеня придатності до військової служби.

Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 закріплено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців врегульований нормами глави 6 розділу ІІ Положення №402.

Згідно з пунктом 6.5 зазначеної глави для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником відділення або профільним головним (провідним) фахівцем військового лікувального закладу, у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи. Пунктом 6.11 передбачено, що постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).

Положеннями пункту 6.14 закріплено, що загальний термін безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні у військових (цивільних) лікувальних закладах, включаючи і відпустку за станом здоров`я, у мирний час не повинен перевищувати 4 місяці, а для хворих на туберкульоз 12 місяців.

Відповідно до пункту 6.35 Положення №402 у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшину батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЛК, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.

Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.

Судом встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 , 08.11.20222 отримав: множинні вогнепальні осколкові поранення верхніх та нижніх кінцівок з обшивним дефектом м`яких тканин правої гомілки. Відкриті вогнепальні переломи верхньої третини обох кісток правої гомілки з наявністю стороннього тіла (металевого уламку) у великогомілковій кістці. Крайовий вогнепальний перелом лівої ліктьової кістки у верхній третині. Сліпі поранення м`яких тканин правого стегна, лівого ліктьового суглобу та правого надпліччя. Посттравматична невропатія правого малогомілкового нерву, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 05.12.2022 №27/2899.

Факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у періоди з 01.03.2024 по 21.03.2024 та з 26.04.2024 по 27.05.2024 підтверджується відповідними виписками з історії хвороби, що містяться в матеріалах справи.

Крім того, перебування позивача у відпустці для лікування після поранення (травми, контузії, каліцтва) підтверджується довідкою ГВЛК від 02.11.2023 № 9123, на підставі якої позивачу було надано відпустку для лікування 30 календарних днів.

З системного аналізу наведених вище правових норм, суд приходить ло висновку про те, що перебування особи у відпустці за станом здоров`я за постановою ВЛК, якщо такій відпустці передувало лікування у стаціонарному закладі у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини із визначенням лікувальним закладом подальших лікувальних рекомендацій на час перебування у відпустці, є підставою для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, на підставі абз.4 п.1 Постанови №168.

Згідно з п.п. 11, 12 Розділу ХХХIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний здійснити нарахування та виплату позивачу за періоди 03.11.2023 по 02.12.2023, 01.03.2024 по 21.03.2024, 26.04.2024 по 27.05.2024 додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць з урахуванням раніше виплачених сум, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за весь час перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після поранення за висновками ВЛК.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що у витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №2353 від 30.07.2024 не зазначено ступінь тяжкості отриманої травми, оскільки такі обставини не впливають на право військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168.

Суд зазначає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача стягнути суму у розмірі 274 193 грн. 40, оскільки стягненню підлягають лише ті суми, які були нараховані, але не виплачені.

Оскільки відповідачем не було нараховано позивачу додаткову винагороду у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування за період за періоди 03.11.2023 по 02.12.2023, 01.03.2024 по 21.03.2024, 26.04.2024 по 27.05.2024, тому вимоги щодо її стягнення є передчасними. Щодо компенсації сум податку з доходів фізичних осіб суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 затверджений Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу.

Відповідно до пунктів 2 - 6 Порядку грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Територіальні органи Державного казначейства та установи банків провадять за платіжними документами видачу податковим агентам готівки для здійснення одночасно виплати грошового забезпечення та грошової компенсації із сплатою (перерахуванням) в установленому порядку податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Верховний Суд у постанові від 22.06.2018 у справі №812/1048/17 зазначив, що механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за спірний період із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 27 липня 2023 року у справі № 380/813/22, від 27 вересня 2023 року у справі № 420/23176/21.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати щодо судового збору підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 з приводу ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за періоди з 03.11.2023 по 02.12.2023, з 01.03.2024 по 21.03.2024, з 26.04.2024 по 27.05.2024 додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р. №168, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим 08.11.2022 поранення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за періоди 03.11.2023 по 02.12.2023, 01.03.2024 по 21.03.2024, 26.04.2024 по 27.05.2024, додаткову винагороду у порядку постанови КМУ від 28.02.2022р, №168, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим поранення 08.11.2022 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 12 листопада 2025 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ