Справа № 750/12791/25
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/275/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Супруна О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу № 750/12791/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в :

16.09.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до відповідачів, у якій просив скасувати постанову серії БАД № 538409 від 05.09.2025, винесену поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Дерев`янко Б.Д.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5392085 від 04.08.2025 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), у зв`язку з тим, що 04.08.2025 о 12 годині 40 хвилин на автодорозі м-03 Київ-Харків-Довжанський 208 км він керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського №470231, чим порушив п.9.8 Правил дорожнього руху (далі ПДР). Рішенням начальника управління патрульної поліції в Полтавській області від 14.08.2025 скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 2 ст. 122 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 04.08.2025 серії ЕНА №5392085, а справу надіслано на новий розгляд, який було призначено на 26.08.2025 о 12 год.30 хв. 05.09.2025 інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області ст. лейтенантом поліції Дерев`янко Б.Д. відносно позивача складено оскаржувану постанову, а саме керування транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, що зафіксовано на нагрудну камеру №472940, 470231, 469259, 470129 та відео зі стаціонарного посту «Лубни», чим порушено п. 9.8 ПДР. До вказаної постанови Дерев`янко Б.Д. додав відео з нагрудної камери 472940, 470231, 469259, 470129 та відео зі стаціонарного посту «Лубни». Незважаючи на те, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному, режимі серії ЕНА №5392085 від 04.08.2025 було скасовано керівником за порушення, новий розгляд адміністративної справи також відбувся з порушенням норм чинного законодавства. Указану постанову позивач уважає незаконною, оскільки, поліцейський 1 взводу 1 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенант поліції Дерев`янко Б.Д. при складанні 05.09.2025 постанови БАД №538409 порушив порядок розгляду адміністративної справи, здійснив розгляд справи без його участі, обмежив його в своїх правах на захист, не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини, не довів належними та допустимими доказами факт скоєння ним адміністративного правопорушення.

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 24.09.2025 прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами та відкрив провадження.

У встановлений статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) строк Департамент патрульної поліції подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на правомірність оскаржуваної постанови. Зазначає, що позивачем дійсно порушив правила дорожнього руху, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови.

У встановлений статтею 163 КАС України строк позивач за допомогою системи «Електронний суд» надіслав до суду відповідь на відзив, у якому зазначає, що докази на які посилається відповідач є неналежними, відповідачем під час розгляду справи не дотримано вимог статті 251 КУпАП, просить задовольнити позовні вимоги.

29.10.2025 віл представника відповідача за допомогою системи «Електронний суд» надійшло заперечення (на відповідь на відзив), у яких вказують, що на відео з камери встановленої на стаціонарному посту «Лубни» зафіксоване порушення ПДР транспортним засобом MAZDA CX-7, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 . На відео зафіксовано автомобіль позивача з моментом порушення, що є беззаперечним доказом вчиненого правопорушення. Так, на відео зафіксовано порушення позивачем п. 9.8 ПДР України. На стоп-кадрі, зробленому з відеозапису камери відео спостереження СП «Лубни», зафіксовано точну дату, час учиненого правопорушення та автомобіль позивача, який рухається без увімкнутого ближнього світла фар поза населеним пунктом. На відео з боді камери зафіксовано особу, яка керувала вищевказаним автомобілем, марку, модель та номерний знак. Дані відеозаписи узгоджуються між собою та не суперечать один одному. Зазначають, що камера відеоспостереження, яка встановлена на стаціонарному посту «Лубни» на а/д Київ-Харків-Довжанський, 208 км, установлена з метою відеоспостереження на вказаній ділянці дороги та може використовуватися в службовій діяльності патрульної поліції.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновкі в.

Судом установлено, що згідно постанови, складеної поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області сержантом поліції Красюком Б.В., про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5392085 від 04.08.2025, 04.08.2025 о 12 год. 40 хв. дорога АД М-03 Київ-Харків-Довжанський 208км, водій керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8 ПДР.

06.08.2025 ОСОБА_1 було подано скаргу в порядку статті 288 КУпАП до УПП в Полтавській області ДПП з метою скасування вищевказаної постанови.

За результатами розгляду заяви Бережинського О.О. начальник УПП в Полтавській області ДПП своїм рішенням від 14.08.2025 скасував постанову серії ЕНА №5392085 від 04.08.2025 та направити справу на новий розгляд.

Розгляд справи було призначено на 26.08.2025 о 12 год 30 хв за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В.

26.08.2025 року від Бережинського О.О. на електронну адресу УПП в Полтавській області ДПП надійшло клопотання про відкладення розгляду справи щодо нього, його проведення в режимі відеоконференції та виклик свідків.

Поліцейським Дерев?янком Б.Д. клопотання було частково задоволено та перенесено розгляд справи на іншу дату 05.09.2025 о 14 год 00 хв за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В.

05.09.2025 позивач на розгляд справи не з`явився, так як від нього 03.09.2025 надійшло клопотання на електронну адресу УПП в Полтавській області ДПП про відкладення розгляду справи, призначеного на 14 год. 00 хв. 05.09.2025, та його проведення в режимі відеоконференції.

Дане клопотання було розглянуто під час розгляду справи поліцейським Дерев?янком Б.Д. 05.09.2025 та відмовлено в проведенні відеоконференції.

05.09.2025 поліцейський Дерев?янко Б.Д. виніс відносно ОСОБА_1 постанову серії БАД № 538409 за частиною другою статті 122 КУпАП, яку в подальшому було направлено засобами поштового зв`язку на адресу проживання позивача.

Постановою серії БАД №538409 від 05.09.2025 установлено, що 04.08.2025 о 12 год. 18 хв., А/Д Київ-Харків-Довжанський 208км, водій керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів поза населеним пунктом, чим порушив пункт 9.8 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП установлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», установлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

За пунктом 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з положеннями пункту 2.3 розділу 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 9.8 ПДР передбачено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах, сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

На всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Згідно з частиною другою статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Представником відповідача до відзиву додано відеозапис з камери, установленої на стаціонарному посту «Лубни», де чітко зафіксовано порушення ПДР транспортним засобом MAZDA CX-7, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Також, представником відповідача надано стоп-кадр, зроблений з відеозапису камери відеоспостереження СП «Лубни», де зафіксовано точну дату, час вчиненого правопорушення та автомобіль позивача, який рухається без увімкнутого ближнього світла фар поза населеним пунктом.

Зазначений відеозапис та стоп-кадр повністю підтверджує вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Отже, відповідачем в повній мірі доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 122 КУпАП.

Також, суд не встановив порушень при винесенні поліцейським постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою. Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення чи допущення поліцейським процесуальних порушень під час складання постанови про адміністративне правопорушення, судом не здобуто, а ті обставини, з яких позивач просить скасувати постанову, на переконання суду, наведені ним з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Так, згідно зі статтею 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5 розділу ІV Інструкції встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Статтею 283 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскаржувана постанова відповідає передбаченим вимогам законодавства.

Відповідно до Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається бо адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП). Вище вказаною Інструкцією не передбачено проведення розгляду справи у режимі відеоконференції.

Позивач може реалізувати своє право на відеоконференцію виключно в межах судового провадження під час оскарження постанови відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, оскільки дані про порушення позивачем пункту 9.8 ПДР та відповідно вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, встановлені постановою у справі про адміністративне правопорушення, винесеною у відповідності до вимог чинного законодавства та уповноваженою посадовою особою, суд вважає, що твердження позивача у позові про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, а тому оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

За приписами частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з положеннями частини першої та другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями частини другої статті 255 КУпАП визначено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Разом з цим, за приписами частин другої та третьої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

За положеннями частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення, зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (частина перша статті 78 КАС України).

Із огляду на вказане, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення відносно позивача оскаржуваної постанови було правомірним, а тому суд не знаходить правових підстав для її скасування.

Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для скасування постанови серії БАД № 538409 від 05.09.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, а тому позовну заяву належить залишити без задоволення.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Залишити без змін постанову про адміністративне правопорушення від 05.09.2025 серії БАД № 538409, винесену поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Дерев`янко Б.Д, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а позовну заяву без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення складене 11.11.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: вул. Ф. Ернста, 3, м. Київ, .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Полтавський області ДПП, місцезнаходження: вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, .

Суддя