Справа № 480/8512/22
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 р. Справа № 480/8512/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військового ліцею Державної прикордонної служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.04.2025, головуючий суддя І інстанції: А.І. Сидорук, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 25.04.25 по справі № 480/8512/22

за позовом ОСОБА_1

до Військового ліцею Державної прикордонної служби України , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ВЧ НОМЕР_1 ) , Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України (далі-відповідач 1, Державний ліцей-інтернат), в якій, з урахуванням уточненого позову, просив :

- визнати протиправною бездіяльність Державного ліцею-інтернату щодо непроведення нарахування та виплати йому додаткової щомісячної винагороди у розмірі 100 000 грн, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького стану , поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі- Постанова №168), у період з 24.02.2022 до 08.11.2022 включно;

- зобов`язати Державний ліцей-інтернат нарахувати та виплатити йому додаткову щомісячну винагороду, встановлену Постановою №168, за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії та перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, з 24.02.2022 до 08.11.2022 включно, у розмірі збільшеному до 100 000 грн щомісяця.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 допущено заміну відповідача у справі- Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України на- Військовий ліцей Державної прикордонної служби України (далі- Ліцей, відповідач 1, апелянт)

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 залучено до участі у справі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі- ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач 2) та Національну академію Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького ( далі- національна академія Держприкордонслужби України ім. Б. Хмельницького, відповідач 3) в якості других відповідачів.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.04.2025 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військового ліцею Держприкордонслужби України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до Постанови №168, пропорційно в розрахунку до 100 000 грн на місяць, а саме: за 02.03.2022, з 02.05.2022 до 16.05.2022, з 30.08.2022 до 01.09.2022, з 11.10.2022 до 13.10.2022, з 24.10.2022 до 07.11.2022.

Зобов`язано Військовий ліцей Держприкордонслужби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до Постанови №168, пропорційно в розрахунку до 100 000 грн на місяць, а саме: за 02.03.2022, з 02.05.2022 до 16.05.2022, з 30.08.2022 до 01.09.2022, з 11.10.2022 до 13.10.2022, з 24.10.2022 до 07.11.2022.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідач 1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що надані позивачем у якості доказів : Витяг Центральної військово-лікарської комісії (далі-ЦВЛК), що травма колінних суглобів пов`язана із захистом Батьківщини; акт про нещасний випадок, в якому зазначено про отримання позивачем 02.03.2022 травми колінних суглобів; довідка про безпосередню участь у бойових діях; журнал службово-бойових дій, де зазначено про авіаудар 02.03.2022 стався по місцю, де перебував позивач, на які посилався суд першої інстанції у мотивувальній частині свого рішення, не можуть вважатися достатнім доказом того, що позивач дійсно приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення захисту України.

По-перше, видана позивачу довідка від 01.02.2023 №12/17 про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України не є самостійним документом та не має наперед визначеної юридичної сили, а подається виключно на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, та на підставі якої комісія, за сукупністю інших поданих доказів, приймає рішення про надання або ненадання військовослужбовцю статусу учасника бойових дій.

Враховуючи наявність рішення компетентного органу (комісії Адміністрації Держприкордонслужби України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій) щодо відмови у визнанні позивача учасником бойових дій на підставі довідки Ліцею від 01.02.2023 № 12/17, даний документ, на думку апелянта, не може вважатися достатнім доказом того, що позивач дійсно приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.

По-друге, Журнал службово-бойових дій Ліцею від 24.02.2022 інв.№ 9, на який посилається суд першої інстанції в мотивувальній частині свого рішення, не містить конкретних відомостей щодо залучення позивача до ведення бойових дій, в журналі відсутнє посилання на бойовий наказ або бойове розпорядження та конкретний термін участі в бойових діях. Як зазначено у листі Адміністрації Держприкордонслужби України від 27.03.2023 № 12/13104/23-вих «Про направлення матеріалів», у витягах із Журналу службово-бойових дій Ліцею від 24.02.2022 інв.№ 9 відсутні дані про фактичне виконання завдань військовослужбовцями Ліцею, зазначено лише загальну мету застосування Ліцею.

По-третє, зі змісту Акту розслідування нещасного випадку № 10-23 від 02.03.2022, вбачається, що травмування позивача сталося о 07:20 на території Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Держприкордонслужби України внаслідок ракетно-бомбового удару. Водночас, зміст вказаного акту свідчить про те, що позивач на момент отримання травми не виконував бойових завдань у складі військової частини, не входив до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони, не залучався до виконання бойових (спеціальних) завдань та не здійснював відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються. Фактично позивач лише перебував на території закладу освіти в момент завдання ракетного удару, що, на думку апелянта, не може бути кваліфіковано як безпосередню участь у бойових діях чи забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони.

По-четверте, протокол засідання ЦВЛК № 310 від 31.10.2023 не може бути визнано належним та допустимим доказом для підтвердження права позивача на отримання додаткової щомісячної винагороди у заявленому розмірі, оскільки він не відповідає вимогам наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 №392/0/8122-АГ «Про реалізацію вимог Постанови № 168» (далі-Наказ №392) щодо документального підтвердження підстав для виплати додаткової винагороди, оскільки зазначений наказ встановлює чіткий перелік документів, які мають бути подані для підтвердження права на отримання такої виплати, і протокол військово-лікарської комісії сам по собі не є достатнім для цього доказом. Пунктом 6 Наказу № 392 визначено, що підставою виплати додаткової винагороди в розмірі до 100 тисяч гривень військовослужбовцям, зазначеним у пункті 4 пункту 3 цього наказу є затверджені акти органу Держприкордонслужби, де проходить службу або перебуває у відрядженні (оперативному підпорядкуванні) військовослужбовець, встановлені Інструкцією про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом МВС України від 22 березня 2016 року № 199.

Враховуючи те, що позивач не виконував бойових завдань із захисту Батьківщини 02.03.2022, а лише перебував на території закладу освіти в момент ракетно-бомбового удару, відсутні правові підстави для нарахування та виплати йому додаткової винагороди, відповідно до Постанови № 168, пропорційно в розрахунку до 100 000 грн на місяць, за 02.03.2022, а також за періоди, коли позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманою травмою - з 02.05.2022 до 16.05.2022, з 30.08.2022 до 01.09.2022, з 11.10.2022 до 13.10.2022, з 24.10.2022 до 07.11.2022.

Апелянт вказав, що суд першої інстанції під час ухвалення рішення не звернув увагу на той факт, що нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 24 лютого 31 березня 2022 року здійснювалось ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), а у квітні-жовтні 2022 року - Національною академією Держприкордонслужби України ім. Б.Хмельницького. Лише, починаючи з листопада 2022 року, Ліцей перейшов на власне фінансове забезпечення.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та відповідно до ст.308 КАС України в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

Згідно з витягом з наказу Голови Держприкордонслужби України №280-ОС з полковником ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби в Держприкордонслужбі України строком на 4 роки та призначено заступником начальника ліцею-інтернату з навчальної роботи по Державному ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Держприкордонслужби України (том 2 а.с.109).

Відповідно до довідки від 01.02.2023 №12/17 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (том 3 а.с.20), виданої начальником Державного ліцею-інтернату, полковник ОСОБА_1 дійсно 02 березня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Сумській області, Сумському районі, населеному пункті Суми.

Вказана довідка видана на підставі наказу начальника Ліцею від 24.02.2022 № 44-ОД, за яким військовослужбовців та окрему категорію працівників Ліцею, в тому числі полковника ОСОБА_1 , залучено до участі у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Сумської територіальної громади та міста Суми ( том 1 а.с.9), а також журналу службово-бойових дій Державного ліцею-інтернату від 24.02.2022 інв.№9, в якому зафіксовано про участь працівників Ліцею у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії (том 1 а.с.20-27).

Згідно з Актом від 29.03.2023 № 10-23 розслідування нещасного випадку, що стався 02.03.2022, близько 07.20 години, у Державному ліцеї-інтернаті, комісією зроблено висновок, що груповий нещасний випадок уважається таким, що стався з генерал-майором ОСОБА_2 , полковником ОСОБА_3 , підполковником ОСОБА_4 під час виконання ними обов`язків військової служби , відповідно до вимог ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Комісією прийнято рішення : скласти 3 акти за формою Нвс-1 (том 2 а.с.14-19).

29.03.2023 Комісією було складено Акт №10/02-23 за формою Нвс-1 про нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби, затверджений 30.03.2023 Головою Держприкордонслужби України. За цим Актом 02.03.2022, близько 7 години 20 хвилин, позивач отримав вибухово-хвильову травму колінних суглобів внаслідок протиправних дій військовослужбовців збройних сил Російської Федерації, в умовах військової агресії з боку Російської Федерації, які вчинені на території України (том 2 а.с.11-13).

У період з 02.05.2022 до 16.05.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Клінічна лікарня № 5 Сумської міської ради , в тому числі щодо колінних суглобів, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 16.05.2022 № 2890 (том 1 а.с.33).

Згідно з випискою (епікріз) історії № 9516 із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 , ортопедично-травматологічного відділення №1 КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Сумської міської ради від 01.09.2022 , у період з 30.08.2022 до 01.09.2022 він перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: пошкодження менісків правого колінного суглобу; посттравматичний правобічний гонартроз ІІ ст. ПФС ІІ; функція статики та ходи порушена помірно. 30.08.2022 позивачу проведена операція Порціальна меніскектомія правого колінного суглобу, дебридмент (а.с.42 том 1).

Відповідно до виписки (епікріз) історії № 11666 із медичної картки стаціонарного хворого, ортопедично-травматологічного відділення №1 КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Сумської міської ради від 13.10.2022 , у період з 11.10.2022 до 13.10.2022, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: посттравматичний двобічний гонартроз зліва ІІІ ст. справа ІІ ст.; пошкодження менісків лівого колінного суглобу. Стан після меніскектомії правого колінного суглобу. ПФС зліва ІІ, справа- І ст. Функція статики та ходи порушена помірно. 11.10.2022 позивачу проведена операція Порціальна меніскектомія лівого колінного суглобу, дебридмент (том 1 а.с.48).

Згідно з випискою з історії хвороби №12287 із медичної картки стаціонарного хворого, реабілітаційного відділення КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Сумської міської ради від 07.11.2022, у період з 24.10.2022 до 07.11.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні після травми, отриманої під час виконання військових обов`язків 02.03.2022 с діагнозом: двобічний післятравматичний гонартроз: зліва ІІІ ступеня, справа ІІ ступеня, стан після оперативного лікування від 30.08.22 та 11.10.22; комбінована контрактура обох колінних суглобів; больовий синдром; функція суглобу, статики та ходи значно порушена (том 1 а.с.51).

У період з 22.11.2022 до 30.11.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Клінічна лікарня № 5 СМР: щодо лікування колінних суглобів (том 2 а.с.82).

Згідно з довідкою ВЛК від 08.11.2022 № 199 КНП «Центральної міської клінічної лікарні» Сумської міської ради, ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. Діагноз: двобічний післятравматичний гонартроз: ліворуч третього ступнею, праворуч другого ступеню. Стан після оперативного лікування від 30.08.2022 - парціальна меніскектомія правого колінного суглобу, дебридмент; 11.10.2022 - парціальна меніскектомія лівого колінного суглобу, дебридмент. Комбінована контрактура обох колінних суглобів, ПФС ІІІ. Функція статики та ходи значно порушена (том 1 а.с.53).

Відповідно до наказу Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Держприкордонслужби України від 28.02.2023 № 77-ОС ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку. Таке звільнення відбулось на підставі наказу Держприкордонслужби України від 15.02.2023 № 199-ОС за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу » . Полковника ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 28 лютого 2023 року (том 1 а.с.88-89).

Згідно з Витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії (далі-ЦВЛК) Держприкордонслужби України по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм у колишнього військовослужбовця (протокол №310 від 31.10.2023) (том 1 а.с.182) ОСОБА_1 звільнений зі служби за станом здоров`я : залишкові явища операцій: артроскопії, парціальної мініскектомії правого колінного суглобу (30.08.2022), артроскопії парціальної мініскектомії лівого колінного суглобу (11.10.2023) по причині пошкодження менісків обох колін суглобів, у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців. Травма ОСОБА_1 , ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (том 1 а.с.182).

Не погоджуючись з протиправною бездіяльністю Ліцею щодо не проведення нарахування та виплати додаткової щомісячної винагороди у розмірі 100 000,00 грн, встановленої Постановою №168, у період з 24.02.2022 до 08.11.2022 включно, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції зазначив, що матеріали справи містять сукупність доказів, які не спростовані відповідачами, що логічно підтверджують факт участі позивача у бойових діях 02.03.2022. У справі наявні докази, що позивач лікував травми колінних суглобів, а саме: Витяг із протоколу засідання ЦВЛК, що травма колінних суглобів пов`язана із захистом Батьківщини; акт про нещасний випадок, в якому зазначено про отримання позивачем 02.03.2022 травми колінних суглобів; довідка про безпосередню участь позивача у бойових діях; журнал службово-бойових дій, де зазначено про авіаудар 02.03.2022 стався по місцю, де перебував позивач. Тому вказані документи у своїй сукупності та за внутрішнім переконанням суду підтверджують участь позивача у бойових діях 02.03.2022.

Отже, поведінка відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної винагороди до 100 000,00 грн за 02.03.2022 не відповідає критеріям правомірності, які встановлені нормою ч.2 ст.2 КАС України, а саме: обґрунтованості, добросовісності і розсудливості.

За періоди з 02.05.2022 до 16.05.2022, з 30.08.2022 до 01.09.2022, з 11.10.2022 до 13.10.2022, з 24.10.2022 до 07.11.2022 ОСОБА_1 має право на виплату винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн, оскільки у вказані періоди він перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку із травмою, яку отримав 02.03.2022 під час захисту Батьківщини.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Предметом перевірки колегії суддів в межах доводів апеляційної скарги є правильність застосування судом першої інстанції Постанови №168 у правовідносинах щодо виплати позивачу додаткової винагороди за періоди: 02.03.2022, з 02.05.2022 до 16.05.2022, з 30.08.2022 до 01.09.2022, з 11.10.2022 до 13.10.2022, з 24.10.2022 до 07.11.2022.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині 2 статті 9 цього Закону установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч.4 ст.9 Закону №2011-ХІІ).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 , у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває до цього часу.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №168.

Пунктом 5 зазначеної Постанови №168 встановлено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

У пункті 1 Постанови №168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 в абзаці першому пункту 1 Постанови №168 слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінено словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць. В решті зміст пункту 1 цієї Постанови в частині, що стосується виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби, на час виникнення спірних правовідносин (з 24.02.2022 по 08.11.2022 ) не змінювався.

У Постанові №168 Кабінет Міністрів України визначив перелік військовослужбовців за видами військових формувань, на яких поширено дію цієї постанови, підстави та розмір вищевказаної додаткової винагороди.

Водночас реалізація цитованих приписів указаної постанови вимагала визначення порядку та умов виплати такої додаткової винагороди, виходячи з того, що формулювання «а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах» є нечітким та породжує істотні труднощі у його правозастосуванні, що, насамперед, пов`язано із застосуванням сполучника «або», який має розділовий характер.

Конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови №168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець.

З метою врегулювання порядку і умов виплати цієї винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби України, Адміністрацією Держприкордонслужби України було видано : наказ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» від 31.03.2022 № 164-АГ (далі-Наказ №164-АГ,був чинним з 24.02.2022 до 31.07.2022) та наказ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ (далі-Наказ №392, був чинним з 01.08.2022 до 30.11.2022).

Пункт 1 наказу № 164-АГ передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн, а при безпосередній участі у бойових діях або заходах, її збільшують до 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі.

Відповідно до п. 2 Наказу №164-АГ "безпосередня участь" означає виконання військовослужбовцем бойових завдань (у т.ч. поза районами бойових дій), зокрема у складі угруповань, при забезпеченні оборони, відбитті збройного нападу тощо.

Пунктом 3 Наказу №164-АГ визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів:

-бойового наказу (бойового розпорядження); -журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); -рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Пунктом 5 Наказу №164-АГ визначено, що виплату додаткової винагороди здійснювати на підставі наказу начальника (командира) Держприкордонслужби. В наказі про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень на місяць, обов`язково зазначати підстави для його видання.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів) (п.12 наказу № 164-АГ).

Отже, підставою для виплати винагороди у розмірі до 100 000 грн є наказ командира, який видається, у разі, якщо особи беруть безпосередню участь у бойових діях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Документальним підтвердженням такої участі є один із документів, визначених п.3 Наказу № 164-АГ.

Щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн за 02 березня 2022 року колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 було затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі- Порядок №413).

Відповідно до п.6 Порядку № 413 (в редакції постанови КМУ від 21.10.2022 № 1193), особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк з дня участі у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання поранення, контузії, каліцтва зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6 та документи, передбачені абзацом десятим або одинадцятим пункту 4 цього Порядку для таких осіб, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

В матеріалах справи наявна довідка , видана ОСОБА_1 від 01.02.2023 №12/17 Державним ліцеєм -інтернатом з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Держприкордонслужби України, про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (том 2 а.с.20).

За цією довідкою полковник ОСОБА_1 дійсно 02 березня 2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Сумській області, Сумському районі, населеному пункті Суми. Довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Вказана довідка видана на підставі наказу начальника Ліцею від 24.02.2022 № 44-ОД, за яким військовослужбовців та окрему категорію працівників Ліцею, в тому числі полковника ОСОБА_1 , залучено до участі у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Сумської територіальної громади та міста Суми ( том 1 а.с.9), а також журналу службово-бойових дій Державного ліцею-інтернату від 24.02.2022 інв.№9, в якому зафіксовано про участь працівників Ліцею у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії (том 1 а.с.20-27).

Колегія суддів зазначає, що форма цієї довідки повністю відповідає формі довідки, передбаченої Додатком 6 Порядку №413. Доказів неправомірності видачі цієї довідки матеріали справи не містять.

Згідно з Актом від 29.03.2023 № 10-23 розслідування нещасного випадку, що стався 02.03.2022, близько 07.20 години, у Державному ліцеї-інтернаті, комісією зроблено висновок, що груповий нещасний випадок уважається таким, що стався з генерал-майором ОСОБА_2 , полковником ОСОБА_3 , підполковником ОСОБА_4 під час виконання ними обов`язків військової служби , відповідно до вимог ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Комісією прийнято рішення : скласти 3 акти за формою Нвс-1 (том 2 а.с.14-19).

29.03.2023 Комісією було складено Акт №10/02-23 за формою Нвс-1 про нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби, затверджений 30.03.2023 Головою Держприкордонслужби України. За цим Актом 02.03.2022, близько 7 години 20 хвилин, позивач отримав вибухово-хвильову травму колінних суглобів внаслідок протиправних дій військовослужбовців збройних сил Російської Федерації, в умовах військової агресії з боку Російської Федерації, які вчинені на території України (том 2 а.с.11-13).

Згідно з Витягом із протоколу засідання ЦВЛК Держприкордонслужби України по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм у колишнього військовослужбовця (протокол №310 від 31.10.2023) ОСОБА_1 звільнений зі служби за станом здоров`я : залишкові явища операцій: артроскопії, парціальної мініскектомії правого колінного суглобу (30.08.2022), артроскопії парціальної мініскектомії лівого колінного суглобу (11.10.2023) по причині пошкодження менісків обох колін суглобів, у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців. Травма ОСОБА_1 , ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (том 1 а.с.182).

За приписами пункту 21.5 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 (далі-Положення №402 в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема, д) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

Як вбачається з пункту 1 Постанови №168 (у редакції, чинній на 02.03.2022) додаткова винагорода, збільшена до 100 000,00 грн виплачується на період дії воєнного стану, в тому числі, військовослужбовцям Держприкордонслужби, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Отже, в матеріалах справи наявні докази, що підтверджують факт безпосередньої участі позивача у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів 02.03.2022, а саме: довідка Державного ліцею-інтернату від 01.02.2023 №12/17 про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, видана на підставі наказу начальника Ліцею від 24.02.2022 №44-ОД, журналу службово-бойових дій Державного ліцею-інтернату від 24.02.2022 інв.№9; акт №10/02-23 про нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби полковником ОСОБА_1 02.03.2022, затверджений головою Держприкордонслужби України 30.03.2023; Витяг із протоколу засідання ЦВЛК Держприкордонслужби України по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм у колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 (протокол №310 від 31.10.2023), згідно з яким травма ОСОБА_1 , ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (том 1 а.с.182).

У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Ліцею нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, відповідно до Постанови №168, пропорційно розрахунку до 100 000,00 грн на місяць, за 02.03.2022.

Довод апелянта про те, що довідка від 01.02.2023 №12/17 про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України не може вважатися достатнім доказом того, що позивач дійсно приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, оскільки наявне рішення комісії Адміністрації Держприкордонслужби України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, колегія суддів до уваги не приймає у зв`язку з його помилковістю.

Колегія суддів зауважує, що підставою для виплати передбаченої Постановою №168 додаткової винагороди пропорційно розрахунку до 100 000,00 грн на місяць, є не рішення про надання статусу учасника бойових дій, а підтвердження факту безпосередньої участі військовослужбовців Держприкордонслужби у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а зазначена довідка від 01.02.2023 №12/17 підтверджує це.

Так, згідно з пунктом 3 Наказу №164-АГ (був чинним станом на 02.03.2022) документальним підтвердженням такої участі є, в тому числі, журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постові відомості (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл).

Колегією суддів встановлено, що підставою видачі довідки ОСОБА_1 від 01.02.2023 №12/17 про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України є: наказ начальника Ліцею від 24.02.2022 №44-ОД та Журнал службово-бойових дій Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г.Харитоненка Держприкордонслужби України від 24.02.2022, інв.№9, в якому зафіксовано факт авіаудару 02.03.2022, о 7-50 годині по території військового містечка та Ліцею, де перебував ОСОБА_1 .

Отже, зазначена довідка від 01.02.2023 №12/17 підтверджує безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Щодо доводу апелянта про те, що Журнал службово-бойових дій Ліцею від 24.02.2022 інв.№9 не містить конкретних відомостей про залучення позивача до ведення бойових дій, оскільки у ньому відсутнє посилання на бойовий наказ або бойове розпорядження та конкретний термін участі позивача у бойових діях , а факт травмування позивача внаслідок ракетного удару під час його перебування на території Ліцею не може бути кваліфіковано як безпосередня участь у бойових діях чи забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, тому це не є доказами того, що позивач дійсно приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення захисту України колегія суддів зазначає наступне.

Як було зазначено вище, згідно з пунктом 1 Постанови №168 (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) додаткова винагорода, збільшена до 100 000,00 грн виплачується на період дії воєнного стану, в тому числі, військовослужбовцям Держприкордонслужби, які не тільки беруть безпосередню участь у бойових діях, а й забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Колегією суддів встановлено, що наказом Ліцею від 24.02.2022 №44, військовослужбовців та окрему категорію працівників Ліцею, в тому числі полковника ОСОБА_1 , було залучено до участі у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Сумської територіальної громади та міста Суми (том 1 а.с.9).

В журналі службово-бойових дій Державного ліцею-інтернату від 24.02.2022 інв.№9 зафіксовано факт авіаудару 02.03.2022 по території військового містечка та Ліцею, де перебував в цей час ОСОБА_1 . Внаслідок цього авіаудару ОСОБА_1 отримав вибухово-хвильову травму колінних суглобів, що підтверджується Актом №10/02-23 про нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем полковником ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби, затвердженим головою Держприкордонслужби 30.03.2023 (том 2 а.с.110-111). Відповідно до Витягу із протоколу засідання ЦВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм у колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 (протокол №310 від 31.10.2023) ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (том 1 а.с.182).

Отже, зазначені докази у своїй сукупності разом з Журналом службово-бойових дій Ліцею від 24.02.2022 інв.№9 підтверджують факт безпосередньої участі ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військово агресією Російської Федерації проти України 02 березня 2022 року, у зв`язку з чим наявні підстави для виплати йому передбаченої Постановою №168 додаткової винагороди , збільшеної до 100 000,00 грн.

Щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн з 02.05.2022 до 16.05.2022, з 30.08.2022 до 01.09.2022, з 11.10.2022 до 13.10.2022, з 24.10.2022 до 07.11.2022 за період його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 4 пункту 3 Наказу №392 закріплено, що виплата додаткової винагороди у розмірі до 100 тисяч гривень також здійснюється (не більше періоду дії воєнного стану) у разі, якщо військовослужбовець поранений (отримав контузію, травму, каліцтво) у зв`язку із захистом Батьківщини та перебуває на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебуває у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії та на увесь час лікування.

За приписами пункту 21.5 розділу ІІ Положення №402 в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема, д) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

Тобто положення Наказу №392 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди: поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини та перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок такого поранення.

Колегія суддів зазначає, що у спірних правовідносинах зазначені умови дотримані та підтверджуються: Актом №10/02-23 про нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби від 29.03.2023; виписками із медичної карти стаціонарного (амбулаторного) хворого ОСОБА_1 ; Витягом із протоколу засідання ЦВЛК Держприкордонслужби України по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм у колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 (протокол №310 від 31.10.2023).

Колегією суддів встановлено, що 02.03.2022, близько 7 години 20 хвилин, ОСОБА_1 отримав вибухово-хвильову травму колінних суглобів внаслідок протиправних дій військовослужбовців збройних сил Російської Федерації, в умовах військової агресії з боку Російської Федерації, які вчинені на території України.

У період з 02.05.2022 до 16.05.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Клінічна лікарня № 5 Сумської міської ради , в тому числі щодо колінних суглобів, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 16.05.2022 № 2890 (том 1 а.с.33).

Згідно з випискою (епікріз) історії № 9516 із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 , ортопедично-травматологічного відділення №1 КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Сумської міської ради від 01.09.2022 , у період з 30.08.2022 до 01.09.2022 він перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: пошкодження менісків правого колінного суглобу; посттравматичний правобічний гонартроз ІІ ст. ПФС ІІ; функція статики та ходи порушена помірно. 30.08.2022 позивачу проведена операція Порціальна меніскектомія правого колінного суглобу, дебридмент (а.с.42 том 1).

Відповідно до виписки (епікріз) історії № 11666 із медичної картки стаціонарного хворого, ортопедично-травматологічного відділення №1 КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Сумської міської ради від 13.10.2022 , у період з 11.10.2022 до 13.10.2022, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: посттравматичний двобічний гонартроз зліва ІІІ ст. справа ІІ ст.; пошкодження менісків лівого колінного суглобу. Стан після меніскектомії правого колінного суглобу. ПФС зліва ІІ, справа- І ст. Функція статики та ходи порушена помірно. 11.10.2022 позивачу проведена операція Порціальна меніскектомія лівого колінного суглобу, дебридмент (том 1 а.с.48).

Згідно з випискою з історії хвороби №12287 із медичної картки стаціонарного хворого, реабілітаційного відділення КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Сумської міської ради від 07.11.2022, у період з 24.10.2022 до 07.11.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні після травми, отриманої під час виконання військових обов`язків 02.03.2022 с діагнозом: двобічний післятравматичний гонартроз: зліва ІІІ ступеня, справа ІІ ступеня, стан після оперативного лікування від 30.08.22 та 11.10.22; комбінована контрактура обох колінних суглобів; больовий синдром; функція суглобу, статики та ходи значно порушена (том 1 а.с.51).

Витягом із протоколу засідання ЦВЛК Держприкордонслужби України по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм у колишнього військовослужбовця (протокол №310 від 31.10.2023) ОСОБА_1 звільнений зі служби за станом здоров`я : залишкові явища операцій: артроскопії, парціальної мініскектомії правого колінного суглобу (30.08.2022), артроскопії парціальної мініскектомії лівого колінного суглобу (11.10.2023) по причині пошкодження менісків обох колін суглобів, у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців. Травма ОСОБА_1 , ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (том 1 а.с.182).

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні підстав для виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини та перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок такого поранення за період: з 02.05.2022 до 16.05.2022, з 30.08.2022 до 01.09.2022, з 11.10.2022 до 13.10.2022, з 24.10.2022 до 07.11.2022.

Довод апелянта, що протокол засідання ЦВЛК №310 від 31.10.2023 не може бути сам по собі визнаний належним та допустимим доказом для підтвердження права позивача на отримання додаткової щомісячної винагороди у заявленому розмірі, а підставою для виплати цієї додаткової винагороди є затверджені акти органу Держприкордонслужби України про нещасний випадок, спростовується наявним в матеріалах справи Актом №10/02-23 про нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби , затвердженим Головою Держприкордонслужби Укураїни 30.03.2023, який підтверджує отримання 02.03.2022, близько 7 години 20 хвилин, полковником ОСОБА_1 вибухово-хвильової травми колінних суглобів внаслідок протиправних дій військовослужбовців збройних сил Російської Федерації в умовах військової агресії з боку Російської Федерації, які вчинені на території України.

Щодо доводу апелянта про неврахування судом першої інстанції того факту, що нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 24 лютого 31 березня 2022 року здійснювалось ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), а у квітні-жовтні 2022 року - Національною академією Держприкордонслужби України ім. Б.Хмельницького; починаючи з листопада 2022 року Ліцей перейшов на власне фінансове забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 01.03.2022 № 109-АГ «Про фінансове забезпечення органів Державної прикордонної служби України» ліцей було зараховано на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )).

Згідно з наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 № 15 внесені зміни до директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.03.2021 №12 дск "Про переведення на новий штат навчального закладу Державної прикордонної служби України", а саме: введено примітку наступного змісту: "Особовий склад Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою "Кадетський корпус" імені І.Г Харитоненка на усіх видах забезпечення, крім кадрового, перебуває в Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького.

Разом з тим, із наявної в матеріалах справи заяви ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідача 2) вбачається, що рішення про виплату позивачу додаткової винагороди приймав начальник Державного ліцею-інтернату з посиленою фізичною підготовкою відповідно до наказу від 14 березня 2022 року №12-ОС, а відповідач 2 здійснював лише виплату на підставі вищезазначеного наказу.

Зазначене підтверджується наявним в матеріалах справи доказами: наказом Державного ліцею-інтернату з посиленою фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Держприкордонслужби України №12-ОСЧ від 14 березня 2022 року «Про окремі питання виплати грошового забезпечення за березень 2022 року» (том 2 а.с.135); наказами начальника Державного ліцею-інтернату про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям Ліцею від 31.08.2022 №358-ОС, від 30.09.2022 №461-ОС, від 01.11.2022 №505-ОС (том 1 а.с.119-120, 122-123, 125-126), відповідно до яких виплата додаткової винагороди під час дії воєнного стану військовослужбовцям Ліцею, передбаченої Постановою №168, здійснювалась за наказом начальника Ліцею.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими з вище зазначених підстав.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені всі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.308, 311, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військового ліцею Державної прикордонної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі № 480/8512/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк