Справа № 520/12304/25
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Горшкова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 р. Справа № 520/12304/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/12304/25

за позовом Головного управління ДПС у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Багатоцільова фірма «МІРА»

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Харківській області (далі по тексту позивач, ГУ ДПС у Харківській області) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Багатоцільова фірма «МІРА» (далі по тексту відповідач, ТОВ Багатоцільова фірма «МІРА» ), в якому позивач просив:

-стягнути кошти з ТОВ Багатоцільова фірма «МІРА» з усіх відкритих розрахункових рахунків та за рахунок готівки, у розмірі 4572,81 гривень в рахунок погашення податкового боргу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2025 позов задоволено частково.

Стягнуто кошти з Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатоцільова фірма "МІРА" (вул. Свердлова, буд. 45-Г, с. Подвірки, Дергачівський район, Харківська область, 62371, ) з усіх відкритих розрахункових рахунків та за рахунок готівки, у розмірі 2011 (дві тисячі одинадцять) 59 коп. гривень в рахунок погашення податкового боргу за податковим повідомленням рішенням № 22928/0412 вiд 29.04.2024.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що ТОВ багатоцільова фірма «МІРА» має податковий борг в загальній сумі 4572,81 гривень (штрафна санкція), який виник у результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а саме: по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 2561,22 гривень (штрафна санкція), згідно податкового повідомлення-рішення № 18040/0412 вiд 09.04.2024 та по податку на прибуток приватних підприємств у загальній сумі 2011,59 гривень (штрафна санкція), згідно податкового повідомлення-рішення № 22928/0412 вiд 29.04.2024. У зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлені, контролюючим органом направлено відповідачу податкову вимогу від 20.06.2024 № 0-2040, яка вважається врученою. Враховуючи, що вимога не оскаржувалась відповідачем ані в судовому, ані в адміністративному порядку, сума боргу є узгодженою та підлягає стягненню у повному обсязі.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства, а висновки суду є законними та обґрунтованими.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції позивачем оскаржується виключно в частині відмови у задоволенні позовних вимог, рішення суду першої інстанції переглядається судом апеляційної інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, у відповідності до ст. 308 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Багатоцільова фірма "МІРА" перебуває на податковому обліку в Головного управління ДПС у Харківській області.

Контролюючим органом на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст 20 розділу І, п. 75.1 ст. 75 розділу ІІ Податкового кодексу України, було проведено камеральну перевірку, щодо неподання/несвоєчасне подання податкової звітності.

За наслідками перевірки контролюючим органом складено акт №7584/20-40-04-12-02/21188746 від 04.03.2024 з питань несвоєчасного подання податкової звітності з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2022 року.

Висновками акту №7584/20-40-04-12-02/21188746 від 04.03.2024 встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Багатоцільова фірма "МІРА" підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 розділу ІІ, пунтку 203.1 статті 203 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010, а саме несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість жовтень 2022 року від 31.01.2023 № , за листопад 2022 року від 31.01.2023 № , за грудень 2022 року від 20.02.2023 № .

Вказаний акт було направлено на податкову адресу відповідача, а вручено останньому 20.03.2024, що підтверджується корінцем поштового відправлення № 675.

На підставі висновків, викладених в акті №7584/20-40-04-12-02/21188746 від 04.03.2024, контролюючим органом складено податкове повідомлення-рішеня про застосування фінансових санкцій №18040/0412 від 09.04.2024, яким зобов`язано відповідача сплатити штраф у розмірі 3060,00 грн.

Із розрахунку фінансової санкції вбачається, що за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2022 року від 31.01.2023 № , термін подання 21.11.2022, фактично подана 31.01.2023, фінансова санкція на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн; за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2022 року від 31.01.2023 № , темірн подання 20.12.2022, фактично подана 31.01.2023, фінансова санкція на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн; за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2022 року від 20.02.2023 № темірн подання 20.01.2023, фактично подана 20.02.2023, фінансова санкція на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн.

Податкове повідомлення рішення направлено контролюючим органом на юридичну адресу відповідача, у порядку визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, проте на адресу відправника повернувся конверт з вкладенням з відміткою про неможливість вручення у зв`язку із «закінченням терміну зберігання поштового відправлення».

Також, контролюючим органом на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст 20 розділу І, п. 75.1 ст. 75 розділу ІІ Податкового кодексу України, було проведено камеральну перевірку, щодо неподання/несвоєчасне подання податкової звітності.

За наслідками перевірки контролюючим органом складено акт №11091/20-40-04-12-02/21188746 від 21.03.2024 з питань несвоєчасного подання податкової звітності з податку на прибуток.

Висновками акту №11091/20-40-04-12-02/21188746 від 21.03.2024 встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Багатоцільова фірма "МІРА" пудпункту 49.18.3 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України від 02.12.2010, а саме несвоєчасне подання податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2021 рік за 2022 рік.

Вказаний акт було направлено на податкову адресу відповідача, та на адресу відправника повернувся конверт з вкладенням з відміткою про неможливість вручення у зв`язку із «закінченням терміну зберігання поштового відправлення».

На підставі висновків, викладених в акті №11091/20-40-04-12-02/21188746 від 21.03.2024, контролюючим органом складено податкове повідомлення-рішеня про застосування фінансових санкцій №22928/0412 від 29.04.2024, яким зобов`язано відповідача сплатити штраф за платежем податок на прибуток підприємств у розмірі 2040,00 грн.

Із розрахунку фінансової санкції вбачається, що за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на прибуток 2021 року № , термін подання 20.07.2022, фактично подана 15.06.2023, фінансова санкція на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн; за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік № , темірн подання 01.03.2023, фактично подана 15.06.2023, фінансова санкція на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн.

Податкове повідомлення рішення №22928/0412 від 29.04.2024 направлено контролюючим органом на юридичну адресу відповідача, у порядку визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, проте на адресу відправника повернувся конверт з вкладенням з відміткою про неможливість вручення у зв`язку із «закінченням терміну зберігання поштового відправлення».

У зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлені строки, відповідно до п.п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 20.06.2024 №07-2040, яка направлена на податкову адресу відповідача у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України та на адресу відправника повернувся конверт з вкладенням з відміткою про неможливість вручення у зв`язку із «закінченням терміну зберігання поштового відправлення».

З урахуванням вимог Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою відповідачкою у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Посилаючись на вище наведені обставини, позивач звернувся до суду із заявою про стягнення податкового боргу.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що штрафна санкція за податковим повідомленням-рішенням № 18040/0412 вiд 09.04.2024, розрахована контролюючим органом неправомірно та з порушенням п.120.1 статті 120 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим, вказане податкове повідомлення рішення не може бути підставою для стягнення податкового боргу.

Поряд із тим, штрафні санкції у розмірі 2011,59 грн (з урахуванням часткової сплати), за податковим повідомленням-рішенням від 29.04.2024 №22928/0412 (про застосування штрафних санкцій у сумі 2040,00 грн) підлягають стягненню.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції позивачем оскаржується виключно в частині відмови у задоволенні позовних вимог, рішення суду першої інстанції переглядається судом апеляційної інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, у відповідності до ст. 308 КАС України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок сплати податків і зборів встановлений Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У силу вимог пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, визначена податковими повідомленнями-рішеннями, у встановлений чинним законодавством строк відповідачем не сплачена, а тому набула статусу податкового боргу.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 ПК України.

Приписами пункту 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріалами справи встановлено, що контролюючим органом прийнято податкову вимогу від 20.06.2024 №07-2040 про наявність податкового боргу та направлено на адресу відповідача та поштове відправлення із податковою вимогою повернуто контролюючому органу з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

У розумінні пункту 58.3 статті 58 ПК України зазначена податкова вимога вважається врученою відповідачу.

Доказів оскарження вищевказаної податкової вимоги в адміністративному чи судовому порядку суду не надано.

Відповідно до підпунктів 20.1.19 та 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки вимога про сплату боргу, не є предметом дослідження у цій справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати її правовий аналіз.

Аналогічний висновок вказано Верховним Судом у постанові від 22.06.2023 року у справі №380/783/21.

Відповідач не скористався своїм правом на звернення до суду у цій справі із зустрічним позовом, а доказів оскарження податкової вимоги в іншому судовому провадженні матеріали справи не містять.

Якщо рішення контролюючого органу, за яким стягується податковий борг, не було скасовано і є чинним, грошові зобов`язання вважаються узгодженими.

З огляду на встановлені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку про дотримання контролюючим органом процедури, що передує стягненню податкового боргу за рішенням суду, тому заявлені позовні вимоги стосовно податкового боргу у розмірі 2561,22 грн, який виник згідно податкового повідомлення рішення від 09.04.2024 №18040/0412, узгоджуються з приписами податкового законодавства, та є обґрунтованим.

Таким чином, суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми права, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення в частині позовних вимог, залишених без розгляду, та ухвалення нового рішення в цій частині про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311 , 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2025 по справі № 520/12304/25 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги Головного управління ДПС у Харківській області - задовольнити.

Стягнути кошти з Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатоцільова фірма "МІРА" (вул. Свердлова, буд. 45-Г, с. Подвірки, Дергачівський район, Харківська область, 62371, ) з усіх відкритих розрахункових рахунків та за рахунок готівки, у розмірі 2561,22 (дві тисячі п`ятсот шістдесят одна грн) 22 коп. гривень в рахунок погашення податкового боргу за податковим повідомленням рішенням № 18040/0412 вiд 09.04.2024 .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий