Справа № 280/11193/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 280/11193/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 р. (суддя Батрак І.В) в адміністративній справі №280/11193/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання протиправним рішення, його скасування та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №59 від 30 жовтня 2024 р. про відмову у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та зобов`язати відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з дня звернення за пенсією.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 23 жовтня 2024 р. звернулась із заявою про призначення пенсії за віком за Списком 1, однак отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №59 від 30 жовтня 2024 р. про відмову в призначенні пенсії у зв`язку із тим, що вона не досягла необхідного пенсійного віку, передбаченого ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Дана відмова суперечить висновкам Конституційного Суду України, викладеним у Рішенні №1-р/2020 від 23 січня 2020 р.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано про помилкове застосування до спірних правовідносин пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, що діяла до внесення змін Законом № 213-VІІІ від 02 березня 2015 р., як такого, що суперечить приписам статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.

23 жовтня 2024 р. ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення №59 від 30 жовтня 2024 р. про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . У рішенні вказано, що вік заявниці - 47 років 13 днів, страховий стаж - 23 роки 11 місяців 14 днів, стаж роботи за Списком № 1 - 12 років 9 місяців 21 день., у призначені пенсії слід відмовити у зв`язку з відсутністю необхідного віку 50 років.

Не погоджуючись із даним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, вирішуючи питання призначення позивачу пільгової пенсії за віком за Списком №1, мав керуватися саме положеннями статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом №213-VIII, як це передбачено Конституційним Судом України в Рішенні №1-р/2020 від 23 січня 2020 р., а не статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до 01 квітня 2015 р. визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

Згідно пункту "а" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції після внесення змін Законом України від 02 березня 2015 р. № 213-VIII визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників , затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. №1-р/2020, визнані неконституційними, зокрема, приписи статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. Встановлено, що стаття 13 в редакції Закону №213-VIII втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Застосуванню підлягає стаття 13, в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 01 квітня 2015 р. на посадах, визначених у вказаних нормах.

Отже, наявна колізія між нормою пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", із урахуванням рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23 січня 2020 р. та нормою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII, що порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 р. у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 р. у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Таким чином, застосуванню, у даному випадку, підлягає норма пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, що діяла до 01 квітня 2015 р., як така, що найбільш сприяє захисту права позивачки на призначення пільгової пенсії за Списком №1.

Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 листопада 2021 р. у справі №360/3611/20.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії рішення відповідача №59 від 30 жовтня 2024 р., позивачка станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії (23 жовтня 2024 р) досягла віку - 47 років 13 днів та мала страховий стаж - 23 роки 11 місяців 14 днів, стаж за Списком №1 - 12 років 09 місяців 21 день.

Таким чином, маючи необхідний вік, страховий та пільговий стаж, позивачка з 23 жовтня 2024 р. набула право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність рішення відповідача №59 від 30 жовтня 2024 р. та наявність підстав для його скасування.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 р. в адміністративній справі №280/11193/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 29 жовтня 2025 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий