Справа № 390/1446/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 390/1446/25
(суддя Бойко І.А., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 17 липня 2025 року у справі №390/1446/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 червня 2025 року звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області в якому, просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАН № 4839469 від 28.05.2025 року.

Позов обґрунтовано тим, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Рішенням Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 17 липня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що на першому відеозаписі зафіксовано рух білого автомобіля «Ford Fiesta», за яким рухаєься «Ланос» та службовий поліцейський автомобіль, час 22.53.56. Надалі білий автомобіль «Ford Fiesta» проїжджає на червоний сигнал світлофора, час 22.53.58, «Ланос» зупиняється на червоний сигнал світлофора, а поліцейський автомобіль об`їжджає «Ланос» з правого боку та з проблисковми маячками продовжує рух, час 22.54.04 - 22.54.14. Другий відеозапис з нагрудного відеореєстратора, де зафіксовано вже зупинений білий автомобіль «Ford Fiesta», державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Час на відезаписі 22.54.44. Третій відеозапис з автомобільного реєстратора службового автомобіля, де зафіксовано рух поліцейського 28.05.2025 у період часу з 22.51.06 по 22.51.37 за автомобілем «Ланос», який зупиняється на червоний сигнал світлофора, а поліцейський автомобіль об`їжджає «Ланос» з правого боку та за допомогою проблискових маячків зупиняє білий автомобіль «Ford Fiesta», державний номер НОМЕР_1 . Таким чином, співставивши зафіксований на відеозаписах час, автомобілі та траєкторію їх руху, суд приходить до висновку, що на відозаписах зафіксовані одні і ті ж автомобілі. Тобто вказані відеозаписі підтверджують порушення водієм автомобіля «Ford Fiesta», державний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 п. 8.7.3 (е) ПДР України, обставини якого викладені в оскаржуваній постанові.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що вказані відео не підтверджують факт того, що автомобіль позивача рухався на червоний сигнал світлофору, а висновки суду є припущеннями.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з постановою серії ЕАН № 4839469 від 28.05.2025 року, 28.05.2025 року о 23 год. 03 хв. в м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 50 позивач керуючи транспортним засобом «Ford Fiesta», державний номер НОМЕР_1 проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «е» ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.12).

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 8.7.3 «е» ПДР України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Із матеріалів справи встановлено та в оскаржуваній постанові зазначено, що до постанови, зокрема, додаються відео з нагрудного відеореєстратора MOTOROLA Solution VB 400 47, 3790, 472376 (а.с.12).

В свою чергу, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем до відзиву на позовну заяву надано оптичний диск із відеозаписами (а.с.40).

З наданих до суду відеозаписів судом першої інстанції встановлено, та не заперечується учасниками справи, що білий автомобіль «Ford Fiesta» проїжджає регульований пішохідний перехід на червоний сигнал світлофора, час 22.53.58.

В свою чергу, згідно з інформацією з камери «Безпечне місто», яка розташована в м. Кропивницький на перехресті вул. Велика Перспективна та вул. Преображенська:

22:53:29 вмикається зелений сигнал світлофора;

22:53:50 вмикається миготливий зелений сигнал світлофора;

22:53:51 зафіксовано транспортний засіб «Ford Fiesta», що рухається в напрямку світлофору;

22:53:53 вмикається жовтий сигнал світлофора (а.с.41);

22:53:56 вмикається червоний сигнал світлофора (а.с.42), транспортний засіб «Ford Fiesta» не зменшуючи швидкість, здійснює проїзд регульованого світлофором пішохідного переходу.

Зважаючи на те, що автомобіль «Ford Fiesta» проїхав регульований світлофором пішохідний перехід о 22.53.58 год в той час як за інформацією камери «Безпечне місто» о 22:53:56 год увімкнувся червоний сигнал світлофора, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем здійснено проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофора.

Отже зазначені обставини підтверджують висновки відповідача з якими погодився суд першої інстанції про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 справа «Руїз Торіха проти Іспанії» суд наголошує на тому, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Щодо доводів позивача в апеляційній скарзі які зводяться до протиправності постанови серії ЕАН № 4839469 від 28.05.2025 року, суд апеляційної інстанції зазначає, що судовим рішенням у цій справі надано необхідне та достатнє обґрунтування наявності у відповідача законних підстав для притягнення позивача до відповідальності у зв`язку з допущеним позивачем порушенням, при цьому суд першої інстанції дослідив усі основні питання віднесені на його розгляд.

Всі інші аргументи апеляційної скарги колегія суддів вважає не є доречними і не важливими, оскільки вони не спростовують висновок суду щодо допущення позивачем порушення за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на рішення Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" згідно з висновком якого будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати значної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, натомість дії позивача фактично призвели до того, що після виїзду на перехрестя на червоний сигнал світлофору, його транспортний засіб опинився на цьому перехресті на забороняючий сигнал світлофору, що створювало загрозу життю та здоров`ю інших учасників дорожнього руху.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 17 липня 2025 року у справі №390/1446/25 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 11 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва