Справа № 160/12000/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/12000/25
(суддя Коренев А.О., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року у справі №160/12000/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 квітня 2025 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, згідно з яким просить суд:

- визнати протиправними дії відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зарахуванню періоду роботи з 18.07.1982 року по 22.12.2002 року згідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 01.07.1982року до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком;

- зобов`язати відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , періоди роботи на посаді тракториста з 18.07.1982 року по 29.01.2001 року, що дає право на призначення пенсії за віком до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу.

Позов обґрунтовано тим, що до загального страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 18.07.1982 року по 22.12.2002 року, що стало наслідком протиправної відмови у призначенні позивачу пенсії з підстав недостатності страхового стажу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправним та скасував рішення № 76 від 19.02.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у колгоспі з 1982 року по 2000 рік згідно записів трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 01.07.1982 року та архівних довідок № П-10, № 11-П від 08.01.2025 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 11.02.2025 року, з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позову - відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що за відомостями трудової книжки колгоспника встановлено, що за спірний період трудова книжка позивача має відомості, про встановлені та відпрацьовані трудодні та отриману заробітну плату. Таким чином вказана трудова книжка містить необхідну інформацію (в тому числі і посилання на відпрацьовані трудодні, отриману заробітну плату), яка підтверджує трудову діяльність позивача у спірний період.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що до страхового стажу позивача не зараховано згідно із трудовою книжкою колгоспника № НОМЕР_1 період роботи в колгоспі, трактористом з 17.01.1983 по 31.12.1998, оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутні відомості про дату народження заявника, неповна дата заповнення. Архівну довідку від 08.01.2025 №10-П про відпрацьовані вихододні в колгоспі імені Карла Маркса за період роботи 1982-2000 та архівну довідку від 08.01.2025 №11-П про нараховану заробітну плату не взято до розгляду, оскільки прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено скорочено.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 15.01.2025 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням відділу з питань призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 76 від 23.01.2025 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Відмова обґрунтована тим, що врахованого страхового стажу ОСОБА_1 недостатньо для призначення пенсії. Вказано, що до страхового стажу не враховано трудову книжку № НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці неправильно зазначену дата народження заявника. Не враховано архівну довідку від 08.01.2025 №10-П про відпрацьовані вихододні в колгоспі імені Карла Маркса за період роботи 1982-2000 та архівну довідку від 08.01.2025 №11-П про нараховану заробітну плату не взято до розгляду, оскільки прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено скорочено. Долучені довідки можливо зарахувати після проведення перевірки первинних документів підприємства (а.с.17).

З метою усунення недоліків, 11.02.2025 року позивач звернувся повторно із заявою про призначення пенсії та пакетом документів.

19.02.2025 року відділ з питань призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надіслав рішення про відмову у призначення пенсій № 76. Обґрунтування відмови аналогічне до відмови викладеної у рішенні від 23.01.2025 року. Зазначено, що право на призначення пенсійної виплати з 07.01.2030 року, за набуття 65-річного віку (а.с.18).

Правомірність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу періодів роботи в колгоспі та відмови у призначенні пенсії за віком є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, згідно з якої суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

Зазначене у вказаній статті право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно зі статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310, та чинних на час розгляду справи (надалі по тексту також - Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Також слід відмітити про встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ "членство в колгоспі", де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV "відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Як вбачається із матеріалів справи, трудова книжка колгоспника ОСОБА_1 № 127 містить записи про трудову участь позивача у колгоспі у спірні періоди (а.с.20).

На виконання пункту 5 та 6 Порядку ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310 роботодавцем (колгоспом) вівся розділ V трудової книжки колгоспника, який називався «трудова участь у громадському господарстві», в якому зазначалися відомості встановлених у колгоспі річних мінімумів трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Так, з розділу V «трудова участь у громадському господарстві» трудової книжки колгоспника позивача №127 містяться відомості щодо встановлених у колгоспі річних мінімумів трудової участі в громадському господарстві, виконання позивачем річного мінімуму трудової участі, натомість зазначені обставини відповідачем безпідставно не були враховані.

Враховуючи те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, та трудова книжка колгоспника позивача №127 містить інформацію про встановлений мінімум та фактично відпрацьований позивачем час в колгоспі за відповідний період, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, відповідач безпідставно не врахував до стажу роботи позивача такий період.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зауважує, що твердження скаржника про те, що на титульній сторінці трудової книжки колгоспника неправильно зазначено дату народження заявника, не може бути підставою для неврахування відомостей такої трудової книжки, оскільки з копії титульної сторінки трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 вбачається, що дата народження працівника зазначена « ІНФОРМАЦІЯ_1 » року, що відповідає відомостям паспорта позивача (а.с.15, 20).

Щодо доводів пенсійного органу про те, що не враховано архівну довідку від 08.01.2025 №10-П про відпрацьовані вихододні в колгоспі імені Карла Маркса за період роботи 1982-2000 та архівну довідку від 08.01.2025 №11-П про нараховану заробітну плату, оскільки прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено скорочено, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Архівні довідки видаються на підставі первинних документів, що були передані до відповідного архіву.

Тобто, при видачі архівної довідки в ній зазначається інформація, в тому числі із скороченнями, що міститься в оригіналах первинних документів, що передалися на зберігання.

Зважаючи на те, що архівна довідка є документом, що несе інформацію, що міститься в первинних документах, без будь-яких доповнень, суд апеляційної інстанції вважає, що застосування роботодавцем скорочень не може бути наслідком відмови працівнику в реалізації права на зарахування страхового стажу за такий період роботи.

Також відповідач відмовлячи у врахуванні вищезазначених довідок вказує на те, що ці довідки можливо зарахувати після проведення перевірки первинних документів підприємства. З приводу цього слід зазначити наступне.

За умовами частини 3 статті 44 Закону України № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Тобто, у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами або архівних установ.

За наведених обставин, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права перевірити інформацію, яка зазначена у трудовій книжці та інших документах позивача, як того вимагає частина 3 статті 44 Закону №1058-IV.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2025 року у справі №160/12000/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва