Справа № 200/7251/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року справа №200/7251/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 р. у справі № 200/7251/24 (головуючий І інстанції Крилова М.М. ) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування додаткової винагороди ОСОБА_1 у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану з розрахунку 100 000,00 грн на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою, отриманою під час захисту Батьківщини, з 16.10.2023 р. по 13.11.2023 р., з 13.11.2023 р. по 30.11.2023 р., з 01.12.2023 р. по 18.12.2023 р., з 18.12.2023 р. по 15.01.2024 р., з 15.01.2024 р. по 08.02.2024 р., з 08.02.2024 р. по 26.02.2024 р., з 26.02.2024 р. по 18.03.2024 р;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 та подати для виплати до військової частини НОМЕР_2 додаткову винагороду з розрахунку 100 000,00 грн на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою, отриманою під час захисту Батьківщини, з 16.10.2023 р. по 13.11.2023 р., з 13.11.2023 р. по 30.11.2023 р., з 01.12.2023 р. по 18.12.2023 р., з 18.12.2023 р. по 15.01.2024 р., з 15.01.2024 р. по 08.02.2024 р., з 08.02.2024 р. по 26.02.2024 р., з 26.02.2024 р. по 18.03.2024 р;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду з розрахунку 100 000,00 грн на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою, отриманою під час захисту Батьківщини, з 16.10.2023 р. по 13.11.2023 р., з 13.11.2023 р. по 30.11.2023 р., з 01.12.2023 р. по 18.12.2023 р., з 18.12.2023 р. по 15.01.2024 р., з 15.01.2024 р. по 08.02.2024 р., з 08.02.2024 р. по 26.02.2024 р., з 26.02.2024 р. по 18.03.2024 р.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 19.12.2024, позов задоволено, а саме суд:

Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування додаткової винагороди ОСОБА_1 у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану з розрахунку 100 000,00 грн на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою, отриманою під час захисту Батьківщини, з 16.10.2023 по 13.11.2023, з 13.11.2023 по 30.11.2023, з 01.12.2023 по 18.12.2023, з 18.12.2023 по 15.01.2024, з 15.01.2024 по 08.02.2024, з 08.02.2024 по 26.02.2024, з 26.02.2024 по 18.03.2024.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) нарахувати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткову винагороду з розрахунку 100 000,00 грн на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою, отриманою під час захисту Батьківщини, з 16.10.2023 по 13.11.2023, з 13.11.2023 по 30.11.2023, з 01.12.2023 по 18.12.2023, з 18.12.2023 по 15.01.2024, з 15.01.2024 по 08.02.2024, з 08.02.2024 по 26.02.2024, з 26.02.2024 по 18.03.2024.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткову винагороду з розрахунку 100 000,00 грн на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою, отриманою під час захисту Батьківщини, з 16.10.2023 по 13.11.2023, з 13.11.2023 по 30.11.2023, з 01.12.2023 по 18.12.2023, з 18.12.2023 по 15.01.2024, з 15.01.2024 по 08.02.2024, з 08.02.2024 по 26.02.2024, з 26.02.2024 по 18.03.2024.

Військова частина НОМЕР_1 до суду подала апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Скарга обґрунтована тим, що враховуючи норми чинного законодавства та їх аналіз, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини та висновок (постанова) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку із отриманням тяжкого поранення пов`язаним із захистом Батьківщини.

Судом під час ухвалення рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та не доведено обставини, що мають значення для справи, які визнано встановленими, а саме:

- встановлено наявність довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 23.06.2023 № 494 у ст. с. ОСОБА_1 та в матеріалах справи;

- не встановлено обставини/факти надання ст. с. ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 23.06.2023 № 494, у будь який спосіб, до військової частини НОМЕР_1 або до медичної служби військової частини НОМЕР_1 ;

- не доведено обставини подання/надіслання ст. с. ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 23.06.2023 № 494 до військової частини НОМЕР_1 ;

- встановлено що Згідно з довідкою ВЛК від 06.07.2023 № 7043 позивачу проведено огляд військово-лікарняною комісією при військовій частині НОМЕР_6 06.07.2023. Діагноз: наслідки перенесення вибухової травми (1.06.2023) у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного, астено-невротичного синдромів з незначинм порушенням функції; забою правого колінного суглобу, деформуючого остеоартрозу ІІ-ІІІ ст. правого колінного суглобу з помірним порушенням функції. Травма важкого ступеня. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Довідку про обставини травми не надавав.

Згідно з витягом з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм і каліцтв (протокол № 3957 від 24.10.2024) постанову про причинний зв`язок травми у довідці ВЛК в/ч НОМЕР_6 від 06.07.2023 № 7043 відмінено і постановлено таку: Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, а також виправлено дату отримання травми, а саме, 11.06.2023.

Проте, судом не враховано та не надано правову оцінку такій обставині, що під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 ст. с. ОСОБА_1 надавав до медичної служби військової частини НОМЕР_1 копію довідки ВЛК від 06.07.2023 № 7043 із визначенням травми, як такою, що пов`язана із проходженням військової служби і у зв`язку із цим військова частина НОМЕР_1 не могла враховувати зазначену довідку, як підставу для нарахування додаткової винагороди у розмірі 100000 грн так як травмування не було пов`язане із захистом Батьківщини.

Судом не надано правову оцінку тій обставині, що постанову про причинний зв`язок травми у довідці ВЛК в/ч НОМЕР_6 від 06.07.2023 № 7043 відмінено і постановлено нову (травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, виправлено дату отримання травми на 11.06.2023) вже після звільнення ст. с. ОСОБА_1 у запас наказом командира військової частини НОМЕР_7 (по особовому складу) від 15.07.2024 № 89-РС за п.п. «б» п. 2 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я за наявності інвалідності, що відображено у наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.07.2024 № 205, який було надано суду відповідно до ухвали суду від 16.10.2024.

Проте, якої інвалідності та коли і внаслідок чого вона отримана судом також не встановлено та не враховано й не розглянуто.

Також, не можна погодитись з висновками суду першої інстанції, а саме в частині не врахування однієї єдиної умови, яку передбачено абз. 2 п. 9 розд. І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, а саме у зазначеній нормі нормативно-правового акту визначено «грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)», суд також посилається на цю норму проте, не враховує те, що за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) грошове забезпечення виплачується - за останніми займаними посадами.

Саме цю норму Верховний Суд враховує у постановах від 16.05.2024 року по справі № 520/16191/23 та від 27.11.2024 по справі № 380/20587/23, а саме скаржники у цих справах отримали поранення під час безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави- агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, та саме одразу після поранення вибули на лікування з наступним направленням у відпустки за станом здоров`я, саме тому розмір додаткової винагороди відповідає 100 000 грн в розрахунку на місяць.

Судом не враховано ту обставину, що ст. с. ОСОБА_1 після зарахування до списків військової частини НОМЕР_1 , не приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави- агресора, на території держави-агресора. А грошове забезпечення ст. с. ОСОБА_1 за останньою займаною посадою відображене у довідці військової частини НОМЕР_2 від 30.09.2024 № 2208/ФЕС де додаткову винагороду у розмірі 30 000 грн отримував за травень, червень та липень 2024 року, за виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань), що передбачені абз. 16 п. 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260.

Від позивача надійшов відзив на скаргу.

В обґрунтування, зокрема, що чинне законодавство пов`язує можливість отримання збільшеної до 100 000 гривень додаткової винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) та не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини. Відтак суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з травмою, отриманою при захисті Батьківщини.

Виходячи із системного аналізу положень пункту 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пункту 10 розділу XXXIV Порядку № 260 (який застосовується з 01.02.2023 р.) всі вище приведені висновки суду обгрунтовані положеннями норм матеріального права та відповідають правовим позиціям Верховного Суду в подібних справах.

Тому, твердження відповідача 1 про неповне з`ясування обставин та неправильне застосування норм матеріального права є безпідставним.

Відповідач 1 у ході розгляду справи судом першої інстанції не заявляв про незалежність чи недопустимість доказів, не спростовував факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні, не доводив відсутність медичних документів, довідок чи інформації, а також не спростовував причинний зв?язок травми позивача із захистом Батьківщини.

Відповідач 1 надав суду копії наказів про направлення позивача на лікування, в яких наявне посилання на первинну медичну документацію, в якій зазначена причина госпіталізації «наслідки МВТ».

Отже, відповідач 1 володів (та мав всі можливості володіти) всією повнотою інформації, необхідної для уникнення порушення права позивача на належне грошове забезпечення. Чого і не заперечував в ході розгляду справи судом першої інстанції. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач 1 чітко описує ситуацію з лікуванням позивача та посилається на довідку про обставини отримання травми.

Від дій відповідача 1 залежало дотримання, гарантованого статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», права позивача на грошове забезпечення. Допущення бездіяльності відповідачем позбавило позивача можливості реалізувати своє право на соціальний захист, передбачене частиною 5 статті 17 Конституції України.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

11 червня 2023 року ОСОБА_1 , отримав поранення біля Малої Токмачки, що підтверджується первинною медичною карткою форми №100 .

У період з 21.06.2023 по 26.06.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Міська лікарня №9 Запорізької міської ради, що підтверджується випискою із медичної картки хворого № 6662. Анамнез захворювання: травма 11.06.2023, внаслідок бойових дій під час виконання службових обов`язків , проходячи службу у лавах ЗСУ,

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_8 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 23.06.2023 року № 494 ст. с. ОСОБА_1 11.06.2023 року отримав травму: ВТ (11.06.2023). Забій, гонартроз правого колінного суглобу, ЗЧМТ, СГМ, АКБТ.

Поранення сталося під час бойових дій (спричинене діями противника), отримане під час виконання бойового завдання внаслідок мінування території противником, одержане під час захисту Батьківщини та виконання обов`язків військової служби.

Підстава: наказ командира військово частини НОМЕР_8 від 22.06.2023 № 1062.

Згідно з довідкою ВЛК від 06.07.2023 року № 7043 позивачу проведено огляд військово-лікарняною комісією при військовій частині НОМЕР_6 06 липня 2023 року.

Діагноз: наслідки перенесення вибухової травми (1.06.2023) у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного, астено-невротичного синдромів з незначинм порушенням функції; забою правого колінного суглобу, деформуючого остеоартрозу ІІ-ІІІ ст. правого колінного суглобу з помірним порушенням функції.

Травма важкого ступеня.

Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

Довідку про обставини травми не надавав.

На підставі статей 61-б, 75-в графи ІІ Розкладу хвороб обмежено придатний до військової служби.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.10.2023 року № 51 старшого солдата ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_8 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_7 (по особовому складу) від 10.09.2023 № 66-РС, на посаду старшого механіка-водія відділення дорожньої техніки інженерно-дорожнього взводу інженерно-технічної роти військової частини НОМЕР_1 , з 10.10.2023 зарахований до списків особового складу військової частини, з цього ж числа вважався таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою. З 10.10.2023 був включений на всі види забезпечення, а на продовольче забезпечення був включений з 11.10.2023.

З 16.10.2023 по 13.11.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Київська міська клінічна лікарня № 11. Відповідно до виписки з карти стаціонарного хворого № 3872/602 стаціонарне лікування відбувалось з приводу: стан після перенесеної МВТ (11.06.2023,згідно форми №100) у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного, астено-невротичного синдромів з незначним порушенням функції; забій правого колінного суглоба, гонартроз правого колінного суглоба у вигляді змішаної контрактури, деформуючий остеоартроз І - II ступеню правого колінного суглоба з помірним порушенням функції; посттравматичний гонартроз І - 1Р ступеню та ін.

З 13.11.2023 по 30.11.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Київська міська клінічна лікарня № 11. Відповідно до виписки з карти стаціонарного хворого № 4235/668 стаціонарне лікування відбувалось з приводу: стан після перенесеної МВТ (11.06.2023, згідно форми №100) у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного, астено-невротичного синдромів з незначним порушенням функції; забій правого колінного суглоба, гонартроз правого колінного суглоба у вигляді змішаної, комбінованої контрактури, посттравматичний деформуючий остеоартроз ІІ - ІІІ ступеню правого колінного суглоба з помірним порушенням функції, больовий синдром; посттравматичний гонартроз ІІ - III ступеню та ін.

З 01.12.2023 по 18.12.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Київська міська клінічна лікарня № 11. Відповідно до виписки з карти стаціонарного хворого № 4489/674 стаціонарне лікування відбувалось з приводу: цереброваскулярна хвороба; неускладнений гіпертонічний криз на тлі перенесеної МВТ (11.06.2023, згідно форми №100) у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного, астено-невротичного синдромів, диссомнії; посттравматичний церебральний арахноїдит з частими лікворо-гіпертензивними кризами; забій правого колінного суглоба, гонартроз правого колінного суглоба у вигляді змішаної комбінованої контрактури, посттравматичний деформуючий остеоартроз І - III ступеню правого колінного суглоба з помірним порушенням функції, больовий синдром; посттравматичний гонартроз І - ІІ ступеню та ін.

З 18.12.2023 по 15.01.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва НАМНУ. Відповідно до виписки з карти стаціонарного хворого № 1600 стаціонарне лікування відбувалось з приводу: стан після МВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку (11.06.2023) з цефалгічним, астено-невротичним, інсомнічним та вестибулярним синдромами; ознаки церебральної мікроангіопатії.

З 15.01.2024 по 08.02.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Київська міська клінічна лікарня № 11. Відповідно до виписки з карти стаціонарного хворого № 210/22 стаціонарне лікування відбувалось з приводу: стан після перенесеної МВТ, ЗЧМТ, струсу г/м (11.06.2023, згідно форми №100) з цефалгічним, вестибуло-атактичним, астено-невротичним синдромами; посттравматичний церебральний арахноїдит з лікворо-динамічними кризами; посттравматична та судинна енцефалопатія ІІ ст.; посттравматичний стресовий розлад, тривожно[1]депресивний варіант перебігу з інсомнією та емоційно-вольовою нестійкістю; ознаки церебральної мікроангіопатії; органічне ураження ЦНС травматичного генезу; забій правого колінного суглоба, генартроз правого колінного суглоба у вигляді змішаної, комбінованої контрактури, посттравматичний гонартроз III ступеню правого колінного суглоба з помірним порушенням функції, больовий синдром; посттравматичний гонартроз ІІ - III ступеню та ін.

З 08.02.2024 по 26.02.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Київська міська клінічна лікарня № 11. Відповідно до виписки з карти стаціонарного хворого № 609/64 стаціонарне лікування відбувалось з приводу: органічне ураження ЦНС травматичного генезу внаслідок перенесеної важкої МВТ, ЗЧМТ, струсу г/м (11.06.2023, згідно форми №100) з цефалгічним, вестибуло-атактичним, астено-невротичним синдромами; посттравматичний церебральний арахноїдит з лікворо-динамічними кризами; посттравматична та судинна енцефалопатія ІІ ст.; посттравматичний стресовий розлад, тривожно-депресивний варіант перебігу з інсомнією та емоційно- вольовою нестійкістю; забій правого колінного суглоба, гонартроз правого колінного суглоба у вигляді змішаної, комбінованої контрактури, посттравматичний гонартроз III ступеню правого колінного суглоба з помірним порушенням функції, больовий синдром; посттравматичний гонартроз ІІ - ІІІ ступеню та ін.

З 26.02.2024 по 18.03.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва НАМНУ. Відповідно до виписки з карти стаціонарного хворого № 249 стаціонарне лікування відбувалось з приводу: стан після МВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку (11.06.2023) з цефалгічним астено-невротичним, інсомничним та вестибулярним синдромами; ознаки церебральної мікроангіопатії; посттравматичний стресовий розлад, тривожно-депресивний варіант перебігу із інсомнією та емоційно-вольовою нестійкістю та ін.

Отже, ОСОБА_1 у період з 16.10.2023 року по 18.03.2024 року проходив лікування та перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.07.2024 року № 205 ст. с-т ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 17 липня 2024 року, а з продовольчого з сніданку 18 липня 2024 року.

Згідно з витягом з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм і каліцтв (протокол № 3957 від 24.10.2024 року) постанову про причинний зв`язок травми у довідці ВЛК в/ч НОМЕР_6 від 06.07.2023 року № 7043 відмінено і постановлено таку: Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, а також виправлено дату отримання травми, а саме, 11.06.2023 року.

Також, в матеріалах справи наявні наступні докази.

Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.10.2023 № 54, відповідно до якого ст.с-т ОСОБА_1 вибув у КНП Київська МКЛ № 11 на госпіталізацію та з 14.10.2023 знятий з котлового забезпечення.

Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.11.2023 № 86, відповідно до якого ст.с-т ОСОБА_1 прибув З КНП Київської МКЛ № 11 та поставлений на котлове забезпечення з 15.11.2023. Згідно з п.1 рекомендацій, виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3872/602 спостереження лікаря за місцем дислокації.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.11.2023 № 87, відповідно до якого ст.с-т ОСОБА_1 вибув у КНП Київська МКЛ № 11 на госпіталізацію та з 16.11.2023 знятий з котлового забезпечення. Відповідно до рапорту начальника адміністративної групи штабу від 15.11.2023 № 1320 - ст.с-т ОСОБА_2 продовжив стаціонарне лікування у КНП Київській МКЛ № 11 згідно з медичною карткою стаціонарного хворого № 4235/668

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.03.2024 № 82, відповідно до якого ст.с-т ОСОБА_1 прибув з ІМП ім. Кундієва НАМН України та поставлений на котлове забезпечення з 21.03.2024.

Довідка про всі види нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за 2023-2024 роки ст. с-т. ОСОБА_1 відповідно до якої у період з жовтня 2023 року по липень 2024 додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн не нараховувалась та не виплачувалась.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.

Згідно із частиною 1 - 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

За п. 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ, військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) становить не менше тижня та не може перевищувати в цілому чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні). У разі направлення військовослужбовця на лікування за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, загальний час його перебування на лікуванні за кордоном, включаючи час переміщення з одного іноземного закладу охорони здоров`я до іншого та час очікування між плановими хірургічними втручаннями, не може перевищувати дванадцяти місяців підряд.

Після закінчення встановленого абзацом першим цього пункту строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.

Після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не надається.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 01.03.2018.

Пунктом 2 постанови КМУ №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 постанови КМУ №704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Пунктом 8 постанови КМУ №704 установлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей строк неодноразово продовжувався аналогічними Указами та наразі триває.

28 лютого 2022 року на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 168.

Так, пунктом 1 Постанови № 168, у редакції на час спірних правовідносинах, установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством внутрішніх справ, але не більше ніж до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Відповідно до пунктом 1-2 Постанови № 168, у редакції на час спірних правовідносинах, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії; захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення); загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Отже, норми Постанови №168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.050.2024 року по справі № 520/16191/23 та від 27.11.2024 по справі № 380/20587/23.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За п. 1 розділу І Порядку, цей Порядок визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Цей Порядок розроблено відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про донорство крові та її компонентів» та постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб», від 15 червня 1994 року № 414 «Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці», від 11 серпня 1995 року № 648 «Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах», від 22 грудня 1995 року № 1037 «Про надбавки до посадових окладів осіб, зайнятих на шифрувальній роботі», від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Дія цього Порядку (крім розділів II, V, VI, IX, XII, XVI-XXIV) поширюється на військовослужбовців, умови виплати грошового забезпечення для яких встановлено іншими нормативно-правовими актами.

Грошове забезпечення згідно з цим Порядком виплачується: військовослужбовцям, які проходять військову службу в апаратах Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України, Генеральному штабі Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, військовій частині НОМЕР_9 (далі - військові частини).

За змістом пункту 2 розділу І Порядку, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги).

У пункті 8 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Абзац 2 пункту 9 розділу І Порядку № 260 визначає, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства (абзац 3 пункту 9 розділу І Порядку № 260).

Відповідно до пункту 15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Відповідно до пункту 11 розділу XXXIV Порядку №260, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:

загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини,- виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла), у тому числі за місяць початку військової служби;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення),- за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

За пунктом 13 розділу XXXIV Порядку №260, військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Згідно з пунктом 1.1. глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі Положення) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Відповідно до пункту 1.1. глави 1 розділу ІІ Положення № 402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний та воєнний час.

За п. 6.5-6.6 розділу 6 Положення № 402, для вирішення питання про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або про потребу у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником (керівником) відділення або профільним головним (провідним) фахівцем закладу охорони здоров`я (установи), у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.

Військовослужбовці оглядаються ВЛК у закладах охорони здоров`я (установах) за територіальним принципом або за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки.

Відповідно до пункту 6.14 Положення, загальний час безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні в закладах охорони здоров`я (установах), включаючи відпустку для лікування у зв`язку з хворобою та відпустку для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), не повинен перевищувати 4 місяці, а для хворих на туберкульоз - 10 місяців. Після закінчення визначеного строку перебування на безперервному лікуванні та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовці підлягають медичному огляду для визначення ступеня придатності до військової служби. У разі визнання їх ВЛК непридатними до військової служби вони можуть бути подані до звільнення з військової служби до виписки із закладу охорони здоров`я (установи).

Відповідно до п. 6.14. розділу 6 Положення № 402, відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу, установи), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.

Під час вибуття військовослужбовця у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустку для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) довідка ВЛК видається йому на руки.

Після закінчення відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовці (крім курсантів ВВНЗ) за рішенням керівників ТЦК та СП можуть пройти повторний медичний огляд за місцем проведення відпустки для визначення придатності їх до військової служби або для вирішення питання про потребу у наданні відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва).

Отже, визначення потреби військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я та встановлення необхідного терміну для відновлення функції і працездатності такого військовослужбовця відбувається на підставі висновку ВЛК за наслідком медичного огляду ВЛК, що оформлюється довідкою ВЛК, на підставі якої командир військової частини (закладу) надає таку відпустку.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 травня 2024 року справа № 520/16191/23.

Матеріали справи свідчать про наступне.

Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 23.06.2023 № 494 підтверджено, що ст. с. ОСОБА_1 11.06.2023 отримав травму: ВТ (11.06.2023). Забій, гонартроз правого колінного суглобу, ЗЧМТ, СГМ, АКБТ.

Поранення сталося під час бойових дій (спричинене діями противника), отримане під час виконання бойового завдання внаслідок мінування території противником, одержане під час захисту Батьківщини та виконання обов`язків військової служби.

Підстава: наказ командира військово частини НОМЕР_8 від 22.06.2023 № 1062.

Згідно первинної медичної картки форми 100, 11 червня 2023 году ОСОБА_1 отримав поранення біля Малої Токмачки.

У період з 21.06.2023 по 26.06.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Міська лікарня №9 Запорізької міської ради, що підтверджується випискою із медичної картки хворого № 6662. Анамнез захворювання: травма 11.06.2023, внаслідок бойових дій під час виконання службових обов`язків , проходячи службу у лавах ЗСУ,

Згідно з довідкою ВЛК від 06.07.2023 № 7043 позивачу проведено огляд військово-лікарняною комісією при військовій частині НОМЕР_6 06 липня 2023 року.

Діагноз: наслідки перенесення вибухової травми (1.06.2023) у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного, астено-невротичного синдромів з незначинм порушенням функції; забою правого колінного суглобу, деформуючого остеоартрозу ІІ-ІІІ ст. правого колінного суглобу з помірним порушенням функції.

Травма важкого ступеня.

Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

Довідку про обставини травми не надавав.

На підставі статей 61-б, 75-в графи ІІ Розкладу хвороб обмежено придатний до військової служби.

Згідно з витягом з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм і каліцтв (протокол № 3957 від 24.10.2024) постанову про причинний зв`язок травми у довідці ВЛК в/ч НОМЕР_6 від 06.07.2023 № 7043 відмінено і постановлено таку: Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, а також виправлено дату отримання травми, а саме, 11.06.2023.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.10.2023 № 51 старшого солдата ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_8 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_7 (по особовому складу) від 10.09.2023 № 66-РС, на посаду старшого механіка-водія відділення дорожньої техніки інженерно-дорожнього взводу інженерно-технічної роти військової частини НОМЕР_1 , з 10.10.2023 зарахований до списків особового складу військової частини, з цього ж числа вважався таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою. З 10.10.2023 був включений на всі види забезпечення, а на продовольче забезпечення був включений з 11.10.2023.

У період з 16.10.2023 по 13.11.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Київська міська клінічна лікарня № 11. Відповідно до виписки з карти стаціонарного хворого № 3872/602 стаціонарне лікування відбувалось з приводу: стан після перенесеної МВТ (11.06.2023,згідно форми №100) у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного, астено-невротичного синдромів з незначним порушенням функції; забій правого колінного суглоба, гонартроз правого колінного суглоба у вигляді змішаної контрактури, деформуючий остеоартроз І - II ступеню правого колінного суглоба з помірним порушенням функції; посттравматичний гонартроз І - 1Р ступеню та ін.

З 13.11.2023 по 30.11.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Київська міська клінічна лікарня № 11. Відповідно до виписки з карти стаціонарного хворого № 4235/668 стаціонарне лікування відбувалось з приводу: стан після перенесеної МВТ (11.06.2023, згідно форми №100) у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного, астено-невротичного синдромів з незначним порушенням функції; забій правого колінного суглоба, гонартроз правого колінного суглоба у вигляді змішаної, комбінованої контрактури, посттравматичний деформуючий остеоартроз ІІ - ІІІ ступеню правого колінного суглоба з помірним порушенням функції, больовий синдром; посттравматичний гонартроз ІІ - III ступеню та ін.

З 01.12.2023 по 18.12.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Київська міська клінічна лікарня № 11. Відповідно до виписки з карти стаціонарного хворого № 4489/674 стаціонарне лікування відбувалось з приводу: цереброваскулярна хвороба; неускладнений гіпертонічний криз на тлі перенесеної МВТ (11.06.2023, згідно форми №100) у вигляді цефалгічного, вестибуло-атактичного, астено-невротичного синдромів, диссомнії; посттравматичний церебральний арахноїдит з частими лікворно-гіпертензивними кризами; забій правого колінного суглоба, гонартроз правого колінного суглоба у вигляді змішаної комбінованої контрактури, посттравматичний деформуючий остеоартроз І - III ступеню правого колінного суглоба з помірним порушенням функції, больовий синдром; посттравматичний гонартроз І - ІІ ступеню та ін.

З 18.12.2023 по 15.01.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва НАМНУ. Відповідно до виписки з карти стаціонарного хворого № 1600 стаціонарне лікування відбувалось з приводу: стан після МВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку (11.06.2023) з цефалгічним, астено-невротичним, інсомнічним та вестибулярним синдромами; ознаки церебральної мікроангіопатії.

З 15.01.2024 по 08.02.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Київська міська клінічна лікарня № 11. Відповідно до виписки з карти стаціонарного хворого № 210/22 стаціонарне лікування відбувалось з приводу: стан після перенесеної МВТ, ЗЧМТ, струсу г/м (11.06.2023, згідно форми №100) з цефалгічним, вестибуло-атактичним, астено-невротичним синдромами; посттравматичний церебральний арахноїдит з лікворо-динамічними кризами; посттравматична та судинна енцефалопатія ІІ ст.; посттравматичний стресовий розлад, тривожно[1]депресивний варіант перебігу з інсомнією та емоційно-вольовою нестійкістю; ознаки церебральної мікроангіопатії; органічне ураження ЦНС травматичного генезу; забій правого колінного суглоба, генартроз правого колінного суглоба у вигляді змішаної, комбінованої контрактури, посттравматичний гонартроз III ступеню правого колінного суглоба з помірним порушенням функції, больовий синдром; посттравматичний гонартроз ІІ - III ступеню та ін.

З 08.02.2024 по 26.02.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Київська міська клінічна лікарня № 11. Відповідно до виписки з карти стаціонарного хворого № 609/64 стаціонарне лікування відбувалось з приводу: органічне ураження ЦНС травматичного генезу внаслідок перенесеної важкої МВТ, ЗЧМТ, струсу г/м (11.06.2023, згідно форми №100) з цефалгічним, вестибуло-атактичним, астено-невротичним синдромами; посттравматичний церебральний арахноїдит з лікворо-динамічними кризами; посттравматична та судинна енцефалопатія ІІ ст.; посттравматичний стресовий розлад, тривожно-депресивний варіант перебігу з інсомнією та емоційно- вольовою нестійкістю; забій правого колінного суглоба, гонартроз правого колінного суглоба у вигляді змішаної, комбінованої контрактури, посттравматичний гонартроз III ступеню правого колінного суглоба з помірним порушенням функції, больовий синдром; посттравматичний гонартроз ІІ - ІІІ ступеню та ін.

З 26.02.2024 по 18.03.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва НАМНУ. Відповідно до виписки з карти стаціонарного хворого № 249 стаціонарне лікування відбувалось з приводу: стан після МВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку (11.06.2023) з цефалгічним астено-невротичним, інсомничним та вестибулярним синдромами; ознаки церебральної мікроангіопатії; посттравматичний стресовий розлад, тривожно-депресивний варіант перебігу із інсомнією та емоційно-вольовою нестійкістю та ін.

Отже, ОСОБА_1 у період з 16.10.2023 по 18.03.2024 проходив лікування та перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Крім того, згідно з довідкою ВЛК від 06.07.2023 № 7043 (з урахуванням змін внесених протоколом № 3957 від 24.10.2024 засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм і каліцтв) було визначено, що травма важкого ступеня та травма пов`язана із захистом Батьківщини.

Так, обидві вищевказані умови дотримані та підтверджуються вищевказаними довідками про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), а також наявними в матеріалах справи копіями первинної медичної документації, виписками з медичної карти стаціонарного хворого.

Чинне законодавство пов`язує можливість отримання збільшеної до 100 000 гривень додаткової винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) та не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини.

Щодо посилання скаржника на те, що під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 ст. с. ОСОБА_1 надавав до медичної служби військової частини НОМЕР_1 копію довідки ВЛК від 06.07.2023 № 7043 із визначенням травми, як такою, що пов`язана із проходженням військової служби, і у зв`язку із цим військова частина НОМЕР_1 не могла враховувати зазначену довідку, як підставу для нарахування додаткової винагороди у розмірі 100000 грн так як травмування не було пов`язане із захистом Батьківщини, а причинний зв`язок травми у довідці відмінено і постановлено нову, як травму, пов`язану із захистом Батьківщини, вже після звільнення ст. с. ОСОБА_1 у запас, колегія суддів зазначає, що вказане у відповідності до вище зазначених норм законодавства не звільняє відповідачів від обов`язку нарахувати та виплатити відповідну винагороду за спірний період.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 р. у справі № 200/7251/24- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 12 листопада 2025 року.

Головуючий суддя Е.Г. Казначеєв

Судді: Т.Г. Гаврищук

А.А. Блохін