Справа № 440/10226/25
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 12 листопада 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/10226/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП ТРЕЙДІНГ АГРО" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2025 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просить :

визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області: від 18.06.2025 року № 2 (форма В4), яким за порушення п.44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 ПКУ в частині завищення задекларованої суми від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2025 року, зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 234 900,00 грн. та від 18.06.2025 року № 2 (форма Р), яким за порушення п.44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198. п.200.1, п.200.2 ст. 200 ПКУ в частині заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету за лютий 2025 року на загальну суму ПДВ 18 956,00 грн. і застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 4 739,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що отримуючи від свого контрагента у перевіряємому періоді податкові накладні, оформлені відповідно до приписів ст. 201 Податкового кодексу України, цілком правомірно використав їх в якості підстави для нарахування сум податку, що відносяться до складу податкового кредиту. Звертає увагу, що під час проведення перевірки податковим органом не встановлено факту використання отриманих ТОВ «ТОП ТРЕЙДІНГ АГРО» товарів (робіт, послуг) від свого контрагента поза межами господарської діяльності платника податків, що підтверджує правомірність віднесення до складу податкового кредиту сум податків, сплачених в результаті придбання товарів (робіт, послуг). Таким чином, у ТОВ «ТОП ТРЕЙДІНГ АГРО» наявні та були надані для перевірки всі первинні облікові та податкові документи, з якими Податковий кодекс України пов`язує право платника на формування податкового кредиту з ПДВ. Дані первинні документи не визнані недійсними, а тому вважаються належними доказами по справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

26.08.2025 відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог, просив у їх задоволенні відмовити. Вказував на те, що позивачем не було надано належних документів, що підтверджують транспортування олії соняшникової від ТОВ «КВ АГРО ГРУП» на адресу ТОВ «ТОП ТРЕЙДИНГ АГРО». Крім того, вказував на відсутність підтверджуючих документів, щодо транспортування та перебування цистерни з олією соняшниковою на території заводу ТОВ «Ашер 8» та яким саме чином відбувалося переміщення олії соняшникової з одних автомобільних цистерн у інші, яке обладнання чи трудові ресурси були задіяні. Звертав увагу на відсутність документів щодо зберігання олії соняшникової в період з липня 2023 року по січень 2024 року. Також акцентував, що в наданих до перевірки видаткових накладних на подальшу реалізацію товару, містяться розбіжності в номенклатурі, а саме у ТОВ «КВ АГРО ГРУП» було придбано олію соняшникову нерафіновану, а реалізовано на адресу ТОВ «КОМФОРТ ХОУМ» олію соняшникову нерафіновану невиморожену першого ґатунку (пресову).

01.09.2025 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому позивач повністю підтримував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Вказував на те, що ТОВ «ТОП ТРЕЙДІНГ АГРО» мав усі законодавчо визначені підстави для відображення у складі податкового кредиту та валових витрат сум витрат у зв`язку із придбанням товарів (робіт, послуг) у своїх контрагентів, а тому викладені у акті перевірки № 5920/16-31-07-02-01/44558483 від 02.05.2025 року висновки, є такими, що ґрунтуються на довільному тлумаченні посадовими особами податкового органу норм чинного законодавства, та не можуть вважатися підставою для визначення Позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств. А від так податкові повідомлення-рішення від 18.06.2025 року № 2 (форма В4) та від 18.06.2025 року № 2 (форма Р) підлягають скасуванню через їх протиправність.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

На підставі направлення, виданого Головним управлінням ДПС у Полтавській області від 17.04.2025 №2160 Олександром Бугайцем - головним державним інспектором відділу позапланових перевірок ризикових платників та аналізу податкової інформації управління податкового аудиту ГУ ДПС у Полтавській області та наказу Головного управління ДПС у Полтавській області від 17.04.2025 №123 5-П. та у відповідності до пп.191.1.1 п.191.1 ст.191. пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78. п.82.2 ст.82. пп.69.22 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ТОП ТРЕЙДІНГ АГРО» (код 44558483) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за лютий 2025 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах.

Перевірка проходила у період з 21.04.2025 року по 25.04.2025.

В результаті перевірки складено акт від 02.05.2025 року № 5920/16-31-07-02-01/44558483, з яким позивач ознайомився 15.05.2025 року.

Згідно з висновками акту від 02.05.2025 року № 5920/16-31-07-02-01/44558483, відповідачем встановлено недоведеність належними і допустимими доказами операції з постачання товару (олії соняшникової) постачальником ТОВ «КВ АГРО ГРУП», крім того встановив факти, що начебто свідчать про повну обізнаність ТОВ «ТОП ТРЕЙДІНГ АГРО» про те, що первинні документи складені ним та його контрагентом не відповідають дійсності (участь СГД в кримінальних провадженнях передбачених за ознаками злочину ч. 3 ст. 212 КК України, відсутність реалізації оприбуткованого товару, сплив терміну придатності товару, відсутність інформації про умови зберігання), що в свою чергу підтверджує повну узгодженість дій між ТОВ «ТОП ТРЕЙДІНГ АГРО» з його постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод, сприяє ухиленню постачальником товару у ланцюгу постачання від виконання податкових зобов`язань та підтверджує безпідставність включення до складу податкового кредиту суми ПДВ від обсягу, оприбуткованого від ТОВ «КВ АГРО ГРУП».

За результатами проведення перевірки ТОВ «ТОП ТРЕЙДІНГ АГРО» встановлені порушення:

1. п.44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198. п.200.1, п.200.2 ст. 200 ПКУ в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету за лютий 2025 року на загальну суму ПДВ 18 956,00 грн.

2. п.44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 ПКУ в результаті чого завищено задекларовану суму від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2025 року на загальну суму ПДВ 234 900,00 грн.

Не погоджуючись з висновками акта перевірки Позивачем 29.05.2025 року подано заперечення за вхід. № 38599/6/16-31/ЕКПП до акта перевірки від 02.05.2025 року № 5920/16-31-07-02-01/44558483, які визнані такими, що задоволенню не підлягають, а висновки акта перевірки залишено без змін.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийняті податкові повідомлення-рішення, які були отримані уповноваженою особою Позивача особисто під розписку 03.07.2025 року:

1. від 18.06.2025 року № 2 (форма В4), яким за порушення п.44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 ПКУ в частині завищення задекларованої суми від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2025 року, зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 234 900,00 грн.

2. від 18.06.2025 року № 2 (форма Р), яким за порушення п.44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198. п.200.1, п.200.2 ст. 200 ПКУ в частині заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету за лютий 2025 року на загальну суму ПДВ 18 956,00 грн. і застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 4739,00 грн.

Позивач не оскаржував податкові повідомлення-рішення № 2, № 2 від 18.06.2025 року в адміністративному порядку, натомість звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковим кодексом України (далі - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Приписами п.п. 14.1.181., п. 14.1., ст. 14 ПК України визначено, що податковим кредитом є сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 185.1. ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Положеннями п. 186.1. ст. 186 ПК України передбачено, що місцем постачання товарів є:

а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах «б» і «в» цього пункту);

б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою;

в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/ послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушення вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

За змістом наведених норм, право платника податків на збільшення податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 ПК України) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 цієї статті).

Відповідно до п. 2.1 Розділу 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до п. 2.2. вказаного розділу визначено, що первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Пункт 2.4. Розділу 2 Положення передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/ або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як встановлено з матеріалів справи, контролюючий орган, в акті перевірки від 02.05.2025 №5920/16-31-07-02-01/44558483 зазначає, що в ході перевірки було встановлено, що первинні документи складені ТОВ «ТОА ТРЕЙДИНГ АГРО» не відповідають дійсності, що в свою чергу підтверджує узгодженість дій останнього з його постачальником товару у ланцюгу постачання з метою отримання податкових вигод та підтверджує безпідставність включення до складу податкового кредиту суми ПДВ під обсягу оприбуткованого від ТОВ «КВ АГРО ГРУП». Щодо цього суд зазначає наступне.

Як відчать матеріали справи, позивачем надана до перевірки ТТН №206 від 24.07.2023, в якій зазначено, що водієм є ОСОБА_1 .

Згідно даними додатку 4 ДФ «Вiдомостi про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фiзичних осiб та вiйськового збору», ОСОБА_1 у липні 2023 року не здійснювались нарахування/виплати перевізником Транспортно-експедиційне підприємство «ТЕМП» (код 14290705).

Крім того у ТТН №206 від 24.07.2023 вказано транспортні засоби з державними номерами: автомобіль НОМЕР_1 ; напівпричіп НОМЕР_2 .

Згідно бази даних «НАІС ДДАІ» МВС України станом на дату складання акта перевірки: автомобіль держ. номер НОМЕР_1 (марка/модель DAF, FT XF 105.460) зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_3 , орган ДПС 1603 ГУ ДПС у Полтавській області, Кременчуцька ДПІ, основний вид діяльності - 49.41-вантажний автомобiльний транспорт, стан платника - 11 - припинено, але не знято з облiку (кор не пустi) (дата зміни стану 28.01.2025)), проте згідно з додатком 4 ДФ «Вiдомостi про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фiзичних осiб та вiйськового збору», зазначеній особі у липні 2023 року не здійснювались нарахування/виплати перевізником Транспортно-експедиційне підприємство «ТЕМП» (код 14290705) по ознаці доходу 157 «доходи виплачені самозайнятій особі»; напівпричіп/пр-цистерна держ.номер НОМЕР_2 (марка/модель MAISONNEUVE, S-385PB) зареєстровано за юридичною особою ПП «ТРАНЗИТ-СЕРВІС» (код 24564184, орган ДПС 1603 ГУ ДПС у Полтавській області, Кременчуцька ДПІ, основний вид діяльності - 49.41-вантажний автомобiльний транспорт), проте згідно проведеного аналізу даних Архіву електронної звітності «ЄРПН», зареєстрованих податкових накладних Транспортно-експедиційне підприємство «ТЕМП» (код 14290705) не придбавало послуги оренди т/ з та напівпричепів у ПП «ТРАНЗИТ-СЕРВІС» (код 24564184).

Доказів на спростування даних фактів позивачем не надано.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність фактів, що підтверджують транспортування олії соняшникової від ТОВ «КВ АГРО ГРУП» на адресу ТОВ «ТОП ТРЕЙДІНГ АГРО».

Крім того, суд не вбачає підстав вважати наведені вище обставини належним підтвердженням факту транспортування соняшникової олії між позивачем та його контрагентом, оскільки вони не містять достатніх та достовірних доказів реального переміщення товару у межах відповідної господарської операції.

Як вбачається з акту перевірки, а саме згідно наданих пояснень під час перевірки, олія зберігалася у автомобільних цистернах біля території заводу ТОВ «Ашер 8» (код 39934908).

До перевірки було надано договір зберігання №24072023 від 31.07.2023, м. Кременчук, укладений з ТОВ «Ашер 8» (код 39934908) Зберігач, а ТОВ «ТОП ТРЕЙДІНГ АГРО» - Власник.

ТОВ «Ашер 8» було складено акти надання послуг № 151 від 23.04.2025 та №150 від 22.04.2025 в яких, як встановлено судом, відсутня інформація за який саме період було надано послуги по зберіганню олії соняшникової, нерафінованої, який обсяг товару зберігався, місце зберігання тощо.

Отже, суд приходить до висновку, що контрагентом позивача було формально сформульовано суть наданої послуги, не конкретизуючи її. А відтак у контролюючого органу, а відтак і у суду, відсутня можливість простежити відповідність закупленої олії соняшникової з тою, яка підлягала зберіганню ТОВ «Ашер 8». Таким чином, суд висновує про відсутність підстав для підтвердження реальності господарської операції, в цій частині, а саме зберігання олії.

Відповідно до ДСТУ 4492:2017 «олія соняшникова», визначено: наливання соняшникової олії, призначеної для безпосереднього вживання в їжу, у залізничні цистерни, автоцистерни, інші транспортні засоби здійснюють за допомогою трубопроводу, що доходить до дна місткості.

Соняшникову олію рафіновану дезодоровану наливають по комунікаціях, призначених лише для цього виду олії. Олію соняшникову до наливання в залізничні цистерни, автоцистерни та інші транспортні засоби, фляги та бочки або до розливання в спожиткову тару зберігають у закритих місткостях за видами, ґатунками, марками і відповідно до інструкції виробника.

Олію соняшникову в тарі з вітчизняних та імпортних кольорових або некольорових полімерних матеріалів, скла та пакетах з ламінованим покривом, у флягах та бочках зберігають у закритих затемнених приміщеннях у рекомендованому інтервалі температур від 0 С0 до 30 С0.

Як слідує з матеріалів перевірки та матеріалів справи, зберігання олії соняшникової нерафінованої здійснювалося у автомобільних цистернах біля території заводу ТОВ «Ашер 8», що позивачем не спростовується у позовній заяві.

До перевірки було надано договір позички рухомого майна №21 від 24.07.2023 м. Кременчук, укладений з ФОП ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_4 ) Позикодавець, предметом якого була передача у безоплатне користування рухомого майна, а саме: спеціалізований напівпричіп цистерна-Е, марка Trailor, модель S383EL, повна маса 34000, маса без навантаження 6550, колір білий, реєстраційний номер: НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 ; спеціалізований напівпричіп цистерна-Е, марка Magyar, модель SR3MEB, повна маса 34000, маса без навантаження 6900, колір сірий, реєстраційний номер: НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 .

Проте, позивачем не було надано жодних документів щодо роз`яснення, яким саме чином вищевказані цистерни потрапили під територію заводу ТОВ «Ашер 8» (код 39934908), адреса: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Новогригорівка, вул. Підгірна, 8, оскільки надані до перевірки акти приймання-передачі були складені у м. Кременчук. Відтак, незрозуміло яким саме чином відбувалося переміщення олії соняшникової з одних автомобільних цистерн у інші, яке обладнання чи трудові ресурси були задіяні.

До суду, так як і до перевірки ТОВ «ТОП ТРЕЙДИНГ АГРО» не надавалося пояснень та підтверджуючих документів стосовно даного питання.

Як було зазначено в акті перевірки, визначальною ознакою господарської діяльності є наявність ділової мети, що полягає у намірі отримати економічного ефекту від операції.

Така згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності, кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) це причина, яка може бути наявна лише за мови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Тобто господарська операція принаймні (за умови досягнення поставлених задач) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості. За відсутності господарської діяльності з реалізації олії соняшникової за період липень 2023 року лютий 2025 року, вказує на відсутність прагнення ТОВ «ТОП ТРЕЙДІНГ АГРО» до отримання економічного ефекту за рахунок приросту (збереження) активів. До перевірки не надавалося пояснень та підтверджуючих документів стосовно даного питання.

Так, позивачем для спростування такої позиції контролюючого органу, було надано видаткові накладні №311 від 22.04.2025 та №312 від 23.04.2025 на подальшу реалізацію товару, договір поставки від 15.04.2025 №15-04, рахунки на оплату №96 від 22.04.2025 та №98 від 23.04.2025, товаро транспортні-накладні №Р311 від 22.04.2025, №Р312 від 23.04.2025.

Досліджуючи вищевказані документи, судом було встановлені наявні розбіжності в зазначенні номенклатури товару.

Так, в первинних документах, що підтверджують придбання позивачем ТОВ «ТОП ТРЕЙДИНГ АГРО» у ТОВ «КВ АГРО ГРУП» (видаткових накладних №206 від 24.07.2023, №210 від 27.03.2023, договору поставки № 2407203 від 24.07.2023, специфікації №1 до договору поставки № 2407203 від 24.07.2023, рахунків на оплату №105 від 27.07.2023, №102 від 24.07.2023, товаро-транспортних накладних №206 від 24.07.2023, №210 від 27.07.2023) було зазначено придбання «олії соняшникової нерафінованої». Тоді, як реалізовувалась ТОВ «ТОП ТРЕЙДИНГ АГРО» на адресу ТОВ «КОМФОРТ ХОУМ» відповідно до первинних документів (надано видаткові накладні №311 від 22.04.2025 та №312 від 23.04.2025 на подальшу реалізацію товару, договір поставки від 15.04.2025 №15-04, рахунки на оплату №96 від 22.04.2025 та №98 від 23.04.2025, товаро-транспортні накладні №Р311 від 22.04.2025, №Р312 від 23.04.2025) «олія соняшникова нерафінована невиморожена першого гатунку (пресова)».

Суд зауважує, що позивачем, не було надано пояснень чи документів, що підтверджували ланцюговий зв`язок реалізації олії, яка була придбана в первинного контрагента ТОВ «КВ АГРО ГРУП».

Поміж, іншого, суд вважає за необхідне звернути увагу, що до перевірки були надані посвідчення про якість: - №24/01 від 24.07.2023 на олію соняшникову сиру, нерафіновану; виробник ТОВ «КВ АГРО ГРУП»; адреса відправника: Україна, Вінницька область, Жмеринський район, селище Бар, вул. Центральна, буд. 48А, дата виготовлення 19.07.2023; термін зберігання 12 місяців, вид нерафінована, невиморожена пресова; - №27/01 від 27.07.2023 на олію соняшникову сиру, нерафіновану; виробник ТОВ «КВ АГРО ГРУП»; адреса відправника: Україна, Вінницька область, Жмеринський район, селище Бар, вул. Центральна, буд. 48А, дата виготовлення 20.07.2023; термін зберігання 12 місяців, вид нерафінована, невиморожена пресова.

Згідно п.5.1. якого визначено: «Якість товару повинна відповідати вимогам ДСТУ 4492:2017 «Олія соняшникова. Технічні умови», нижче першого сорту. Показники якості Товару зазначаються в посвідченнях якості виробника».

Отже, станом на дату проведення перевірки, термін зберігання олії соняшникової сплинув у липні 2024 року, оскільки згідно посвідчень про якість товару, він складає 12 місяців.

Відповідно до ДСТУ 4492:2017 визначено, що «Оператор» ринку гарантує відповідність якості соняшникової олії вимогам цього стандарту за умови додержання вимог транспортування та зберігання. Строк придатності фасованої і нефасованої соняшникової олії визначає оператор ринку залежно від технології виробництва на підставі досліджень відповідно до чинних методик, затверджених у встановленому порядку.

Гарантійний строк зберігання соняшникової олії залежно від виду та за умов зберігання відповідно даних наведених у акті перевірки згідно таблиці. Згідно наданих до перевірки посвідчень про якість, термін зберігання олії 12 місяців, тобто, станом на дату проведення перевірки олія соняшника вже мала протермінований термін зберігання.

Однак, позивач, вказує на те, що вимоги даного ДСТУ застосовуються до олії соняшникової, що реалізують через торговельну мережу, використовують для вживання в їжу і виробництва харчових продуктів та на промислове переробляння. В акті перевірки наведені терміни і вимоги до зберігання саме харчової олії, що використовується у виробництві дитячого харчування. Як зазначає позивач, не зрозуміло, яким чином Відповідач дійшов до висновку, що Позивачем було придбано саме харчову олію соняшникову

Суд, критично ставиться до вищевказаних доводів позивача, оскільки останнім не було наданих жодних документів на підтвердження того, що придбана олія соняшникова придбана у ТОВ «КВ АГРО ГРУП» була не харчового призначення.

Проте, суд не бере до уваги доводи відповідача щодо того, що ТОВ «КВ АГРО ГРУП» є учасником кримінального провадження №0000086 від 06.10.2023, за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.212 КК України. Умовою утворення складу злочину за статтею 212 КК України є умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинені службовою особою підприємства, установи, організації незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою. Згідно рішень від 05.04.2024, від 10.12.2024, від 24.03.2025 комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність ТОВ «КВ АГРО ГРУП» критеріям ризиковості.

Суд вважає необхідним зазначити, що на даний час відповідачем не надано обвинувального судового акту, який би набрав законної сили відносно ТОВ «КВ АГРО ГРУП», в зв`язку з чим дані доводи податкового органу є недоречними.

Крім того, перевіркою, встановлено, що основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ є формування показника рядка 17 Декларації за лютий 2025 року з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах в розмірі 234900 грн, що становить 100% від загальної суми податкового кредиту, за рахунок подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації за липень 2024 року (від 06.03.2025 № уточнююча) та включенням по коду рядка 10 Декларації сум ПДВ від вартості ТМЦ (олії соняшникової, нерафінованої) оприбуткованих від ТОВ «КВ АГРО ГРУП» (код 44803670) по податковим накладним виписаним у липні 2023 року, за відсутності реалізації та поставок товарів (робіт, послуг).

Згідно Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «КВ АГРО ГРУП» на адресу ТОВ «ТОП ТРЕЙДІНГ АГРО» виписано та зареєстровано податкові накладні на реалізацію Олії соняшникової, нерафінованої №64 від 24.07.2023 (зареєстрована в ЄРПН 11.08.2023) на суму ПДВ 134223,30 грн та №65 від 24.07.2023 (зареєстрована в ЄРПН 11.08.2023) на суму ПДВ 136791,70 грн.

Суми ПДВ по зазначеним податковим накладним включено до складу податкового кредиту до податкових декларацій з податку на додану вартість: за липень 2023 року у сумі 5922,36 грн; за грудень 2023 року у сумі 10387,02 грн; за травень 2024 року у сумі 850 грн; за липень 2024 року у сумі 253855,62 грн. (шляхом подання уточнюючого розрахунку від 06.03.2025 №).

Реєстрація вищевказаних податкових накладних не зупинялася, а отже перебіг строків для включення сум ПДВ в податковий кредит також не зупинявся.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН), є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних/ розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в ЄРПН, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/ розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Відповідно до норм ПК України, якщо платник податку не включив суму ПДВ до податкового кредиту протягом термінів, визначених п.198.6 ст.198 ПК України (з урахуванням вимог, передбачених п.80 підрозд.2 розд. XX ПК України), то він може включити суму ПДВ до податкового кредиту шляхом подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (з урахуванням п.50.2 ст.50 ПКУ) за той звітний період, у якому виникли підстави для формування податкового кредиту за такою податковою накладною, а саме: - за звітний (податковий) період, у якому таку податкову накладну було складено - якщо вона була вчасно зареєстрована в ЄРПН; - за звітний (податковий) період, у якому таку податкову накладну було зареєстровано в ЄРПН - якщо реєстрація відбулася з порушенням терміну, визначеного ПКУ.

Тобто, суд зазначає, що суми ПДВ по податковим накладним від 23.07.2023 №64, №65 могли б бути включені до складу податкового кредиту декларації з ПДВ (за звітний (податковий) період, у якому таку податкову накладну було складено - якщо вона була вчасно зареєстрована в ЄРПН), за липень 2023 року, шляхом подання уточнюючого

розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Проте, ТОВ «ТОП ТРЕЙДІНГ АГРО» було безпідставно включено суми ПДВ по виписаним старим податковим накладним ТОВ «КВ АГРО ГРУП» у липні 2023 року та зареєстрованим у серпні 2023 року, до складу податкового кредиту декларації за липень 2024 року на суму 253856 грн, чим порушено норми п.198.6 ст.198 ПК України.

Відтак, оцінивши повноту, характер, об`єктивність та юридичне значення конкретних фактичних обставин справи, врахувавши ненадання усіх документів, які за звичайною діловою практикою супроводжують здійснення такого роду операцій та у сукупності з первинними документами підтверджують їх виконання, суд приходить до висновку про те, що надані позивачем документи не підтверджують виконання робіт/надання послуг на користь позивача, що унеможливлює розцінювати їх як належні, достатні та достовірні докази придбання позивачем обумовленими господарськими договорами товарів, робіт (послуг).

Таким чином, оскільки позивачем не спростовано належними та допустимими доказами факт реальної зміни матеріального та грошового стану контрагента, а первинні документи, які надані до суду, свідчать лише про факт оформлення господарської операції для заниження бази оподаткування позивача, суд приходить до висновку про правомірність висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд вважає, що відповідач при винесені оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно та своєчасно, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що не підлягають скасуванню.

Одночасно, судом враховується, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «ТОП ТРЕЙДИНГ АГРО» задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП ТРЕЙДІНГ АГРО" (вул. Героїв України, 94, каб. 402, м. Світловодськ, Олександрійський район, Кіровоградська область, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4,м.Полтава,Полтавська область,36014, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова