Справа № 206/5583/25
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/5583/25
Провадження № 2-а/206/77/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

секретар судового засідання Тимченко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

за участю представника позивача Власенко І.В.,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра засобами поштового зв`язку надійшов для розгляду вищезазначений позов. Позивач просить суд: - визнати протиправною та скасувати постанову від 30.07.2025 №408 у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 - майором ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 накладено штраф у розмірі 17000 грн. 00 коп., який подвоєно до 34000 грн. 00 коп. і закрити провадження у справі.

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24.07.2025 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 - помічником начальника ТЦК та СП з правової роботи лейтенантом юстиції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол №289 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В протоколі повідомлено позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення, який відбудеться о 10 год. 00 хв. 30 серпня 2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 . В цей же день Позивачу було вручено повідомлення №289 про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 201-1 КУпАП о 10 год. 00 хв. саме 30.08.2025.

28.07.2025 року позивач звернувся до AT «Укрпошта» з заявою, в якій просив, надати інформацію щодо отримання повістки, чи надходження її до відділення Укрпошти на громадянина ОСОБА_1 за період з 01.05.2025 р. по 27.06.2025 р., за адресою: АДРЕСА_1 .

30 липня 2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 - майором Вячеславом ЦАРКО винесено постанову №408 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за результатами розгляду якої на останнього було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн., який подвоєно до 34000,00 гривень у зв`язку з його несплатою протягом 15 днів з дня вручення постанови про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення. В постанові №408 про притягнення позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення відповідач посилається на той факт, що останньому була надіслана повістка №4242924 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних о 09 годині 00 хв. 27.06.2025, за якою позивач не прибув до відповідача, що і стало порушенням правил військового обліку.

Відповіддю від 20.08.2025 року від AT «Укрпошта» позивача повідомлено, що згідно з результатами перевірки, проведеної відповідальним структурним підрозділом Дніпровського регіону, інформація про надходження рекомендованих листів з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначкою «вручити особисто», з позначкою «Повістка ТЦК» на ім`я ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , за період з 01.05.2025 по 27.06.2025 відсутня в облікових системах Укрпошти.

Позивача не було ознайомлено з повісткою, яка йому зі слів відповідача надсилалася, а також, в постанові відповідач не вказує, що згідно протоколу №289 про адміністративне правопорушення відносно позивача та повідомлення №289 про розгляд справи про адміністративне правопорушення дата розгляду справи відбудеться 30.08.2025 року о 10 год.00 хв. і аж ніяк не 30.07.2025, що є датою винесення постанови №408 у справі про адміністративне правопорушення. Також в постанові № 408 відсутня дата отримання постанови ОСОБА_1 , що підтверджує факт безпідставного подвоєння штрафу до 34000,00 грн. та порушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 порядку притягнення до адміністративної відповідальності (ст. 278 КУпАП). В оскаржуваній постанові не вказано які саме дані позивача потребують уточнення (враховуючи, що останній їх уточнив вчасно 11.07.2024, про що в Резерв+ сформовано військово-обліковий документ). Відповідачем не надано доказів, що ним вживалися заходи для отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося. Позивача не було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 30.07.2025, що є порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності. Отже постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а справа закриттю.

10.09.2025 року Головним державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Орешкиним Владиславом Валерійовичем, відкрито виконавче провадження № 79075807 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34000,00 грн. (а.с. 2-18).

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, причини неявки суду невідомі.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 08 жовтня 2025 поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Прийнято до розгляду позовну заяву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 44).

Під час судового розгляду справи суд заслухав пояснення позивача та його представника, дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24.07.2025 року помічником начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 з правової роботи лейтенантом юстиції Чепурко Андрієм Сергійовичем відносно ОСОБА_1 складено протокол №289 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Зі змісту протоколу вбачається, що 24.07.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 прибув гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно якого в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів міститься реєстрова інформація про порушення ним правил військового обліку та законодавства про мобілізацію, у зв`язку з неявкою за повісткою. Під час проведення перевірки військово-облікових даних вказаного громадянина було встановлено, що засобами інформаційно-комунікаційної системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформована з кваліфікованим електронним підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 повістка № 4242924 про виклик військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 годині 00 хвилин 27 червня 2025 року. Однак у визначений у повістці термін військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , про причину неприбуття не повідомив. Таким чином, останній порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також вимог пп. 68, 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, не виконав вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», встановлені на випадок хвороби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 24.07.2025 року позивача повідомлено про розгляд справи про зазначене вище адміністративне правопорушення 30.08.2025 року о 10 год. 00 хв., про що в протоколі міститься його власноручний підпис (а.с. 29-31).

30.07.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та складено постанову № 408. Зі змісту постанови встановлено, що 24.07.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 прибув гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно якого в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів міститься реєстрова інформація про порушення ним правил військового обліку та законодавства про мобілізацію, у зв`язку з неявкою за повісткою. 24.07.2025 року під час проведення перевірки військово облікових даних вказаного громадянина було встановлено, що засобами інформаційно-комунікаційної системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформована з кваліфікованим електронним підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 повістка № 4242924 про виклик військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 годині 00 хвилин 27 червня 2025 року. Однак у визначений у повістці термін військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , про причину неприбуття не повідомив, а також не виконав вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», якими встановлено необхідність такого повідомлення з подальшим прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Таким чином, останній порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також вимог ст. 68, 69 Порядку проведення призову громадян па військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року, також не виконав вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», встановлені на випадок хвороби. Зважаючи на те, що з 17.03.2014 року Указом Президента № 303 (2014) оголошено мобілізацію, яким введено особливий період та Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022р. «Про загальну мобілізацію» зі змінами від 24.05.2022 р., яким введено воєнний час, які діють по теперішній час, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період (а.с. 32-33). 28.07.2025 року позивач звернувся із заявою до AT «Укрпошта», в якій просив надати інформацію щодо отримання повістки, чи надходження її до відділення Укрпошти на громадянина ОСОБА_1 за період з 01.05.2025 р. по 27.06.2025 р., за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21-23). Відповіддю від 20.08.2025 за вих. №1853-П-212-В від AT «Укрпошта» надійшла відповідь: згідно з результатами перевірки, проведеної відповідальним структурним підрозділом Дніпровського регіону, інформація про надходження рекомендованих листів з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначкою «вручити особисто», з позначкою «Повістка ТЦК» на ім`я ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , за період з 01.05.2025 по 27.06.2025 відсутня в облікових системах Укрпошти (а.с. 24). 10.09.2025 державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Орешкиним Владиславом Валерійовичем відкрито виконавче провадження (ВП № 79075807) з виконання постанови № 408 від 30.07.2025 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 штрафу у розмірі 34000,00 грн. на користь держави (а.с. 38).

На підтвердження дати фактичного ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а відтак і початку строку на оскарження спірної постанови, позивач надав копію заяви на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №79075807 з відміткою про ознайомлення (а.с. 37).

Відповідно до витягу, сформованого через застосунок «Резерв +» від 23.09.2025, ОСОБА_1 відноситься до категорії обліку військовозобов`язаний, дані уточнено вчасно 11.07.2024, має бронювання до 22.02.2026 (а.с. 20).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками процесу щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно із абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст. 235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядаючи справи про адміністративне правопорушення від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, повинні, крім іншого, вирішити питання визначені ст. 278 КУпАП, а саме: чи належить згідно з ст. 235 КУпАП до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол згідно з ст. 256 КУпАП та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи згідно зі ст. 277-2 КУпАП, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. При розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Позивач у даній адміністративній справі взагалі не був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Водночас в ході судового розгляду встановлено, що відповідачем при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, розпочатої відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, всупереч визначеної дати розгляду справи про адміністративне правопорушення (30.08.2025 року), справу розглянуто 30.07.2025 року без участі ОСОБА_1 . Також належним чином не перевірено питання чи правильно складено матеріали справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого справа розглянута 30.07.2025 та в ході розгляду такої справи належним чином не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний в його вчиненні позивач, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжуються відповідальність, не встановлено наявність інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно із пп. 1 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі вручення повістки є особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Позивачем долучено до матеріалів справи відповідь АТ «Укрпошта», з якої вбачається, що повісток ТЦК або листів з рекомендованим повідомленням про вручення на ім`я ОСОБА_1 у період з 01.05.2025 по 27.06.2025 не надходило. Відповідач, в свою чергу, відзиву на позовну заяву не надав та не довів суду, що дійсно викликав позивача для уточнення даних, що є грубим порушення законодавства. Таким чином, суд констатує, що оскільки позивач не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ним не було порушено ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Крім того, у повістці № 4242924, відповідно до протоколу №289 про адміністративне правопорушення від 24.07.2025, зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних, яких саме даних не зазначено, що не передбачено законодавством. В той же час, суд звертає увагу, що позивач вчасно оновив дані, а саме: 11.07.2024 року, зазначивши актуальну адресу проживання, телефон, що підтверджується витягом із застосунку «Резерв +», та має бронювання, дійсне до 22.02.2026, отже підстав для виклику позивача із зазначеною у повістці метою не було.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо надання достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, викладеним у постанові від 23.10.2019 року у справі №357/10134/17 (провадження № К/9901/32368/18).

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд погоджується з позицією позивача щодо порушення порядку розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення та відсутності належних, допустимих та достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

При цьому, відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року по справі № 917/1307/18, розтлумачено сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

При цьому, згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд, з урахуванням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. За таких обставин, необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 гривень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, з урахуванням встановленого законом станом на 01.01.2025 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн, ставка судового збору відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 605,60 грн.

Тому, враховуючи, що позивач загалом сплатив 1211,20 грн. судового збору, суд зазначає, що сума сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн. є надміру сплаченим судовим збором, який підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України та не може бути стягнутий з відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті - повністю.

На підставі викладеного та керуючисьст.ст. 1, 2, 5, 6, 9, 73-79, 90, 121, 139, 241-246, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову № 408 від 30.07.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 , якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , накладено штраф у розмірі 17000,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської Бригади, 1, ) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) надміру сплачену суму судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за квитанцією ID: 2555-0635-2871-3576 від 04.10.2025 року.

Апеляційна скаргана рішенн ясуду подається протягом десяти днів, з дняйого проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених КАС України.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2025 року.

Суддя А.О.Сухоруков