Справа № 136/1394/25
Суддя: Шпортун С. В.
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1394/25
провадження № 2-а/136/34/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2025 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шпортун С.В.

за участю секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта Урбанського Адріана Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом до Батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, (далі відповідач 1), за участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та виступає на стороні відповідача - інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта Урбанського Адріана Олеговича, обґрунтовуючи підставність вимог тим, що постановою серія ЕНА №5213851 від 13.07.2025 у справі про адміністративне правопорушення його, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., у зв`язку із тим, що він, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia НОМЕР_1 , 13.07.2025 о 15:39 год. в с. Махнівка на автодорозі АДМ21 242 км, на перехресті нерівнозначних доріг, рухався по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі транспортному засобу, що наближався до його транспортного засобу по головній дорозі, перетнувши дорожню розмітку 1.13, чим порушив вимоги п.п.16.1 ПДР України.

Позивач вважає зазначене рішення посадової особи суб`єкта владних повноважень незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки на відеозаписі, який надано у якості доказу був відсутній факт вчинення правопорушення, відтак висновки інспектора не відповідають фактичним обставинам справи, отож його безпідставно було притягнуто до відповідальності.

Наведене послугувало підставою звернення до суду із даним позовом.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, аргументуючи свою позицію тим, що 13.07.2025 о 15 год. 30 хв. нарядом батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП під час несення служби на постійному поліцейському блокпості ДСПП «Махнівка» на 242 км. автомобільної дороги М-21 «Виступовичі Житомир Могилів-Подільський», було виявлено транспортний засіб - Skoda Octavia НОМЕР_1 , водій якого на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі не надав переваги в русі транспортному засобу що наближався по головній дорозі, перетнувши дорожню розмітку 1.13, чим порушив вимоги підпункту 16.11 ПДР України. Факт зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, документування адміністративного правопорушення, розгляд справи зафіксовано інспектором в установленому законом порядку, у тому числі на камеру зовнішнього відеоспостереження вмонтовану на корпусі будівлі ДСПП «Махнівка» та портативні відеореєстратори поліцейського, було дотримано прав позивача, що передбачені нормами КУпАП, забезпечено порядок ознайомлення із доказами, у тому числі у вигляді відеоматеріалів, в ході якого водій не заперечував факту порушення ним правил дорожнього руху, відтак його доводи з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є безпідставними, винесена оскаржувана позивачем постанова ЕНА № 5213851 від 13.07.2025 у спосіб передбачений діючим законодавством, є обґрунтованою та законною.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, відповідно до якого просив суд позов задовольнити, мотивуючи тим, що 13.07.2025 о 15 год. 30 хв. нарядом батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП під час несення служби на постійному поліцейському блокпості ДСПП «Махнівка» на 242 км. автомобільної дороги М-21 «Виступовичі Житомир Могилів-Подільський», його було зупинено інспектором ОСОБА_2 , тоді як до нього підійшов інспектор ОСОБА_3 , причини зупинки не назвав і відійшов, а інспектор ОСОБА_2 вказала на те, що він невпевнено керує, причини зупинки спочатку не назвала, а далі вказала, що це контроль за ПДР та перевірка транспортних засобів та осіб на стаціонарному посту, отож працівниками поліції не було дотримано положень ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», під час спілкування прослідковувалось упереджене ставлення інспекторів до нього, застосовувались провокації, емоційний тиск та звинувачення у зловживанні забороненими речовинами, що на його думку свідчить про непрофесійність. Зазначив, що п.п.16.1 ПДР України, він не порушував, дорожню розмітку 1.13 перетнув не повністю, оскільки оглядовість на даному перехресті є обмеженою через особливості дорожньої ділянки і перепаду висоти, про що він вказував інспектору, перед перехрестям завчасно скинув швидкість руху, коли стало видно, що чорний автомобіль виїжджає із-за кругу він зупинився та надав йому перевагу в русі, останній траєкторію руху не змінював та швидкість не зменшував, а наведені у відзиві обставини щодо зміни траєкторії руху чорним позашляховиком та виїзд на острівець безпеки з гравійним покриттям з можливими подальшими наслідками щодо втрати керування нічим не доведені, тоді як має місце упереджене ставлення інспектора Урбанського А.О. до нього.

Інші заяви по суті учасниками процесу не подавались.

Ухвалою суду від 28.07.2025 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 31.07.2025 адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та виступає на стороні відповідача - інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта Урбанського Адріана Олеговича, витребувано з Батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у якій було винесено постанову серії ЕНА №5213851 від 13.07.2025; а у ОСОБА_1 витребувано оригінал постанови серії ЕНА №5213851 від 13.07.2025.

27.08.2025 ухвалою суду зобов`язано відповідача надати суду належні докази направлення копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи у строк 5 днів з дня вручення копії даної ухвали, розгляд справи відкладено на 18.09.2025.

Ухвалою суду від 02.10.2025 зобов`язано ОСОБА_1 надати суду належні докази направлення копії відповіді на відзив іншим учасникам справи - у строк 5 днів з дня вручення копії даної ухвали, розгляд справи відкладено на 05.11.2025.

Заперечення щодо розгляду справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження учасниками процесу не надавались, отож суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, а також матеріали надані на виконання вимог ухвали суду від 31.07.2025, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

13.07.2025 інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом Урбанським А.О. було винесено постанову серії ЕНА №5213851, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 13.07.2025 о 15:39 год. в с. Махнівка (Комсомольське) на автошляху М 2124 2 км, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ на перехресті нерівнозначних доріг що рухаються по другорядній дорозі не надав перевагу в русі транспортному засобу, що наближався до нього по головній дорозі, перетнувши дорожню розмітку 1.13 ,чим порушив п.16.11 ПДР.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства, що передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Закон України "Про Національну поліцію", визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію")

Згідно з приписами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, станом на час вчинення адмінправопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про Національну поліцію", з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожні рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі по тексту ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пунктом 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У відповідності до пункт 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Відповідно до підпункту «б» пункту 2.3 ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності до підпункту 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пункту 8.5.1 ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Згідно пункту 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Абзацом третім пункту 16.12 ПДР України визначено, що перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10 надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу.

Пунктом 34.1 ПДР визначено, що горизонтальна дорожня розмітка 1.13 позначає місце, де водій (велосипедист) повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються перехрещуваною дорогою.

Відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає, зокрема за порушення правил проїзду перехресть, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено поняття доказів.

Отож притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту відеозаписів наданих відповідачем із камер зовнішнього спостереження встановлено рух транспортного засобу Skoda Octavia НОМЕР_1 , водій якого на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі перетнув дорожню розмітку 1.13. В цей момент по колу (головною дорогою) (на круговому перехресті), рухається транспортний засіб чорного кольору, який шляхом пригальмування біля транспортного засобу Skoda Octavia змінив швидкість руху.

Згідно із пунктом 2 частини першої ст.. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З огляду на викладене, інспектору патрульної поліції дозволено використовувати інформацію, отриману із відеотехніки, що закріплена за механізмом встановленим у вказаній статті з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 зазначено, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у тому випадку, якщо воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

У даному випадку працівниками поліції в належний спосіб зафіксовано порушення позивачем ПДР, про що належним чином відображено в оскаржуваній постанові.

Враховуючи вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи, на переконання суду, в повній мірі підтверджують факт вчинення позивачем порушення правил проїзду перехресть, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Із переглянутого відеозапису із нагрудних камер поліцейських було встановлено дотримання правомірної правової процедури посадовими особами суб`єкта владних повноважень, а саме: зупинено транспортний засіб, яким керував позивач, інспектором Урбанським А., який відрекомендувався, повідомлено причини зупинки, зокрема порушення правил проїзду перехресть, запропоновано надати документи, на вимогу позивача йому представлено запитувані документи іншим працівником поліції, постанова винесена у межах повноважень працівника поліції, а стягнення накладено в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано адміністративне правопорушення.

Тоді як спілкування позивача із працівниками поліції та останніх на підвищених тонах жодним чином не нівелює факту належним чином зафіксованого та задокументованого порушення позивачем ПДР.

Зі змісту позову та доказів наданих на його підтвердження судом встановлено, що позивач не заявляв жодних клопотань, які б вплинули на прийняття рішення посадовою особою суб`єкта владних повноважень щодо зафіксованого правопорушення на момент його виявлення, у тому числі щодо упередженого ставлення працівників поліції; провокації; таких клопотань не було додано до позову та не ініційовано в ході розгляду справи після надання відповідачем відзиву та доказів до нього .

Відсутні відомості про звернення позивача зі скаргами в органи Національної поліції України, прокуратури щодо дій працівників поліції при виконанні обов`язків, тощо.

Отже, в даному випадку, доводи позивача щодо упередженого ставлення працівників поліції, які б ставили під сумнів правомірність прийнятого рішення посадової особи суб`єкта владних повноважень в контексті лише формального підходу, не можуть бути обставиною, яка звільняє позивача від відповідальності.

Закон України «Про Національну поліцію» та Кодекс України про адміністративні правопорушення (КУпАП) надають патрульним поліцейським усі ключові повноваження для виконання їхніх обов`язків.

Згідно пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Тоді як норми діючого законодавства не обмежують працівників поліції, які входять до наряду (групи) та які при виконанні службових обов`язків, є представниками Національної поліції України як центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, при виявленні правопорушення, яке підтверджено належними доказами, документувати лише одним із них .

За наслідками перевірки судом дотримання відповідачем прав позивача, суд дійшов висновку про відсутність порушень, які б вплинули на можливість позивача захистити свої права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення чи вплинули на встановлення дійсних фактичних обставин справи.

З огляду на викладене та у контексті приведених норм, що регулюють дані правовідносини, суд дійшов висновкупро законність і обґрунтованість оскаржуваної позивачем постанови, тому залишає її без зміни, а позов без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує приписи ч. 1 ст. 139 КАС України, а оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати у вигляді судового збору суд відносить на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, за участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та виступає на стороні відповідача - інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта Урбанського Адріана Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом 10-ти днів із дня його проголошення (ч. 4 ст. 286 КАС України) безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасники процесу:

Позивач - ОСОБА_1

Відповідач - Батальйон патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції

Третя особа - інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта Урбанського Адріана Олеговича

Суддя Світлана ШПОРТУН