Справа № 160/19512/25
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Державного підприємства «САЛЮТ» Державного агентства з управління резервами України про стягнення суми податкового боргу,-
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 2 809 081,92 грн. Позивач вживав заходи щодо погашення податкової заборгованості, визначені Податковим кодексом України, в тому числі шляхом надсилання податкової вимоги, проте сума податкового боргу відповідачем не сплачена.
У відповіді на відзив Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звертає увагу на наступне.
Строк давності, визначений статтею 102 ПК України, має матеріально-правову природу. Це не процесуальний строк звернення до суду, а строк, протягом якого контролюючий орган може стягнути податковий борг, який виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов`язання. Отже, ототожнення цих строків є невірним. Виходячи з наведеного, посилання Позивача на 1095-денний строк звернення до суду після адміністративного оскарження є безпідставним та суперечить правовій позиції Верховного Суду.
Строк для адміністративного оскарження рішення становить 10 робочих днів з моменту отримання спірного рішення (п. 56.3 ПК України). · Грошові зобов`язання, визначені ППР, які були надіслані та отримані платником податків, є узгодженими, якщо їх не було оскаржено в установлені строки або якщо за наслідками адміністративного оскарження процедура завершилася.
Відповідно до п. 95.3 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках та електронних гаманців здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Отже, контролюючий орган набуває право для звернення до суду через 30 днів з дня надіслання (вручення) податкової вимоги, якщо податковий борг є узгодженим.
Відповідач помилково ототожнює дату закінчення 10-денного строку для сплати податкового зобов`язання з моментом виникнення права контролюючого органу на звернення до суду. ГУ ДПС звертає увагу суду, що це суперечить послідовності дій, передбачених ПК України для стягнення податкового боргу, а також правовим позиціям Верховного Суду.
згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює заходи щодо погашення податкового боргу. Проте, згідно з пунктом 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Таким чином, право на примусове стягнення податкового боргу шляхом звернення до суду виникає у контролюючого органу не раніше, ніж після закінчення 30 денного строку з моменту надіслання (вручення) податкової вимоги, а не одразу після спливу 10-денного строку на сплату податкового зобов`язання, як стверджує відповідач.
Отже, у даному випадку, підставою для звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу є невиконання податкової вимоги та закінчення 30-денного строку, відведеного на її добровільне погашення (п. 95.2 ст. 95 ПК України). Лише після настання цих обставин у контролюючого органу виникає право на пред`явлення судових вимог.
Відповідач, обчислюючи тримісячний строк з дати, наступної за 10-денним строком сплати ППР, ігнорує обов`язковий етап направлення податкової вимоги та 30-денний строк, встановлений для її виконання, перш ніж звертатися до суду.
Доводи відповідача щодо пропуску строку звернення до суду є помилковими, оскільки він невірно визначає момент виникнення права контролюючого органу на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу. Право на звернення до суду виникає лише після спливу 30-денного строку з дня надіслання (вручення) податкової вимоги , а не одразу після закінчення 10-денного строку для сплати грошового зобов`язання.
Посилаючись на норми підпункту 59.5 статті 59 ПК України, позивач зазначає, що оскільки штрафні санкції виникли як наслідок несвоєчасної сплати вже існуючого грошового зобов`язання (земельного податку), і платник вже був попереджений про податковий борг відповідною податковою вимогою, ПК України прямо звільняє контролюючий орган від необхідності надсилати додаткові вимоги при зміні суми боргу.
ДП «Комбінат «САЛЮТ», не погодившись з відповіддю на відзив позивача, подало заперечення, в яких наполягає на своїй позиції, вказуючи наступне.
Позивач звернувся з даним позовом до суду зі спливом тримісячного строку звернення до адміністративного суду за вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями.
01.08.2025 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням його у відпустці з 04.08.2025 по 08.08.2025, що підтверджується наказом по підприємству №36-к/тм від 31.07.2025 .
05.08.2025 за відсутності учасників справи, які про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, судом збільшено підготовче провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання до 09.09.2025 об 11:00 год.
09.09.2025 від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
Руйнування зазнала адміністративна споруда де зберігається вся документація та оргтехніка підприємства. У зв`язку з надзвичайною подією на ДП «Комбінат «Салют» робота в вищезазначений період була припинена.
09.09.2025 представники сторін, повідомлені про розгляд справи належним чином не з`явилися. Судом закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 07.10.2025 об 10:00 год.
23.09.2025 представником відповідача подано клопотання про перенесення розгляду справи.
07.10.2025 від іншого представника відповідача також надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з його участю в судовому засіданні Самарівського міськрайонного суду у справі №183/6476/24.
07.10.2025 судом в засіданні задоволено клопотання відповідача і відкладено розгляд справи до 04.11.2025 об 11:30 год.
04.11.2025 від представника відповідача надійшло чергове клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з різким погіршення стану здоров`я представника і потребуванням лікування.
04.11.2025 за відсутності учасників справи, повідомлених про дату , час та місце розгляду справи, судом продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
В інтегрованих картках платника податку податковий борг Державного підприємства «Комбінат «САЛЮТ» Державного агентства з управління резервами України обліковується у сумі 2 809 081,92 грн., а саме:
Заборгованість по податку з юридичних осіб, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 2 809 081,92 грн, згідно:
- податкового повідомлення рішення №012930407 від 19.03.2024 на суму 637 936,50 грн (штрафні санкції);
Пеня нарахована відповідно до ст. 129 ПК України в автоматичному режимі в результаті несвоєчасної сплати узгоджених грошових зобов`язань на суму 1 314 233,10 грн..
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2025 у справі №160/20113/25 у задоволенні позовної заяви Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства резерву України до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень від 13.01.2025 № і від 19.03.2025 № відмовлено.

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України по Державному підприємство «Комбінат «САЛЮТ» Державного агентства з управління резервами України» була сформована податкова вимога (форма «Ю») від 04.11.2021 №0-0464 на суму 423721,73 грн.

Вказана податкова вимога була направлена на податкову адресу відповідача і отримана ним 11.11.2021, що вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №265.

За п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податку, якому надіслано (вручено) податкову вимогу сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу, такого платника податку, що виникла після надіслання (вручення) податкової вимоги. У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається.

Докази сплати відповідачем податкового боргу у добровільному порядку в матеріалах справи відсутні, як і відсутні докази оскарження податкової вимоги.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України.

За вимогами підпункту 16.1.4 п. 16.1 ст.16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пунктів 36.1 - 36.3 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п.56.11 ст.56 ПК України).

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПК України визначено, що сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання є податковим боргом.

За змістом п. 56.3 ПК України скарги до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків оскаржуваного ППР.

Скарга, подана із дотриманням встановлених строків, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у ППР, на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом цього строку податкові вимоги не надсилаються, а сума грошового зобов`язання вважається неузгодженою. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків (п. 56.17 ПК України).

Грошові зобов`язання, визначені ППР, які були надіслані та отримані платником податків, є узгодженими, якщо їх не було оскаржено в установлені строки або якщо за наслідками адміністративного оскарження процедура завершилася.

На час звернення з позовом до суду відповідачем не були оскаржені податкові повідомлення-рішення, отже позивач набув права звернення до суду з даним позовом .

За п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Документи вважаються належним чином вручені, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом-повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п. 42.2 ст. 42 ПК України).

За п. 45.2. ст. 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За п. 66.2. ст. 66 ПК України внесення змін до облікових даних платників податків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків, а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків (п. 66.3 ст. 66 ПК України).

Пунктом 42.3. ст. 42 ПК України передбачено, що якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Наведені правові норми свідчать про те, що на платник податку зобов`язаний у випадку зміни податкової адреси повідомити контролюючий орган.

Податкова вимога була направлена позивачем за належною податковою адресою платника податків.

Відповідно до під. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо після надсилання (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінюється, але не погашається в повному обсязі, додаткова податкова вимога не надсилається. Саме ця норма є ключовою у даній ситуації.

За правилами, визначеними п. 60.6 ст. 60 ПК України передбачено, якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається.

Податкова вимога від 04.11.2021 № 0-0464 була надіслана щодо податкового зобов`язання із земельного податку. Штрафні санкції, нараховані у 2024-2025 роках, лише змінили (збільшили) загальну суму вже існуючого податкового боргу, а не створили новий борг.

Оскільки штрафні санкції виникли як наслідок несвоєчасної сплати вже існуючого грошового зобов`язання (земельного податку), і платник вже був попереджений про податковий борг відповідною податковою вимогою, ПК України прямо звільняє контролюючий орган від необхідності надсилати додаткові вимоги при зміні суми боргу.

Відповідно до підп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК України, органом стягнення є державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим кодексом та іншими законами України.

За приписами підп.41.1.1. п. 41.1. ст. 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику, чи його територіальні органи.

Пунктом 41.4. ст. 41 ПК України встановлено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підп. 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

За пунктами 95.1.-95.4. ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підп. 201.34 п. 20.1. ст. 20 ПК України).

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач доказів повного погашення податкового боргу не надав.

Щодо строку звернення суд зазначає таке.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Абзацом 2 ч.2 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Частинами 1, 3 ст. 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює заходи щодо погашення податкового боргу. Проте, згідно з пунктом 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Підставою для звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу є невиконання податкової вимоги та закінчення 30-денного строку, відведеного на її добровільне погашення (п. 95.2 ст. 95 ПК України). Лише після настання цих обставин у контролюючого органу виникає право на пред`явлення судових вимог.

Доводи відповідача щодо пропуску строку звернення до суду є помилковими, оскільки він невірно визначає момент виникнення права контролюючого органу на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу. Право на звернення до суду виникає лише після спливу 30-денного строку з дня надіслання (вручення) податкової вимоги , а не одразу після закінчення 10-денного строку для сплати грошового зобов`язання.

Позиція позивача підтверджується правовим висновком Верховного Суду у постанові від 12.09.2024 року у справі №240/41812/21, в якій наголошено, що право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 30 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

Таким чином, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість позовних вимог про стягнення податкового боргу в примусовому порядку з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Враховуючи викладене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Такі витрати позивачем у справі не понесені, а отже не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) до Державного підприємства «Комбінат «САЛЮТ» Державного агентства з управління резервами України (вул. Запасна, буд. 7, м. Дніпро, 49074, ) про стягнення суми податкового боргу - задовольнити.

Стягнути податковий борг з Державного підприємства «Комбінат «САЛЮТ» Державного агентства з управління резервами України (вул. Запасна, буд. 7, м. Дніпро, 49074, ) до бюджету у розмірі 2 809 081 (два мільйони вісімсот дев`ять тисяч вісімдесят одна) грн. 92 коп. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона