Справа № 340/3367/25
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження

12 листопада 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/3367/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Казанчук Г.П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України (проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить:

- визнати протиправною дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України щодо здійснення перерахунку додаткових видів грошового забезпечення та премії з 01.02.2022 року в порушення вимого постанови Кабінет Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та наказу Міністерство оборони України від 07.08.2018 року №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»;

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних сил України здійснити перерахунок додаткових видів грошового забезпечення та премії з 01.02.2022 року виходячи з посадового окладу 12900,00 грн. та окладі за звання в розмірі 2080,00 грн у відповідності до вимого постанови Кабінет Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та наказу Міністерство оборони України від 07.08.2018 року №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та виплатити різницю яка виникне в результаті такого перерахунку.

Ухвалою судді від 27.05.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом, сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

Представником відповідача суду надано відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову.

Позивач подав суду відповідь на відзив, стверджуючи, що доводи, викладені у відзиві, не спростовують аргументів позовної заяви.

Досліджуючи матеріали справи, суд убачає, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 у справі № 340/1029/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зокрема, визнано протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України щодо не здійснення обрахунку грошового забезпечення з 01.02.2022 року із застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення, розмір яких визначається виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року 1762 грн.; та зобов`язано Фінансове управління Генерального штабу Збройних сил України здійснити перерахунок грошового забезпечення з 01.02.2022 року із застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення, розмір яких визначається виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного 2022 року 2102 грн., а саме шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (2102 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12,13, 14 відповідно до п.4 ст.9 Закону України "Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 р. №704 та виплатити різницю яка виникне в результаті такого перерахунку. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В подальшому Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 22.11.2023 апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 в адміністративній справі №340/1029/23 задовольнив частково, а саме:

- рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 в адміністративній справі №340/1029/23 змінив;

- абзац третій резолютивної частини рішення виклав в наступній редакції:

«Зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних сил України здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.02.2022 року із застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення, розмір яких визначається виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного 2022 року, а саме шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12,13, 14 відповідно до п.4 ст.9 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704 та виплатити різницю яка виникне в результаті такого перерахунку.».

- в іншій частині рішення залишив без змін.

На виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі №340/1029/23 Фінансове управління генерального штабу Збройних сил України здійснило перерахунок посадового окладу та окладу за звання виходячи з прожиткового мінімуму станом на 2022 рік, а саме на 2481 грн, але додаткові види грошового забезпечення залишились на попередньому рівні.

У з в`язку з цим позивач звернувся до відповідача із заявою від 26.03.2025 з проханням виконати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі №340/1029/23 в повному обсязі (а.с.7).

На заяву позивача, відповідач надав лист-відповідь, у якому повідомлення що рішення суду у справі №340/1029/23 виконано повністю (а.с.11).

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача та діями останнього по виконанню судового рішення в адміністративній справі №340/1029/23, а саме постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22.11.2023, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Отже, спір у цій справі стосується повноти виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі №340/1029/23, оскільки перерахунок грошового забезпечення позивача виконувався саме на виконання цієї постанови.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами 2 та 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Судом установлено, що 17.01.2024 року Кіровоградським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №340/1029/23.

Це виконавчий лист пред`явлений позивачем для виконання до Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.01.2024 року відкрито виконавче провадження ВП №73966853 за виконавчим листом №340/1029/23. В подальшому 12.03.2024 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Не погодившись з цією постановою від 12.03.2024 та діями державного виконавця, позивач звернуся до суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 у справі №340/6766/24 визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бялого Максима Глібовича від 12 березня 2024 року про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні №73966853.

Відтак, виконавче провадження, відкритого за виконавчим листом №340/1029/23 про виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі №340/1029/23 триває.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на час звернення позивача до суду з цим позовом, вже є постанова Третього апеляційного адміністративного суду у справі щодо зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення (№340/1029/23).

Виконуючи вищезазначену постанову, як стверджує позивач, відповідач здійснив нарахування та виплату грошового забезпечення не в повному розмірі, що може свідчити про неповне виконання рішення суду у справі 340/1029/23. При цьому, судовий контроль щодо виконання рішення суду може бути проведено у порядку статей 381-1 - 383 КАС України, а не ініціюванням нового позову.

Наразі відсутній новий спір, який слід розглядати судом, натомість є процесуальна необхідність здійснити судовий контроль за виконанням судового рішення.

У даній позовній заяві, предметом позову по суті, є незгода позивача з невиконанням відповідачем рішень Кіровоградського окружного адміністративного суду у справах №340/61029/23, зокрема, в частині суми виплати грошового забезпечення.

При зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову в цій частині зберігається.

Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №9901/433/18, від 05.05.2022 у справі №380/11595/20.

Такого ж висновку Верховний Суд дотримується і в подальшому (постанова від 23.10.2024 у справі справа № 320/25216/23 адміністративне провадження №К/990/10603/24).

Крім того, в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.02.2022 у справі №420/177/20 та ухвалах від 26.01.2021 у справі №611/26/17, від 07.02.2022 у справі №200/3958/19-а.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2024 у справі № 520/7983/21, аналізуючи положення статті 129-1 Конституції України у взаємозв`язку із статтею 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», дійшов висновку, що невиконання судового рішення, яке набуло законної сили, або надання йому переоцінки суперечить принципу верховенства права, складовою якого є принцип правової визначеності; суд, за загальним правилом, не повинен брати до уваги посилання сторони у справі в обґрунтування своєї позиції на фактичні обставини, виникнення яких стало наслідком невиконання такою стороною судового рішення, що набуло законної сили.

Подібний висновок також сформульований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.02.2022 у справі № 520/3601/19, від 01.06.2022 у справі №640/25836/20 та від 26.07.2023 у справі № 640/17504/19.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 11 Закону № 1404-VIII йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 16.02.2019 у справі № 816/2016/17 та у постановах Верховного Суду від 30.01.2024 у справі № 320/19014/23, від 21.02.2024 у справі № 140/17323/23 та від 19.09.2024 у справі № 400/3650/24.

Згідно зі статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вищевказані норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 06.08.2024 у справі № 560/4755/20, від 14.08.2024 у справі № 580/5660/22, від 19.09.2024 у справі № 400/3650/24.

За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправною бездіяльності, яка за своєю суттю полягає у неповному виконанні судового рішення у справі №340/1029/23. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Суд зауважує, що у разі, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов. Також може використовувати інші процесуальні засоби, які передбачено на стадії виконання судового рішення.

Підсумовуючи вище наведене, суддя зазначає, що вимоги про визнання протиправною бездіяльність пенсійного органу, які не вчинені на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.02.2024 у справі № 400/3416/20, від 06.08.2024 у справі № 560/4755/20, від 14.08.2024 у справі №580/5660/22, від 21.08.2024 у справі № 200/63/23.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у цій справі.

Принагідно суд зауважує, що КАС України передбачені додаткові процесуальні механізми, які спрямовані на гарантування реалізації положень статті 129-1 Конституції України, згідно з якими судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у порядку статей 382, 383 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Суд вдруге наголошує на тому, що спір щодо обрахунку розміру грошового забезпечення вже вирішений, натомість не повнота його виконання не може бути вирішення шляхом ініціювання нового спору.

Враховуючи, що позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не поніс та доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять, то відсутні підстави для повернення судових витрат.

Керуючись статтями 238, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі №340/3367/25 за позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали суду надіслати сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного у строк, передбачений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК