Справа № 320/5095/25
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року справа №320/5095/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду м. Києва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, місцезнаходження: 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10) про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України України у Київській області про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Київській області () щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 по інвалідності з грошового забезпечення без урахування індексації грошового забезпечення в розмірах, зазначених у довідці Головного управління Національної поліції в Київській області від 11.07.2024 № 502.

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () перерахувати з 25.10.2022 пенсію по інвалідності ОСОБА_1 , з урахуванням індексації грошового забезпечення в розмірах, зазначених у довідці Головного управління Національної поліції в Київській області від 11.07.2024 № 502, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених виплат.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Вісьтак М. Я.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 ухвалено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі та поновити позивачу строк звернення до суду з вищезазначеним адміністративним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходила службу на посаді оперуповноваженого сектору агентурно-оперативної роботи відділу кримінальної поліції Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, з якої наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області за №166 о/с від 21.10.2022 звільнена з 24.10.2022. Вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 становить 17 років 01 місяць 25 днів. На даний час Позивач являється пенсіонером МВС та отримує пенсію по інвалідності. Головне управління Національної поліції в Київській області на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 у справі № 320/3609/23 виготовило нову довідку на ОСОБА_1 про її щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарних місяці служби підряд перед місяцем звільнення із включенням до неї інформації про розмір індексації грошового забезпечення останнього за вказаний період, яку направило до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області для перерахунку пенсії останньому. ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача, якою просив провести перерахунок пенсії з 25.10.2022 з урахуванням виплат індексації грошового забезпечення на підставі довідки від 11.07.2024 № 502 та здійснити відповідну виплату. Відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсійного забезпечення, посилаючись на відсутність законних підстав. Таким чином, сторона позивача звернулась до суду із позовом, який просить задовольнити у повному обсязі.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, без поважних причин.

У матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа, що свідчить про отримання відповідачем 05.02.2025 року копії ухвали суду про відкриття провадження, у його електронний кабінет. Також розпискою від 20.02.2025 року стверджується те, що представник відповідача Сидорякін І. Ю. отримав наручно примірник позовної заяви із додатками.

Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву станом на день ухвалення рішення сплив.

Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України , у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Судом установлено, що позивач проходила службу на посаді оперуповноваженого сектору агентурно-оперативної роботи відділу кримінальної поліції Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області №166 о/с від 21 жовтня 2022 року позивача звільнено зі служби з 24 жовтня 2022 року. Вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні становить 17 років 1 місяць 25 днів.

Після звільнення позивач набув статусу пенсіонера Міністерства внутрішніх справ України та отримує пенсію по інвалідності (пенсійна справа №).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року у справі №320/3609/23 ухвалено:

-Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у виготовленні нової довідки про його щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарних місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсі відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з включенням до неї відомостей про індексацію грошового забезпечення за вказаний період.

-Зобов?язати Головне управління Національної поліції в Київській області (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15) підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області нову довідку про нараховані та виплачені ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення помісячно за останні 24 місяця служби підряд перед звільненням, включаючи індексацію грошового забезпечення.

У матеріалах справи наявна копія довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії, видана 11.07.2024 Головним управлінням Національної поліції в Київській області на ім`я ОСОБА_1 (№502).

Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про проведення перерахунку пенсії з 25 жовтня 2022 року з урахуванням сум індексації грошового забезпечення відповідно до зазначеної довідки.

Листом відповідача позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсійного забезпечення у зв`язку з відсутністю правових підстав для такого перерахунку.

Окрім цього, у матеріалах справи міститься копія грошового атестату ОСОБА_1 № 157, копія протоколу за пенсійною справою № (НПУ) від 25.10.2022, розрахунок пенсії по інвалідності на 31.12.2022.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VІII.

Частинами 1, 2, 5 ст.94 Закону №580-VІII визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-ХІІ.

Згідно зі ст.1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частинами 1, 5 ст.2 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до приписів ч.2 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно із п.2 розділу VI Порядку №260, поліцейським, які звільняються із служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення (п.6 розділу VI Порядку №260).

Відповідно до положень ч.5 ст.94 Закону №580-VIII, грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Слід зазначити, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Оскільки індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Верховний Суд вже неодноразово висловлював позицію щодо необхідності врахування індексації, як складової грошового забезпечення військовослужбовців, при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, які мають однакову правову природу з поліцейськими, зокрема, у постанові від 19.03.2020 у справі №820/5286/17.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що індексація грошового забезпечення, яку отримувала позивачка продовж 24 місяців перед звільненням мала систематичний (щомісячний) характер, її правова природа полягала у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення для призначення пенсії, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист, що свідчить про протиправність дій відповідача у межах спірних правовідносин.

Аналогічна правова позиція застосована у постанові Верховного Суду від 03.04.2019 (справа №638/9697/17), від 30.09.2019 (справа №750/9785/16-а), від 20.11.2019 у справі №522/11257/16-а, від 30.11.2023р. (справа №380/21619/21).

За результатами розгляду справи суд дійшов наступних висновків.

Суд зазначає, що порушені права позивача підлягають захисту також шляхом зобов`язання відповідача перерахувати пенсію по інвалідності, що не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Так, згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11.05.1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке вона вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

З урахуванням тієї обставини, що дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведе, оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією № ПН14697 від 29.01.2025 року, копія якої долучена до матеріалів справи.

Враховуючи задоволення позову, вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Київській обл.

На підставі наведеного та керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, місцезнаходження: 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10) про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Київській області () щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 по інвалідності з грошового забезпечення без урахування індексації грошового забезпечення в розмірах, зазначених у довідці Головного управління Національної поліції в Київській області від 11.07.2024 № 502.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () перерахувати з 25.10.2022 пенсію по інвалідності ОСОБА_1 , з урахуванням індексації грошового забезпечення в розмірах, зазначених у довідці Головного управління Національної поліції в Київській області від 11.07.2024 № 502, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, місцезнаходження: 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.