Справа № 215/231/25
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 215/231/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року

у справі № 215/231/25

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради, в якому просила визнати протиправним та нечинним рішення без номеру Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради прийняте після розгляду заяви від 06.12.2024 вх.С-16-П про відвід начальника.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення не відображає дійсних обставин, прийняте з грубим порушенням вимог законодавства щодо процедури складання, є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачка, визначаючи підставу для відводу відсутність довіри до осіб, не конкретизувала та не навела обставин, що викликають або можуть викликати сумнів у безсторонності (неупередженості) посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради.

За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно відмовлено у відводі зазначених позивачкою посадових осіб, тому підстави для визнання протиправним та скасування спірного рішення відсутні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Позивачка наполягає на тому, що рішення після розгляду її заяви про відвід начальника управління прийнято відповідачем з порушенням прав позивачки, зокрема знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, клопотання, користуватися юридичною допомогою, бути сповіщеною про розгляд. Позивачка також зауважує, що прийняте відповідачем рішення не відображає дійсних обставин.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Відповідач зазначає, що звернення позивачки від 06.12.2024 розглянуто повно та всебічно у порядок та спосіб, передбачений законодавством України, під час розгляду не було порушено права позивачки та не створено штучних перешкод виконання норм Конституції України, відповіді підготовлені з роз`ясненням усіх порушених питань з детальним посилання на норми законодавства. Відповідач також зауважує, що позивачкою не подавалось будь-яких клопотань щодо розгляду заяви про відвід за її участі або участі її представника, а також інших клопотань, про які вказує позивачка.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 06.12.2024 позивачка звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради із заявою від 06.12.2024 вх.№ С-16-П, в якій просила, зокрема:

- відводу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у розгляді заяви від 26.11.2024 вхС-12, які мають неналежну професійну спрямованість, упередженість, зацікавленість у кінцевому рішенні і гарантії ст.46 Конституції України не збираються забезпечувати та не підкорюються принципу верховенства права, не зазначають мотивів відхилення кожного аргументу, викладеного позивачкою з посиланням на норми права і хибно відсутність довідки про місце реєстрації громадянина вважають достатньою умовою для відмови надати направлення на перепідготовку;

- частково загладити моральні страждання сумою у 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 3028 грн. х 1000 = 3 028 000,00 грн.

06.12.2024 Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради прийняло рішення №15/231-22/3740 про відмову у відводі вищенаведених осіб.

Копія означеного рішення направлена позивачці як додаток до відповіді від 09.12.2024 № С-16-П/23.1-14, отримана позивачкою, ще нею не заперечується.

Вважаючи рішення відповідача від 06.12.2024 №15/231-22/3740 протиправним та нечинним, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 17.02.2022 № 2073-IX «Про адміністративну процедуру» регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у дусі визначеної Конституцією України демократичної та правової держави та з метою забезпечення права і закону, а також зобов`язання держави забезпечувати і захищати права, свободи чи законні інтереси людини і громадянина.

В силу положень ч.1 ст. 23 Закону №2073-IX посадова особа адміністративного органу, яка розглядає справу, не може брати участі в адміністративному провадженні та підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) вона є або була учасником такого адміністративного провадження чи його представником;

2) вона залучена або була залучена до участі в такому адміністративному провадженні як особа, яка сприяє розгляду справи;

3) вона є членом сім`ї або іншою близькою особою учасника адміністративного провадження або його представника;

4) вона бере участь в одному й тому самому судовому провадженні з учасником адміністративного провадження або його представником;

5) вона перебувала або перебуває у службовій чи іншій залежності від учасника адміністративного провадження чи його представника;

6) вона має або може мати приватний інтерес у результаті вирішення справи;

7) існують інші обставини, що викликають або можуть викликати сумнів у безсторонності (неупередженості) посадової особи адміністративного органу.

Згідно ч.2 ст. 23 Закону №2073-IX за наявності підстав, зазначених у частині першій цієї статті:

1) посадова особа адміністративного органу, яка розглядає справу, зобов`язана заявити самовідвід;

2) учасник адміністративного провадження може подати клопотання про відвід посадової особи адміністративного органу, яка розглядає справу.

За правилами ч.3 ст.23 Закону №2073-IX недотримання вимог цієї статті може бути підставою для визнання протиправними процедурних дій та процедурних рішень, вчинених (прийнятих) такою посадовою особою або за її участю під час здійснення відповідного адміністративного провадження, а також прийнятого адміністративного акта.

Процедура відводу посадової особи визначена у ст. 24 Закону №2073-IX.

Так, посадова особа адміністративного органу або член колегіального адміністративного органу невідкладно повідомляє керівника адміністративного органу або голову колегіального адміністративного органу про наявність підстав, визначених статтею 23 цього Закону. Цей обов`язок також стосується інших посадових осіб адміністративного органу, яким стало відомо про наявність таких підстав.

Керівник адміністративного органу або голова колегіального адміністративного органу приймає рішення про відвід посадової особи адміністративного органу або члена колегіального адміністративного органу та вживає необхідних заходів для своєчасного завершення адміністративного провадження. Рішення про відвід керівника відповідного адміністративного органу приймає орган або уповноважена посадова особа вищого рівня (за наявності).

Рішення про відвід та визначення іншої уповноваженої на розгляд справи посадової особи чи про відмову у відводі з відповідним обґрунтуванням приймається невідкладно, а за наявності обґрунтованих причин - у строк не більше трьох робочих днів з дня виявлення підстав, передбачених частиною першою статті 23 цього Закону, про що повідомляються учасники адміністративного провадження. Відповідне рішення у письмовій формі зберігається у матеріалах справи.

Рішення про відвід не приймається, якщо визначити іншу уповноважену на розгляд справи посадову особу неможливо. У такому разі розгляд та вирішення справи здійснюються під зовнішнім контролем відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Аналіз вказаної правової норми свідчить, що заява про відвід посадової особи адміністративного органу або члена колегіального адміністративного органу повинна бути розглянута керівником адміністративного органу або головою колегіального адміністративного органу, а рішення про відвід керівника відповідного адміністративного органу приймає орган або уповноважена посадова особа вищого рівня (за наявності).

Як правильно з`ясував суд першої інстанції, зі змісту заяви позивачки про відвід посадових осіб відповідача вбачається, що позивачка визначає підставу для відводу відсутність довіри до вказаних осіб, при цьому позивачкою не конкретизовано та не наведено обставин, що викликають або можуть викликати сумнів у безсторонності (неупередженості) посадових осіб відповідача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про те, що матеріалами справи не підтверджено існування для відводу посадових осіб відповідача підстав, перелік яких наведено у ст. 23 Закону №2073-IX.

Суд апеляційної інстанції також вважає помилковими доводи позивачки, що рішення від 06.12.2024 №15/231-22/3740 прийнято відповідачем з порушенням її прав, зокрема права знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, а також бути присутньою під час розгляду заяви.

Як вказано судом вище, процедура розгляду відводу посадової особи визначена ст.24 Закону №2073-IX, і виходячи з наявних матеріалів у справі, відповідачем не порушена. Докази того, що позивачка зверталась до відповідача із відповідними клопотаннями і відповідачем було обмежено позивачку в правах, передбачених ст.28 Закону №2073-IX, або порушені такі права, позивачкою не вказані, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин в їх сукупності суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправним спірного рішення відповідача, прийнятого за результатами розгляду поданої позивачкою заяви від 06.12.2024 вх.№ С-16-П.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року у справі № 215/231/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко

суддя А.В. Суховаров