Справа № 240/27034/23
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Житомир справа № 240/27034/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168, за період з 01.02.2023 по 31.07.2023 в розмірі 100 тисяч грн. на місяць;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 доплати ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168, обчислену в розмірі 100 тисяч грн. на місяць з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 01.02.2023 по 31.07.2023.

Позовні вимоги мотивовані бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу в повному розмірі додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн. розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 01.02.2023 по 31.07.2023.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Обгрунтував свою позицію тим, що підстав для виплати позивачу додаткової винагороди 100 000 грн. 00 коп. за період часу з 01.02.2023 року по 31.07.2023 року не було, оскільки довідки визначеного зразка (згідно окремого доручення Міністра оборони України від 06.03.2023 року №5718/з, які він мав би надавати за підписом начальника штабу тієї військової частини, в якій брав безпосередню участь у бойових діях, кожного місяця для виплати йому додаткової винагороди 100 000 грн. 00 коп.) жодна військова частина позивачу не надала, що в свою чергу унеможливило видання наказів командира військової частини НОМЕР_1 для виплати йому додаткової винагороди 100 000 грн. 00 коп. за період часу з 01.02.2023 року по 31.07.2023 року. Таким чином, ОСОБА_1 виплачувалась додаткова винагорода 30 000 грн. 00 коп. за період часу з 01.02.2023 року по 31.07.2023 року.

Положенням ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вказує наступне.

Судом встановлено, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

З 29.11.2022 року по 31.07.2023 року позивач приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, що підтверджено довідкою в/ч НОМЕР_1 від 21.08.2023 року №682.

Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 27.11.2022 року №240 27.11.2022 року позивач вибув до складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування військової агресії російської федерації в підпорядкування командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29.11.2022 року №169/дск 29.11.2022 року позивач прибув до складу сил та засобів, що беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування військової агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях з метою виконання службових (бойових) завдань, в м. Краматорськ Донецької області.

3 29.11.2022 року по 31.07.2023 року позивач виконував бойові завдання у складі сил та засобів, що беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування військової агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 28.07.2023 року №210/дск з 31.07.2023 року позивач вибув зі складу сил та засобів, що беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування військової агресії російської федерації, до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 01.08.2023 року №205 01.08.2023 року позивач прибув зі складу сил та засобів, що беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування військової агресії російської федерації, до військової частини НОМЕР_1 .

Тобто з 29.11.2022 року по 31.07.2023 року позивач виконував бойові завдання у складі сил та засобів, що беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування військової агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.

В серпні 2023 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію про виплачену позивачу за спірний період додаткову винагороду та доплатити належні суми такої винагороди із розрахунку 100000 грн. на місяць, проте у відповідь отримав лист від 31.08.2023 року №716 зі змісту якого вбачається, що у спірний період відповідач виплачував позивачу таку винагороду у розмірі 30000 грн. на місяць.

Стверджуючи, що спірна грошова винагорода за періоди 01.02.2023 по 31.07.2023 виплачена не у повному обсязі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 9 Закону № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова №168, в редакції чинній на час прийняття), пунктом 1 якої було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В подальшому до даної постанови вносилися зміни, зокрема установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті.

Пунктом 21 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди:

- наказ командира (начальника);

- безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 від 28.02.2022, Міністр оборони України видав окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29 (далі Окреме доручення, застосовувалося до січня 2023 включно), що узгоджується з пунктом 2-1 Постанови, який застосовується з 24.02.2022.

Зазначеним Окремим дорученням надано визначення термінів, застосованих у Постанові №168 від 28.02.2022 (зокрема, визначено поняття безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів), встановлено порядок визначення районів ведення бойових дій, визначено перелік документів, які є підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, встановлено порядок видання наказів про виплату додаткової винагороди тощо.

Відповідно до пункту 1 Окремого доручення під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем, у тому числі: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або Штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань зведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань зведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення зазначених зах

Відповідно до пунктів 2, 3 Окремого доручення наказано на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку із звільненням з військової служби).

Райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави-відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального-штабу Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість;

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно з пунктами 5 - 6 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснюється на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі військових частини) - особовому складу військової частини;

керівника вищого органу військового управління командиром (начальником) військових частин.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначити підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Отже, визначення конкретного розміру додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 у межах до 30 000,00 грн. або у межах до 100000,00 грн. є виключно повноваженнями суб`єкта владних повноважень. Видання наказів командиром військової частини стосовно нарахування додаткової винагороди військовослужбовцям на підставі рапортів командирів їх підрозділів виключає будь-яку необ`єктивність та зловживання правами з боку командира військової частини.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачу не було нараховано та виплачено додаткову винагороду, відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 за період з 01.02.2023 по 31.07.2023.

Відповідно до відомостей щодо виплат позивачу встановлено, що йому нараховано додаткову винагороду в розмірі 30000 за спірний період.

Як вже зазначалося, що з 29.11.2022 по 31.07.2023 позивач виконував бойові завдання у складі сил та засобів, що беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування військової агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.

Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.12.2022 року №311 в період з 01.11.2022 по 30.11.2022 Донецька та Луганська області віднесені до районів ведення бойових дій.

Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.01.2023 № 1 в період з 01.12.2022 по 31.12.2022 Донецька та Луганська області віднесені до районів ведення бойових дій.

Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 року №26 в період з 01.01.2023 по 31.01.2023 Донецька та Луганська області віднесені до районів ведення бойових дій.

Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 17.03.2023 № 68 в період з 01.02.2023 по 28.02.2023 Донецька та Луганська області віднесені до районів ведення бойових дій.

Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.04.2023 року № 89 в період з 01.03.2023 року по 31.03.2023 року Донецька та Луганська області віднесені до районів ведення бойових дій.

Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.05.2023 року №111 в період з 01.04.2023 по 30.04.2023 Донецька та Луганська області віднесені до районів ведення бойових дій.

Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.06.2023 року №147 в період з 01.05.2023 по 31.05.2023 Донецька та Луганська області віднесені до районів ведення бойових дій.

Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.07.2023 року №183 в період з 01.06.2023 по 30.06.2023 Донецька та Луганська області віднесені до районів ведення бойових дій.

Згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.08.2023 року №210 в період з 01.07.2023 по 31.07.2023 Донецька та Луганська області віднесені до районів ведення бойових дій.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідачем не заперечується факт, що позивач, за час проходження служби у Військовій частині НОМЕР_1 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 29.11.2022 по 31.07.2023.

Факт не нарахування та не виплати позивачеві згаданої вище додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, за спірний період підтверджено листом-відповіддю відповідача.

При цьому, суд не погоджується з аргументами представника відповідача з приводу того, що підстав для виплати позивачу додаткової винагороди 100 000 грн. 00 коп. за період часу з 01.02.2023 по 31.07.2023 не було, оскільки довідки визначеного зразка (згідно окремого доручення Міністра оборони України від 06.03.2023 року №5718/з, які він мав би надавати за підписом начальника штабу тієї військової частини, в якій брав безпосередню участь у бойових діях, кожного місяця для виплати йому додаткової винагороди 100 000 грн. 00 коп.) жодна військова частина позивачу не надала, що в свою чергу унеможливило видання наказів командира військової частини НОМЕР_1 для виплати йому додаткової винагороди 100 000 грн. 00 коп. за період часу з 01.02.2023 по 31.07.2023, з огляду на таке.

По-перше, обов`язок по складанню та оформленню таких документів (бойового наказу) покладено на посадових осіб відповідача, невиконання яких повинно бути наслідком притягнення винних осіб до відповідальності.

По-друге, не складання таких бойових наказів посадовими особами відповідача, відсутність таких наказів у військовій частині, з урахуванням того, що саме на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладено обов`язок доведення правомірності своїх дій та бездіяльності у певних правовідносинах згідно до вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, не може бути підставою для позбавлення таких виплат військовослужбовців, які фактично приймали безпосередню участь у виконанні бойових завдань у певний період часу.

Суд враховує судову практику Європейського Суду з прав людини, зокрема, викладену у пункті 71 рішення «Рисовський проти України», де зазначений Суд прийшов до висновку, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74).

А отже, з урахуванням аналізу наведеного рішення ЄСПЛ, суд дійшов висновку, що не дотримання порядку і процедури складання бойових наказів (розпоряджень) саме посадовими особами відповідача, не може бути підставами для невиконання таким відповідачем суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків в частині нарахування та виплати позивачеві додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, у збільшеному розмірі до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу його участі у таких діях та заходах за період з 01.02.2023 по 31.07.2023.

Водночас, суд повторно наголошує, що з 29.11.2022 по 31.07.2023 позивач виконував бойові завдання у складі сил та засобів, що беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування військової агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.

У вказаний період Донецька та Луганська області віднесені до районів ведення бойових дій.

Витягом із журналу бойових дій також підтверджено участь позивача у виконання бойових завдань в районі ведення бойових дій.

Отже, відповідно до приписів пункту 1 Постанови №168 в період з 01.02.2023 по 31.07.2023 позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі 10000 грн. на місяць як військовослужбовець, який забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо заяви представника позивача про зупинення розгляду справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №240/27076/23, суд зазначає таке.

Підстави та порядок зупинення провадження у справі визначені статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, на який і посилається представник позивача в обґрунтування поданої заяви, суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Отже, суд має право, а не зобов`язання, зупинити провадження у справі лише в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку або палатою, або об`єднаною палатою, або Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Суд звертає увагу на те, що у поданій заяві про зупинення провадження у справі представник позивача зазначає, що касаційне провадження у подібних правовідносинах відкрито Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

Однак, згідно змісту пункту 5 частини другої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України перегляд рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку колегією суддів Верховного Суду не є підставою для зупинення провадження у справі.

Отже, заява про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Зважаючи на відсутність понесених позивачем судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 01.02.2023 по 31.07.2023 в розмірі 100 000 грн. на місяць.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 доплати ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", обчислену в розмірі 100 000 грн. на місяць, з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 01.02.2023 по 31.07.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 листопада 2025 року.

Суддя Р.М.Шимонович