Справа № 300/6140/24
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 300/6140/24 пров. № А/857/7698/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, у місті Львові апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року, що ухвалив суддя Главач І.А. у м. Івано-Франківську, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 300/6140/24 за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 11.04.2024 № 009041/0706 про застосування відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 220455,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 27.02.2024, не відповідають дійсності та є надуманими.

Факт складання Головним управлінням ДПС в Полтавській області акта фактичної перевірки є перевищенням службових повноважень, а висновки, викладені у акті - безпідставними, а тому Головне управління ДПС в Івано-Франківській області не мало законних підстав для винесення спірного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, ФОП ОСОБА_1 , відповідно до вимог п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, надала усі необхідні документи, обов`язковість яких передбачена чинним законодавством, в тому числі, але не виключно, походження товарно-матеріальних цінностей, які знаходились в магазині та фіскалізації усіх продажів, про які вказували інспектори. Тому, на думку позивачки, оскаржене податкове повідомлення-рішення від 11.04.2024 № 009041/07006 є протиправним.

20 січня 2025 року Івано - Франківський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким в задоволенні позову відмовив.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушень з боку контролюючого органу при здійсненні перевірки позивача та оформленні результатів перевірки.

Також суд першої інстанції вважав, що зі змісту спірного повідомлення-рішення цілком зрозумілі і фактичні, і правові підстави його прийняття, а допущена технічна описка у сумі проведеної контрольної розрахункової операції, не обтяжила, а, навпаки, пом`якшила відповідальність платника.

Разом з тим, на думку суду першої інстанцїї, в даному випадку, позивач оскаржує не правильність розрахування (розмір) штрафної санкції, а заперечує проти вчинення правопорушення, зафіксованого в акті перевірки в цілому.

Стосовно покликання представника позивача щодо оголошеної повітряної тривоги в Полтавській області та, як наслідок, перебої з інтернет-з`єднанням, то суд першої інстанції вказав, що господарська одиниця ФОП ОСОБА_1 працювала безперебійно, про будь-які збої в мережі при проведені розрахункових операцій ні 21.02.2024, ні в інший час позивачка контролюючий орган не повідомляла, відповідних доказів, на підтвердження встановлених порушень в роботі, до суду не надходило.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржене податкове повідомлення-рішення відповідача є правомірним, що, у свою чергу, свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржила позивачка, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про задоволення позову.

Таку позицію обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки достатності змісту наказу про призначення перевірки в контексті чіткого визначення у ньому правової підстави проведення такої перевірки та не дослідив усіх обставин, які передували призначенню спірної перевірки. Лист фізичної особи, яка діє від імені приватної компанії не може бути доказом наявності підстав для призначення і проведення перевірки, оскільки заявниця здійснила контрольну покупку роботу-пилососу у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , без правових підстав. Контрольні розрахункові операції мають право проводити лише контролюючі органи, відповідно до підпункту 20.1.11 пункту 20.1 статті 20 ПК України. Контролюючий орган не надав жодних документів, які б підтверджували підставу проведення перевірки. Лист фізичної особи, яка діє від імені приватної компанії, не є інформацією від державних органів чи органів місцевого самоврядування.

Позивачка зауважила те, що оскаржене податкове повідомлення-рішення містить помилку в розрахунку штрафних санкцій. Контрольна розрахункова операція проведена на суму 349,00 грн, а не 249,00 грн, як зазначено в розрахунку. Суд безпідставно визнав цю помилку технічною опискою, хоча розрахунок штрафних санкцій є складовою частиною податкового повідомлення-рішення, на підставі якої застосовуються штрафні санкції до платника податків.

Позивачка наголосила, що податковий орган до винесення оспорюваного податкового повідомлення-рішення не застосовував санкції щодо позивачки за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (далі Закон № 265/95-ВР), тобто в даному випадку відсутня повторність вчиненого порушення, відповідно, застосування коефіцієнту 150 % є безпідставним.

Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження продажу товарів на загальну суму 146804,00 грн без використання ПРРО, не довів, що розрахункові операції здійснювались не в момент реалізації та передачі товарів покупцям. Позивачка надала фіскальні чеки на всі 9 продажів, здійснених 21.02.2024, із зазначенням фіскальних номерів. Всі розрахункові операції були фіскалізовані до зняття звіту по ПРРО (х-звіту), тобто до 15:09 21.02.2024. Формулювання порушення в акті перевірки про те, що розрахункові операції не проведено через ПРРО в момент їх здійснення, а виконані після загального звіту по банківському платіжному терміналу, не становить змісту порушення пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР і не може бути підставою для застосування санкцій.

Позивачка зазначила, що 21.02.2024 у Полтавській області впродовж доби було чотири рази оповіщено про ракетну небезпеку та оголошено повітряну тривогу, у зв`язку з чим спостерігались збої в роботі мережі Інтернет. Суд не надав жодної правової оцінки цим доводам.

Вказані порушення, на думку позивачки, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог.

Позиція відповідача зводиться до того, що, на підставі даних СОД РРО встановлено, що за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 17, в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 25.01.2024 (дата реєстрації ПРРО) по 21.02.2024 (день проведення контрольної розрахункової операції) реалізація товарів не здійснювалась, що підтверджується витягом із СОД РРО. Тобто, в магазині понад два тижні не було здійснено жодної розрахункової операції, що могло свідчити про ймовірне невикористання ПРРО, тобто про можливе порушеним платником податків законодавства щодо здійсненим платниками податків розрахункових операцій, що є підставою для проведеним фактичної перевірки.

Також до ГУ ДПС у Полтавській області надійшов лист Державної податкової служби України від 12.02.2024 №3638/7/99-00-07-04-03-07 (вх. №466/8 від 12.02.2024) про можливі факти порушення вимог законодавства щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій, ведення обліку товарних запасів, здійснення розрахунків в іноземній валюті та використання праці неоформлених найманих працівників інтернет-магазином https://jabko.ua та мережею магазинів Ябко. Даний висновок зроблено на підставі листа представника компанії Beijing Roborock Tуhnology Co., Ltd в особі Аліни Коваленко (вх. ДПС №3455/6 від 05.02.2024).

Таким чином, процедурні порушення щодо здійснення фактичної перевірки та підстав її проведення відсутні.

Щодо порушень, покладених в основу оскарженого податкового повідомлення-рішення, відповідач зазначив, що у випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР, перевірці підлягають як обставини видачі/невидачі розрахункового документа, так і обставини відповідності такого вимогам щодо форми і змісту. Підпунктом 2.2.13 пункту 2.2 розділу 2 Акта перевірки посадовими особами контролюючого органу встановлено порушення порядку проведення розрахунків із споживачами, а саме: при здійсненні контрольної розрахункової операції перед початком фактичної перевірки придбано прозорий чохол Space для Iphone 13 Pro Max по ціні 349,00 грн.

Особа, яка здійснювала розрахункові операції видала розрахункові документи невстановленої форми (нефіскальний чек), а саме: чек № 255713 від 21.02.2024 о 14:37 та чек банківського платіжного термінала № від 21.02.2024 о 14:37, що свідчить про проведення розрахункової операції без застосування програмного реєстратора розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи. Факт непроведення розрахункової операції через ПРРО з фіскальним режимом роботи підтверджується витягом із СОД РРО де видно, що чек № 255713 від 21.02.2024 о 14:37 відсутній.

Також з витягу із СОД РРО вбачається, що 21.02.2024 відкриття зміни відбулося о 14:55 год., тобто після видачі розрахункових документів невстановленої форми. Фіскальний чек № ZRJvUseJ8O4 від 21.02.2024 о 14:55 був виданий лише після того як посадові особи контролюючого органу представились. Цей чек відображений у витязі з СОД РРО.

Беручи до уваги, що видача розрахункового документа невстановленої форми відбулась до того як посадові особи контролюючого органу представились, особа, яка фактично проводила розрахункові операції не збиралась видавати фіскальні чеки встановленої форми. Як вбачається із наданих представником відповідача до суду доказів, протягом двох тижнів, що безпосередньо передували перевірці, через ПРРО не було проведено жодної розрахункової операції. Однак, з 21.02.2024 (після здійснення контрольної операції), згідно з витягом СОД РРО через ПРРО проходило по декілька розрахункових операцій на день.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, відповідач наголошує, що фізична особа-підприємець несе персональну відповідальність за організацію того виду своєї підприємницької діяльності, який нею провадиться у певному закладі торгівлі, і саме така особа повинна контролювати дотримання правил торгівлі у своєму закладі. З огляду на викладене, відповідач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що фізична особа-підприємець ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність із 2021 року, номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 001009801.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Полтавській області № 412-п від 21.02.2024 та направлень на перевірку №№ 701,702 від 21.02.2024, Головне управлінням ДПС у Полтавській області провело фактичну перевірку торгової точки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1

21.02.2024 посадові особи ГУ ДПС в Полтавській області винесли письмовий запит на надання документів, а саме: документів щодо трудового оформлення працівників; документів на право користування господарською одиницею; документів щодо походження товарів, що знаходиться в реалізації (накладні на товар та ін.); виписки по банківському платіжному терміналу в розрізі операцій.

ФОП ОСОБА_1 , станом на 27.02.2024, виписки по банківському платіжному терміналу в розрізі операцій не надано, у зв`язку з чим складено акт від 27.02.2024 №98/16-31-07-05-02/ НОМЕР_1 відмови від надання документів.

За результатами фактичної перевірки складено акт № 2074/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 27.02.2024, відповідно до якого контролюючий орган встановив порушення:

суб`єкт господарювання не забезпечив проведення розрахункової операції через ПРРО при продажу товарів (наданні послуг) в т.ч. технічно складних побутових товарів на загальну суму 147153,00 грн, а саме, розрахункові операції проведені в безготівковій формі через банківський платіжний термінал не проведені через програмний РРО в момент їх здійснення, а виконані, згідно з копіями розрахункових документів в базі даних СОД РРО після загального звіту на банківському платіжному терміналі (чек загального звіту від 21.02.2024 о 14:48). В тому числі, вчинене вперше при продажу прозорого чохла Space для Iphone 13 Pro Мах за ціною 349,00 грн, розрахункова операція не проведена через програмний РРО в момент її здійснення (надавався не фіскальний чек № 255713 від 21.02.2024 о 14:37 та чек банківського платіжного термінала № від 21.02.2024 о 14:37, а виконана 21.02.2024 о 14:55, після загального звіту по банківському платіжному терміналу, який виконано 21.02.2024 о 14:48.

Загальна сума не проведення склала 147153,00 грн (додаток до акту) суб`єкт господарювання не забезпечив збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених Податковим Кодексом; неподання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, до перевірки не надано виписки по банківському платіжному терміналу.

В ході перевірки, станом на 21.02.2024 о 14:48, встановлено факт допуску до роботи осіб, що здійснюють розрахунки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , без оформлення трудових відносин, відповідно до діючого законодавства України та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України..

27.02.2024 головні державні інспектори ГУ ДПС у Полтавській області склали акт № 100/16-31-07-05 відмови від підписання (ознайомлення) акту перевірки.

Представник позивача 19.03.2024 направив до ГУ ДПС в Полтавській області заперечення до акта фактичної перевірки від 27.02.2024.

З урахуванням вищевикладеного, ГУ ДПС у Івано-Франківській області застосувало до суб`єкта господарювання штрафні (фінансові) санкції в розмірі 221475,00 гривень, та винесло податкові повідомлення-рішення від 11.04.2024 № 009043/0706 на суму 1020,00 грн та № 009041/0706 на суму 220455,00 грн.

ФОП ОСОБА_1 06.05.2024 подала скаргу на податкове повідомлення-рішення від 11.04.2024 № 009041/0706 до ДПС України.

ДПС України прийняло рішення № 20614/6/99-00-06-03-02-06 від 05.07.2024 про результати розгляду скарги, яким податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Івано-Франківській області від 11.04.2024 № 009041/0706 залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погодившись з прийняттям податкового повідомлення-рішення від 11.04.2024 № 009041/0706 позивачка звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування спірного рішення.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

За приписами пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення направлення на проведення такої перевірки та копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Апеляційний суд встановив, що фактична перевірка позивачки проведена на підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 21.02.2024 № 412-п та направлень на проведення перевірки від 21.02.2024 № 701, № 702. У наказі та направленнях, як підставу для проведення перевірки, зазначено підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Також апеляційний суд встановив, що до ГУ ДПС у Полтавській області надійшов лист Державної податкової служби України від 12.02.2024 № 3638/7/99-00-07-04-03-07 (вх. № 466/8 від 12.02.2024) про можливі факти порушення вимог законодавства щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій інтернет-магазином https://jabko.ua та мережею магазинів Ябко Цей висновок зроблено на підставі листа представниці компанії Beijing Roborock Technology Co., Ltd в особі Аліни Коваленко (вх. ДПС № 3455/6 від 05.02.2024). Також на підставі даних СОД РРО встановлено, що за адресою м. Полтава, вул. Ковпака, 26, в магазині Ябко у період з 25.01.2024 (дата реєстрації ПРРО) по 21.02.2024 (день проведення контрольної розрахункової операції) реалізація товарів не здійснювалась.

Апеляційний суд зазначає, що позивачка обґрунтовано звертає увагу на те, що лист представниці компанії Beijing Roborock Technology Co., Ltd в особі Аліни Коваленко не є інформацією від державних органів або органів місцевого самоврядування у розумінні підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України чітко визначає, що підставою для проведення фактичної перевірки є отримання інформації саме від державних органів або органів місцевого самоврядування. Приватна особа не є державним органом чи органом місцевого самоврядування. Контрольна закупка, здійснена приватною особою не може вважатися контрольною розрахунковою операцією у розумінні підпункту 20.1.11 пункту 20.1 статті 20 ПК України, оскільки згідно з цією нормою право проводити контрольні розрахункові операції мають виключно контролюючі органи.

Лист ДПС України від 12.02.2024 № 3638/7/99-00-07-04-03-07, який переслав інформацію з листа приватної особи, не змінює правову природу первинного джерела інформації.

На переконання апеляційного суду, у даному випадку ДПС України передала інформацію від приватної особи, не здійснюючи власної перевірки цієї інформації та, не отримуючи її від інших державних органів.

Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 420/9909/23.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.07.2023 у справі № 460/2663/22, у випадку встановлення допущення контролюючим органом істотних порушень під час призначення і проведення перевірки, які тягнуть за собою протиправність прийнятого рішення контролюючого органу, такі висновки можуть бути самостійною підставою для задоволення позову і скасування такого рішення.

Таким чином апеляційний суд вважає, що контролюючий орган не довів наявності законних підстав для призначення фактичної перевірки, відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Посилання на дані СОД РРО про відсутність розрахункових операцій протягом двох тижнів може свідчити про можливі порушення, проте це не є інформацією від державних органів у розумінні підпункту 80.2.2, а є даними, які контролюючий орган має у своєму розпорядженні в рамках своїх повноважень. Така інформація може бути підставою для призначення перевірки за іншими підпунктами пункту 80.2 статті 80 ПК України, проте не за підпунктом 80.2.2.

Отже, фактична перевірка позивачки призначена та проведена за відсутності законних підстав, визначених ПК України, що є самостійною підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами такої перевірки.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно з пунктом 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання зобов`язані надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Апеляційний суд встановив, що позивачка надала фіскальні чеки на всі 9 продажів, здійснених 21.02.2024, а саме:

1) на суму 60,00 грн (фіск. номер чека: JhBSB6nUyS8);

2) на суму 18 843,00 грн (фіск. номер чека: vYcCMIV_cQM);

3) на суму 39 797,00 грн (фіск. номер чека: 62gTV2BhD_U);

4) на суму 48 898,00 грн (фіск. номер чека: 4CnL59Pufm4);

5) на суму 3 099,00 грн (фіск. номер чека: OJ6v1COwHYE);

6) на суму 16 878,00 грн (фіск. номер чека: IDPTwzCGUE8);

7) на суму 4 999,00 грн (фіск. номер чека: EszJm1PVUEc);

8) на суму 14 230,00 грн (фіск. номер чека: 1_0tOojjemY);

9) на суму 1 299,00 грн (фіск. номер чека: NQATV0SdtGA).

Фіскальний чек є особливою формою розрахункового документа, яка друкується за допомогою програмних реєстраторів розрахункових операцій. Інформація, яка проходить через ПРРО, передається в органи ДПС через підключення до Інтернет, має власний фіскальний номер і не може бути змінена або видалена після її реєстрації фіскальним сервером. Наявність фіскального номера підтверджує, що розрахунковий документ був зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу, а інформація про розрахункову операцію була передана до системи обліку даних РРО.

Апеляційний суд зазначає, що контролюючий орган не довів, що розрахункові операції були здійснені до представлення посадових осіб контролюючого органу та повідомлення про перевірку. Формулювання порушення в Акті перевірки про те, що розрахункові операції не проведено через ПРРО в момент їх здійснення, а виконані після загального звіту по банківському платіжному терміналу, не становить змісту порушення пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР.

Пункт 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР передбачає обов`язок проводити розрахункові операції через ПРРО зі створенням відповідних розрахункових документів. Проте ця норма не встановлює конкретного часового проміжку між здійсненням розрахункової операції та її реєстрацією в ПРРО, не визначає поняття момент здійснення операції та не забороняє реєстрацію операцій у ПРРО після загального звіту по банківському платіжному терміналу.

Контролюючий орган посилається на те, що протягом двох тижнів до проведення перевірки (з 25.01.2024 по 21.02.2024) через ПРРО не було проведено жодної розрахункової операції, а з 21.02.2024 після представлення посадових осіб контролюючого органу згідно з витягом СОД РРО через ПРРО проходило по декілька розрахункових операцій на день. Проте ці обставини самі по собі не доводять, що розрахункові операції на суму 146 804,00 грн., чи будь які інші розрахункові операції були здійснені без використання ПРРО.

Враховуючи те, що всі розрахункові операції були фіскалізовані до зняття звіту по ПРРО (х-звіту), тобто до 15:09 21.02.2024, а контролюючий орган не довів протилежного, апеляційний суд вважає, що підстави для висновку про порушення позивачкою пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР відсутні.

Щодо помилкового зазначення про проведення контрольної розрахункової операції на суму 249 грн, замість правильної 349 грн, при здійсненні розрахнку штрафних санкцій, апеляційний суд вважає, що вказана помилка є суттєвим недоліком оскарженого податкового повідомлення-рішення.

В цьому контексті апеляційний суд зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що допущена технічна описка у сумі проведеної контрольної розрахункової операції, не обтяжила, а, навпаки, пом`якшила відповідальність платника, не може бути підставою для визнання правомірним рішення відповідача, яким розмір відповідальності позивачки визначено не правильно, а відтак не законно.

Інші доводи позивача та відповідача, на переконання апеляційного суду не мають вирішального значення у вказаній справі, оскільки не спростовують вищевикладених висновків апеляційного суду, які є безумовною підставою для скасування спірного податкового повідомлення рішення.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до переконання в тому, що податкове повідомлення-рішення від 11.04.2024 № 009041/0706 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 220 455,00 грн. є протиправним, що є підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Цей висновок є підставою для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, тому рішення суду необхідно скасувати та прийняти постанову про задоволення позову, шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 11.04.2024 № 009041/0706 про застосування відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 220455,00 грн.

Апеляційну скаргу, на думку апеляційного суду, необхідно задовольнити.

Що стосується розподілу судових витрат, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Апеляційний суд встановив, що позивачка сплатила судовий збір за подання позову в сумі 2204,55 грн., та за подання апеляційної скарги 2645,46 грн.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 4850,01 грн.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі № 300/6140/24 скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 11 квітня 2024 року № 009041/0706 про застосування відносно фізичної особи-підприємниці ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 220455,00 грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області 4850,01 грн. (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят гривень 01 копійку).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель