Справа № 826/232/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/232/18 Суддя (судді) першої інстанції: Волошин Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Київської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування, третя особа: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправним рішення, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Київської міської ради, постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування, у якому просить суд:

- визнати протиправним рішення постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування Київської міської ради від 04.12.2017, оформлене протоколом № 28/61 від 04.12.2017 (пункт 16.1.3), щодо відхилення Проекту Рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» від 28.09.2017 ПР-14316, реєстраційний номер № 08/231-2378 від 02.10.2017;

- зобов`язати постійну комісію з питань містобудування, архітектури та землекористування Київської міської ради в 30-ти денний строк з дня набрання постанови суду законної сили повторно розглянути Проект Рішення Київської міської «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрій) щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» від 28.09.2017 ПР-14316, реєстраційний номер № 08/231-2378 від 02.10.2017;

- зобов`язати Київську міську раду повторно розглянути Проект Рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» від 28.09.2017 ПР-14316, реєстраційний номер № 08/231-2378 від 02.10.2017 та підтримати проект рішення, відкласти винесення зазначеного питання на розгляд пленарного засідання сесії Київради до затвердження плану зонування або детального плану цієї території, або до прийняття Верховною радою України закону щодо зупинення дії заборони на відведення земельних ділянок відповідно до частини третьої статті 24 Закону України про існування містобудівної діяльності;

- зобов`язати Київську міську раду повторно розглянути Проект Рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» від 28.09.2017 ПР-14316, реєстраційний номер № 08/231-2378 від 02.10.2017 та, враховуючи встановлену практику прийняття Постійною комісією МАЗ Київради рішень (Звернутися до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) з проханням в тижневий термін віднайти альтернативну ділянку, на яку затверджений план зонування або детальний план території для оформлення її громадянину....), пункт 10.9.1 протоколу № 26/59 від 24.11.2017, звернутися до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) з проханням у 30-ти денний строк з дня набрання постанови суду законної сили віднайти альтернативну ділянку, на яку затверджений план зонування або детальний план території для оформлення її громадянину ОСОБА_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, Постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування, третя особа - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування Київської міської ради від 04 грудня 2017 року про відхилення проекту Рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» від 28.09.2017 ПР-14316, реєстраційний номер № 08/231-2378 від 02.10.2017. Зобов`язано Київську міську раду повторно розглянути проект Рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» від 28.09.2017 ПР-14316, реєстраційний номер № 08/231-2378 від 02.10.2017 та вирішити питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відхилення постійною комісією з питань містобудування, архітектури та землекористування Київської міської ради проекту Рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» є необґрунтованим та відповідно таким, що є протиправним. У зв`язку з викладеним, суд дійшов до висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування вказаної відмови у відхиленні проекту Рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

Суд виснував, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Київську міську раду повторно розглянути проект Рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» від 28.09.2017 ПР-14316, реєстраційний номер №08/231-2378 від 02.10.2017 та вирішити питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування Київської міської ради в 30-ти денний строк з дня набрання постанови суду законної сили повторно розглянути Проект Рішення Київської міської «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» від 28.09.2017 ПР-14316, реєстраційний номер № 08/231-2378 від 02.10.2017, про зобов`язання підтримати проект рішення, відкласти винесення зазначеного питання на розгляд пленарного засідання сесії Київради до затвердження плану зонування або детального плану цієї території, або до прийняття Верховною радою України закону щодо зупинення дії заборони на відведення земельних ділянок відповідно до частини третьої статті 24 Закону України про існування містобудівної діяльності, а також щодо зобов`язання врахувати встановлену практику прийняття Постійною комісією МАЗ Київради рішень (Звернутися до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) з проханням в тижневий термін віднайти альтернативну ділянку, на яку затверджений план зонування або детальний план території для оформлення її громадянину....), пункт 10.9.1 протоколу № 26/59 від 24.11.2017, звернутися до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) з проханням у 30-ти денний строк з дня набрання постанови суду законної сили віднайти альтернативну ділянку, на яку затверджений план зонування або детальний план території для оформлення її громадянину ОСОБА_1 , суд зазначив, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки на даний час Київською міською радою не було повторно розглянуто проект Рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» від 28.09.2017 ПР-14316, реєстраційний номер №08/231-2378 від 02.10.2017, та не прийнято відповідного рішення за результатами повторного розгляду, тому такі вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представником Київської міської ради подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року у справі №826/232/18 в частині задоволення позову та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга Київської міської ради мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апелянт - Київська міська рада вважає, що нормами законодавства, чинного на момент опрацювання проекту рішення і на момент розгляду справи, встановлена пряма заборона передачі (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам при відсутності плану зонування або детального плану території; постійна комісія, відхиляючи проєкт рішення, діяла добросовісно та відповідно до закону.

У разі надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки Київська міська рада діяла б недобросовісно, оскільки про неможливість подальшої передачі вказаної ділянки та завершення процедури її приватизації в силу імперативних приписів статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган місцевого самоврядування був обізнаний ще на початковій стадії приватизації земельної ділянки.

Постійна комісія Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування, відхиляючи проєкт рішення, попередила необґрунтовані фінансові витрати позивача на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, приватизація якої неможлива, виходячи із імперативної заборони, встановленої статтею 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідач наголошує на тому, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про формальний характер посилання постійної комісії на заборону, встановлену статтею 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», при відхиленні проекту рішення, а дії відповідачів є правомірними і такими, що не порушують прав позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою та просить задовольнити його апеляційну скаргу, переглянути рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року у справі №826/232/18 та зобов`язати Київську міську раду повторно розглянути проект Рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» від 28.09.2017 ПР-14316, реєстраційний номер № 08/231-2378 від 02.10.2017 та, враховуючи встановлену практику прийняття Постійною комісією МАЗ Київради рішень (Звернутися до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) з проханням в тижневий термін віднайти альтернативну ділянку, на яку затверджений план зонування або детальний план території для оформлення її громадянину....), пункт 10.9.1 протоколу № 26/59 від 24.11.2017, звернутися до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) з проханням після набрання постанови суду законної сили віднайти альтернативну ділянку, на яку затверджений план зонування або детальний план території для оформлення надання її у власність громадянину ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що на момент прийняття Харківським окружним адміністративним судом оскаржуваного рішення від 10 червня 2025 року у справі № 826/232/18, на вказаній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомості інших власників. Таким чином, прийняття ще одного судового рішення щодо зобов`язання надання дозволу на розробку проекту землевідводу не відновить порушене право отримати земельну ділянку. За позицію позивача, відновлення порушеного законного права на отримання земельної ділянки є зобов`язання київської міської влади в наданні йому інформації (знайти) альтернативну ділянку, на яку затверджений план зонування або детальний план території для оформлення її громадянину ОСОБА_1 або виплата компенсації матеріальної та моральної шкоди в розмірі вартості земельної ділянки розміром 0,1 га для садибної забудови.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року та від 11 серпня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

16 липня 2025 року позивачем подано відзив на апеляційну скаргу Київської міської ради.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до фактичних обставин справи, ОСОБА_1 звернувся з заявою від 03.09.2015 № 08/С-8165 до Київської міської ради з проханням надати земельну ділянку розміром 0,10 га під забудову для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель державної чи комунальної власності м. Києва. За доводами позивача, відповіді на дане звернення він не отримав. Матеріали справи такої відповіді не містять.

Крім цього, позивач звернувся до Київської міської ради з заявою № 08/С-9401 від 07.11.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На підставі вище вказаних звернень сформована справа-клопотання №К-30550 від 06 липня 2017 року.

У результаті опрацювання вказаної справи - клопотання №К-30550, Департамент земельних ресурсів Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготував проект рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» від 28.09.2017 ПР-14316, реєстраційний номер № 08/231-2378 від 02.10.2017.

Даний проект рішення з пояснювальною запискою №ПЗ-25225 від 10 липня 2017 року та супровідним листом від 28 вересня 2017 року №0 Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації подано на розгляд секретаря Київської міської ради.

Секретар Київської міської ради Прокопів В.В. надав доручення від 28 вересня 2017 року №08/231-2323/ПР голові Постійної комісії містобудування, архітектури та землекористування Міщенку О.Г. розглянути проект рішення від 28 вересня 2017 року №08/231-2323/ПР в установленому порядку.

На виконання доручення секретаря Київської міської ради від 28 вересня 2017 року питання розгляду вказаного проекту рішення включено пунктом 10.1.2 засідання комісії від 24 листопада 2017 року. Розгляд питання перенесено на наступне засідання комісії протоколом №26/59 від 24 листопада 2017 року.

На наступному засідання комісії 30 листопада 2017 року розгляд питання включено пунктом 16.1.2. Питання не розглядалось, у зв`язку з відсутністю кворуму членів комісії, що підтверджується протоколом №27/60 від 30 листопада 2017 року.

На засіданні постійної комісії від 04 грудня 2017 року проект Рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» 28.09.2017 ПР-14316, реєстраційний номер 08/231-2378, відхилено.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог у порядку апеляційного оскарження, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 Земельного кодексу України).

Частинами третьою та четвертою статті 116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частиною першою статті 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з абзацом 1 частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідного органу із заявою для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якої органи, визначені в статті 118 Земельного кодексу України, в місячний строк приймають одне з відповідних рішень.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати такий дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Такий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2018 року у справі № 804/1469/17.

Виходячи з аналізу статті 118 Земельного кодексу України, вбачається, що порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок, а надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття в подальшому суб`єктом владних повноважень позитивного рішення щодо відведення земельної ділянки у власність.

Досліджуючи спірні правовідносини, судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться у віданні Київської міської ради.

У відповідь на вказане клопотання позивач отримав рішення постійної комісії Київської міської ради від 04 грудня 2017 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» 28.09.2017 ПР-14316, реєстраційний номер 08/231-2378.

Наведене рішення мотивоване тим, що на зазначену земельну ділянку немає затвердженого детального плану або плану зонування цієї території відповідно до статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідач зазначає про те, що передача (надання) земельних ділянок із земель комунальної власності у власність фізичним особам для містобудівних потреб допускається за умови, що відповідні земельні ділянки розташовані в межах території, щодо якої затверджена відповідна містобудівна документація на місцевому рівні в силу Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (частина третя статті 24).

Так, відповідач наголошує на тому, що для території, на якій розташована бажана позивачем земельна ділянка, наразі не розроблені та не затверджені у встановленому законом порядку план зонування та детальний план території.

У контексті наведеного судова колегія зауважує, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

У разі надання органом місцевого самоврядування відмови особі у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою обов`язковим є зазначення конкретної підстави для такої відмови, що визначені у частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України.

Аналізуючи спірне рішення, судова колегія висновує, що наведені відповідачем підстави відмови не передбаченні абзацом 1 частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України.

Крім того, судова колегія зауважує, що особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування у спорі покладено на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Водночас суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття рішень, що містять невмотивовані висновки або обґрунтовані загальними фразами, а не конкретними аргументами, що повинні містити відповідь на ключові питання, за яких виник спір. Тому негативне для особи рішення повинно бути належним чином вмотивоване.

Як встановлено апеляційним судом, спірне рішення від 04 грудня 2017 року не містить конкретної підстави для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а лише вказує про відсутність затвердженого детального плану або плану зонування цієї території.

За доводами апеляційної скарги відповідач наполягає на тому, що передача (надання) земельних ділянок із земель комунальної власності у власність фізичним особам для містобудівних потреб допускається за умови, що відповідні земельні ділянки розташовані в межах території, щодо якої затверджена відповідна містобудівна документація на місцевому рівні в силу Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (частина третя статті 24).

У контексті наведеного судова колегія зауважує, що предметом спірних правовідносин є лише надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність. Питання передачі (надання) земельної ділянки із земель комунальної власності у власність позивачем не порушувалось.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування Київської міської ради від 04 грудня 2017 року про відхилення проекту Рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» від 28.09.2017 ПР-14316, реєстраційний номер № 08/231-2378 від 02.10.2017 прийняте з порушенням норм Земельного кодексу України, не може вважатися законним і обґрунтованим, та відповідно підлягає скасуванню, про що вірно виснував суд першої інстанції.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що спосіб захисту прав та інтересів має бути належним, зокрема ефективним, тобто призводити у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача, - до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 513/879/19 (провадження № 14-49цс22, пункт 24).

Відповідно, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції щодо зобов`язання Київської міської ради повторно розглянути клопотання позивача та вирішити питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з урахуванням висновків суду.

На підставі вищенаведеного, судова колегія дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги Київської міської ради не спростовують висновки суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Так, позивач посилається на те, що прийняття ще одного судового рішення щодо зобов`язання надання дозволу на розробку проекту землеустрою не відновить його порушене право отримати земельну ділянку.

З метою відновлення порушеного права на отримання у власність земельної ділянки для садибної забудови позивач просить зобов`язати Київську міську раду повторно розглянути проект Рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» від 28.09.2017 ПР-14316, реєстраційний номер № 08/231-2378 від 02.10.2017 та, враховуючи встановлену практику прийняття Постійною комісією МАЗ Київради рішень, звернутися до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) з проханням в тижневий термін віднайти альтернативну ділянку, на яку затверджений план зонування або детальний план території для оформлення її громадянину, пункт 10.9.1 протоколу № 26/59 від 24.11.2017, звернутися до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) з проханням після набрання постанови суду законної сили віднайти альтернативну ділянку, на яку затверджений план зонування або детальний план території для оформлення надання її у власність громадянину ОСОБА_1 .

Судова колегія враховує, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання Київської міської ради повторно розглянути проект Рішення Київської міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» від 28.09.2017 ПР-14316, реєстраційний номер № 08/231-2378 від 02.10.2017 задоволені судом першої інстанції.

Вимоги щодо звернення до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) з проханням в тижневий термін віднайти альтернативну ділянку, на яку затверджений план зонування або детальний план території для оформлення її громадянину, звернення до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) з проханням після набрання постанови суду законної сили віднайти альтернативну ділянку, на яку затверджений план зонування або детальний план території для оформлення надання її у власність громадянину ОСОБА_1 , залишені судом першої інстанції без задоволення з підстав передчасності таких вимоги, оскільки відповідачем ще не прийнято відповідного рішення за результатами повторного розгляду.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_1 наведені висновки суду першої інстанції не заперечує та мотиви незгоди з ними не наводить.

Щодо результативності обраного позивачем способу захисту судова колегія зауважує, що згідно приписів частини 5 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Відповідно вимоги позивача щодо виплати компенсації матеріальної та моральної шкоди в розмірі вартості земельної ділянки розміром 0,1 га для садибної забудови, судова колегія відхиляє.

У контексті вимоги позивача щодо зобов`язання Київської міської ради віднайти альтернативну ділянку, на яку затверджений план зонування або детальний план території для оформлення/надання її у власність, судова колегія враховує висновки Верховного Суду у справі №809/194/18 від 08 березня 2023 року, згідно яких законодавець не покладає на орган місцевого самоврядування обов`язку щодо пошуку для зацікавленої особи земельної ділянки. Натомість на орган місцевого самоврядування покладений обов`язок перевірки відповідності бажаної земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

На підставі вищенаведеного колегія суддів зауважує, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції в оскаржуваній частині і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Київської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан