Справа № 200/7078/25
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2025-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року Справа№200/7078/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката Медведєвої Яни Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

15.09.2025 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему Електронний суд, надійшла позовна заява адвоката Медведєвої Яни Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській у якій, з урахуванням уточненого позову, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 24.06.2025 № 75, оформлене як перегляд рішення від 03.06.2025 №75, про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника від 26.05.2025 та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію у зв`язку з втратою годувальника з дня подання заяви про призначення пенсії, тобто з 26 травня 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що розглянувши заяву позивача про призначення пенсії, відповідач відмовив у призначенні пенсії по втраті годувальника, у зв`язку з не підтвердженням факту перебування на утриманні померлого годувальника. Позивач вказала, що в підтвердження факту проживання разом з годувальником за однією адресою та перебування на його утриманні, разом із заявою про призначення пенсії надала копію свого паспорту, копію паспорту померлого чоловіка. При цьому, відповідно до відміток в паспортах подружжя, вони мають однакову адресу реєстрації місця проживання, отже, на день смерті чоловіка подружжя проживало разом. Також вказала, що за час життя чоловіка його заробітна плата була основним доходом сім`ї та основним джерелом існування позивача, яка з червня 2007 року до смерті чоловіка не працювала, займалась веденням домашнього господарства та забезпеченням побутових потреб сім`ї.

Позивач вважає рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним, оскільки її родинні стосунки із чоловіком підтверджуються свідоцтвом про шлюб та відомостями про реєстрацію місця проживання за однією адресою.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що до заяви позивачем не додано документів, які б підтверджували спільне проживання позивача з померлим годувальником та не підтверджено факт перебування на утримані годувальника. Також до уваги не взято інформацію, згідно долученого паспорту померлого годувальника, оскільки паспорт вважається недійсним і має бути зданим до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Інші документи передбачені п. 2.11 та 2.22 Порядку №22-1, відсутні. Отже, дії Управління є правомірними та вмотивованими.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 19.09.2025 позовну заяву залишено без руху.

26.09.2025 позивач виконав вимоги ухвали суду, надавши уточнений адміністративний позов.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 01.10.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) без виклику учасників справи, витребувано докази у справі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта НОМЕР_2 , виданого Ленінським РВУМВС України у м. Донецьку 28.08.2001.

Позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11.07.2022 №3005-.

ОСОБА_1 з 19.12.1979 перебувала у шлюбі зі ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 виданим повторно 04.08.2022 Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13.12.2024.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві 22.05.2015, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 58 років у м. Донецьк Донецької області, про що 22.05.2015 складено актовий запис №703.

26.05.2025 ОСОБА_1 звернулася через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області для розгляду заяви позивача про призначення пенсії.

Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Житомирській області прийнято рішення № 75 від 03.06.2025 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу померлого годувальника.

Також Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Житомирській області прийнято рішення про перегляд рішення про відмову у призначенні пенсії № 75 від 03.06.2025 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 , яке є спірним в межах цієї справи.

Так, згідно зі спірним рішенням: вік заявника 62 роки, вік померлого годувальника ОСОБА_2 58 років 02 місяці, страховий стаж померлого годувальника становить 15 років 5 місяців 20 днів, страховий стаж заявника 29 років 04 місяці 09 днів.

Також заначено, що за доданими документами до страхового стажу годувальника не зараховано період навчання з 01.09.1972 по 17.09.1974, згідно довідки №01 від 03.01.2023, оскільки до матеріалів електронної пенсійної справи долучено копію документа. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб по годувальнику та заявнику зараховано всі періоди. До уваги не взято інформацію, згідно долученого паспорту померлого годувальника серії НОМЕР_5 від 27.08.2001 виданого Ленінським РВ УМВС України у місті Донецьку, оскільки паспорт вважається недійсним і має бути зданим до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Інші документи передбачені п. 2.11. та 2.22 Порядку №22-1, відсутні.

Враховуючи зазначене, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Житомирській області прийнято рішення № 75 від 24.06.2025 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з не підтвердженням факту перебування на утриманні померлого годувальника.

Позивач не погоджується з вказаним вище рішенням, вважає його протиправним та таким, що порушує її право на соціальний захист, тому звернулась до суду із цим позовом.

Не зарахування деяких періодів до страхового стажу не є спірним в межах цієї справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Загальні умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені в статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до якої пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на одного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Пунктом 2.3 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків, або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) документи про місце проживання (реєстрації);

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону;

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

За приписами пункту 2.11 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно з пунктом 2.22 Порядку №22-1 для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні".

Згідно з пунктом 2.16 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду.

Отже, для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються, серед іншого, документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

При цьому, за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про шлюб. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою) або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт, а у разі неможливості надати такі документи, рішення суду.

Суд зазначає, що згідно з наявних в матеріалах справи документів слідує, що позивач та її чоловік ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 19.12.1979, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 виданим повторно 04.08.2022 Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Позивач зазначає, що вона із чоловіком спільно проживали однією сім`єю у м. Донецьку Донецької області, померлий чоловік виконував обов`язок щодо її утримання, та його дохід був основним джерелом для її існування, що підтверджується відомостями з реєстру застрахованих осіб (форми- ОК5).

Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11.07.2022 №3005- Позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Суд зауважує, що у розумінні статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Як слідує з матеріалів справи, на день смерті чоловіка ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_1 не була непрацездатною особою, та станом на день смерті чоловіка не досягла пенсійного віку.

Отже в даному випадку факт проживання разом з годувальником за однією адресою не є визначальною умовою в цих правовідносинах.

Суд наголошує, що у разі неможливості надати підтверджуючи документи, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Судове рішення про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника до пенсійного органу та до матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 не надано.

Отже, підстави для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що пенсійний орган не вчиняв протиправних дій та не порушив право позивача на пенсійне забезпечення.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 2,5-10, 72-80, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову адвоката Медведєвої Яни Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв