Справа № 560/18902/24
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/18902/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

11 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Моніча Б.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відпоідач своїм правом, передбаченим, ст.ст. 300, 304 КАС України не скористалась та не подала відзив на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року у справі № 560/12396/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 у розмірі 71% суми грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.07.2021 з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

23.11.2024 року Хмельницьким окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.

Державний виконавець 11.12.2023 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73551640, та зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів, яку направлено боржнику до виконання, стягувачу до відома.

У відповідь на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за вихідним 30.01.2024 за №2200-0902-8/10065 в якому було вказано, що "На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.10.2023, яке набрало законної сили 09.11.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 у розмірі 71% суми грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум та здійснено нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 з урахуванням щомісячної допомоги у розмірі 2000,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум. Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.12.2019 склав 16342,67 грн. Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.07.2021 склав 18342,67 грн. Сума доплати за період з 01.12.2019 по 31.12.2023 становить 53143,28 грн."

17.01.2024 на адресу відділу надійшла заява стягувача, відповідно до якої встановлено, що рішення суду боржником не виконано, так як проводиться виплата пенсії без врахування рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/12396/23 з грошовим обмеженням а саме, згідно розрахунку пенсії стягувача по пенсійній справі №884712-МВС згідно якого вбачається те, що рішення суду не виконано, розмір пенсії виплачується не в повному розмірі а саме з обмеженням, тобто підсумок пенсії (з надбавками) згідно розрахунку становить 22121,34 грн., а виплачується 20930,00 грн., що свідчить про невиконання рішення суду у спосіб та порядок визначений виконавчим документом в частині перерахунку та виплати поточної пенсії.

12.02.2024 було складено акт державного виконавця про невиконання рішення суду та винесено постанову про накладення штрафу від 12.02.2024 ВП №73551640 на Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року по справі №560/2865/24 у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено.

23.05.2024 на адресу відділу примусового виконання рішень надійшла постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі №560/2865/24 від 21.05.2024 згідно якої апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.03.2024 без змін.

03.06.2024 на адресу боржника державним виконавцем направлено вимогу якою зобов`язано протягом 10 робочих днів виконати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/12396/23 в порядок та в спосіб визначений виконавчим документом про, що письмово повідомити державного виконавця.

18.06.2024 на адресу відділу надійшла відповідь боржника на вимогу державного виконавця від 03.06.2024 за №2200-0902-8/61086 згідно якої встановлено те, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/12396/23 не виконано.

06.09.2024 на адресу боржника державним виконавцем направлено вимогу якою зобов`язано протягом 10 робочих днів виконати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/12396/23 в порядок та в спосіб визначений виконавчим документом про, що письмово повідомити державного виконавця.

24.09.2024 на адресу відділу надійшла відповідь боржника на вимогу державного виконавця від 06.09.2024 за №2200-0802-8/87660 згідно якої встановлено те, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/12396/23 не виконано.

Відповідач зазначає, що оскільки станом на 25.09.2024 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду за №560/12396/23 залишається не виконаним, будь-яких документів які б свідчили про повне фактичне виконання рішення до відділу примусового виконання рішень від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не надходило про, що складено Акт.

Оскільки, станом на 06.02.2024 рішення суду не виконано, підстав для зупинення проведення виконавчих дій або закінчення виконавчого провадження відсутні, державним виконавцем відділу, керуючись статтями 63, 75 Закону, винесено постанову про накладення штрафу від 25.09.2024 ВП №73551640, якою за невиконання рішення суду без поважним причин накласти на боржника: Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф на користь держави у розмірі 10200,00 грн.

Вважаючи постанову протиправною, позивач звернувся до суду для її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно до частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно статті 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно частин першої та другої статті 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.10.2023, яке набрало законної сили 09.11.2023 (отримане 13.11.2023) головним Управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 у розмірі 71% суми грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум та здійснено нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 з з урахуванням щомісячної допомоги у розмірі 2000,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.12.2019 склав 16342,67 грн. Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.07.2021 склав 18342,67 грн. Сума доплати за період з 01.12.2019 по 31.12.2023 становить 53143,28 грн.

17.01.2024 на адресу відділу надійшла заява стягувача, відповідно до якої встановлено, що рішення суду боржником не виконано, так як проводиться виплата пенсії без врахування рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/12396/23 з грошовим обмеженням а саме, згідно розрахунку пенсії стягувача по пенсійній справі №884712-МВС згідно якого вбачається те, що рішення суду не виконано, розмір пенсії виплачується не в повному розмірі а саме з обмеженням, тобто підсумок пенсії (з надбавками) згідно розрахунку становить 22121,34 грн., а виплачується 20930,00 грн., що свідчить про невиконання рішення суду у спосіб та порядок визначений виконавчим документом в частині перерахунку та виплати поточної пенсії.

Суд зазначає, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.10.2023, яке набрало законної сили 09.11.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 у розмірі 71% суми грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум та здійснено нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 з урахуванням щомісячної допомоги у розмірі 2000,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум. Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.12.2019 склав 16342,67 грн. Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.07.2021 склав 18342,67 грн. Сума доплати за період з 01.12.2019 по 31.12.2023 становить 53143,28 грн.

В подальшому, ОСОБА_1 пенсія виплачується з урахуванням обмеження максимальним розміром.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта, що рішенням суду від 09.10.2023 у справі №560/12396/23 не зобов`язано проводити перерахунки та виплату пенсії ОСОБА_1 у подальшому без обмеження максимальним розміром,з огляду на слідуюче.

У даному випадку висновки суду у справі щодо перерахунку пенсії є обов`язковими для відповідача не лише в межах цієї справи, але і під час виникнення / існування інших правовідносин, які пов`язані з пенсійним забезпеченням позивача, включаючи подальші перерахунки пенсії. Зважаючи на це, відповідач не має права повторно обмежувати максимальним розміром розмір пенсії позивача, тобто знову вчиняти ті ж самі дії, які вже були визнані судом протиправними.

Як наслідок, твердження апелянта про виконання в повному обсязі рішення суду від 09.10.2023 у справі №560/12396/23 є безпідставним.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта щодо вчинення ним всіх необхідних дії, спрямованих на повне та своєчасне виконання рішення суду, з огляду на наступне.

З самого визначення поняття «пенсія» випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Отже, виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання пенсії, яка має виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку її виплати.

Суд звертає увагу, що розмір, підстави, порядок виплати пенсії можуть змінюватися, зокрема, у зв`язку із проведенням перерахунку на підставі додатково поданих документів самим одержувачем пенсії.

Водночас, суд зазначає, що при проведенні наступних перерахунків пенсії мають враховуватись рішення судів, прийняті у справах, що стосуються такої пенсії, в тому числі щодо відсутності підстав для обмеження розміру пенсії максимальним розміром.

Таким чином, матеріали справи не містять відомостей та належних доказів щодо вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області належних дій, спрямованих на виконання рішення суду від 09.10.2023 у справі №560/12396/23, станом на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів наголошує, що відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки постанова від 12.02.2024 №73551640 року винесена головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за невиконання рішення суду у спосіб та порядку, визначеному виконавчим документом №560/12396/23, про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штрафу у розмірі 5100,00 грн не скасована, а також те, що станом на момент винесення постанови від 25.09.2024 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штрафу у виконавчому провадженні №73551640 рішення суду №560/12396/23 залишається невиконаним, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач правомірно прийняв постанову від 25.09.2024 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штрафу у виконавчому провадженні №73551640 за повторне невиконання рішення суду без поважних причин.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Моніч Б.С. Біла Л.М.