Справа № 260/6081/25
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

10 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 260/6081/25 пров. № А/857/38613/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Шавеля Р.М.

Запотічного І.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові клопотання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 260/6081/25 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року у справі № 260/6081/25 за адміністративним позовом Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2025 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося з позовом Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», в якому просило стягнути кошти з рахунків/електронних гаманців, у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», також з його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритого у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків в рахунок погашення його податкового боргу в сумі 23 836 863,14 гривень.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» за рахунок коштів, що належить Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на праві власності, в тому числі тих, які знаходять на рахунках у банківських установах податковий борг у розмірі 23836863,14 (двадцять три мільйони вісімсот тридцять шість тисяч вісімсот тридцять три гривні 14 копійки) грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року провадження у справі відкрито та призначено справу до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 03 грудня 2025 року о 14:30 у залі судових засідань № 2 Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул. Саксаганського, 13, м. Львів).

На адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду 05.11.2025 через систему «Електронний суду» Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» подане клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, яке зареєстроване судом 06.11.2025 та передано судді-доповідачу 07.11.2025, в якому заявник просить:

Вжити захід забезпечення позовних вимог у вигляді заборони Західному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків вчиняти дії щодо списання грошових коштів з рахунків товариства, відкритих у Закарпатській філії АТ «Державний ощадний банк України»:

НОМЕР_1 ;

НОМЕР_2 ;

НОМЕР_3 ;

НОМЕР_4 ;

НОМЕР_5 ;

НОМЕР_6 ;

НОМЕР_7 до набрання законної сили рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року у цій справі.

Клопотання про забезпечення позову обґрунтоване тим, що не зважаючи на те, що питання про чинність оскаржуваних товариством податкових повідомлень-рішень є відкритим і триває спір між сторонами з цього приводу, відтак рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року не набуло законної сили, відповідачем протиправно вживаються заходи щодо погашення неузгодженого податкового боргу шляхом безспірного списання сум заборгованості з банківського рахунку Товариства на підставі платіжних інструкцій відповідача і звернення платежів у рахунок погашення сум за ППР. Просить врахувати, що у Товариства відсутні кошти, необхідні для погашення податкового боргу у спосіб, застосований відповідачем. Таким чином, наслідком застосування процедури примусового погашення податкового боргу буде неможливість виконання АТ «Закарпатгаз» власних зобов`язань за укладеним із діючим Оператором ГРМ договором оренди рухомого та нерухомого майна від 28.11.2023 року № 216-РД/23, що спричинить збитки ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», суттєво вплине на здатність діючого Оператора ГРМ, який є об`єктом критичної інфраструктури, забезпечувати безперебійний та безаварійний розподіл природного газу на території Закарпатської області, негативно вплине на стан енергетичної безпеки регіону в умовах дії воєнного стану. Передчасне стягнення неузгодженого податкового боргу призведе, також, до повного зупинення господарської діяльності АТ «Закарпатгаз», а Товариство буде позбавлене можливості сплачувати у бюджет країни загальнообов`язкові податки та збори, а також заробітну плату. За таких обставин Товариство змушене звернутися за захистом наших прав шляхом клопотання про вжиття заходів щодо забезпечення позовних вимог, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання забезпечення позову суд апеляційної інстанції врахував таке.

Як убачається з матеріалів справи, предметом апеляційного оскарження у даній справі є стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» податкового боргу.

Так, згідно із частинами першою та другою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який повинен згідно з приписами закону та за наявності безумовних фактичних підстав гарантувати виконання майбутнього рішення суду та/або ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду.

Водночас, регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише певної особи, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв адекватності (відповідності вимогам, виключно в межах яких допускається застосування відповідних заходів; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову) та співмірності (співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Так, суд апеляційної інстанції зауважує, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому, інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Суд при розгляді клопотання про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених статтею 150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати пов`язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Розглядаючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у цьому конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №240/16920/21, від 15.04.2022 у справі №440/6755/21, від 13.07.2022 у справі №240/26736/21.

Як зазначено Верховним Судом у постановах від 25 червня 2020 року (справа №520/1545/19), від 01 жовтня 2019 року (справа №420/912/19) ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована, а саме із зазначенням: 1) висновків про існування: - обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або - очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі; 2) в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року № 753/22860/17).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18).

Разом з тим, заявником у даній справі не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Позивачем до заяви про забезпечення позову не надано жодних доказів щодо обставин наведених в ній та те, що наведене спричиняє негативні наслідки, становить загрозу для діяльності Товариства, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, оскільки у межах даної справи відповідних доказів позивач не надав, а відтак самого лише твердження про можливе настання негативних наслідків для нього є недостатнім.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам Товариства, в обсязі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у питаннях забезпечення позову, суд апеляційної інстанції доходить висновку, щодо Товариство як заявник в поданому клопотанні не навело обґрунтувань з покликанням на докази необхідності, нагальності та доцільності вжиття заходів забезпечення позову, що позбавило суд апеляційної інстанції надати оцінку щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або ж оцінку питанню неможливості без вжиття таких заходів захистити ці права, свободи та інтереси, або ж що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль чи затрат, а відтак підстави для задоволення заяви про забезпечення позову за вищеописаних обставин, на переконання суду апеляційної інстанції, відсутні.

Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує подану заяву, суд дійшов висновку, що доводи й аргументи заявника не є достатніми для висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 150-151 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 321, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 260/6081/25 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року у справі № 260/6081/25 за адміністративним позовом Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про стягнення податкового боргу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції .

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді Шавель Р. М.
Запотічний І. І.