Справа № 120/10010/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/10010/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернюк Алла Юріївна

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

10 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремлений підрозділ ДПС на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Селянського (фермерського) господарства "Яблунька" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.03.2025 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області № 10339/6/02-32-04-11-30 від 15.03.2024.

Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області поновити Селянське (фермерське) господарство «Яблунька» в реєстрі платників єдиного податку, як платника єдиного податку четвертої групи.

Стягнуто на користь Селянського (фермерського) господарства «Яблунька» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області.

Стягнуто на користь Селянського (фермерського) господарства «Яблунька» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач вказує про обгрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що Селянське (фермерське) господарство «Яблунька» зареєстроване у Вінницькій області, Тульчинський р-н, с. Рахни-Дісові, вул. Гагаріна, 77 та було платником єдиного податку 4-ї групи, перебуваючи на обліку в Тульчинській ДПІ Головного управління ДПС у Вінницькій області.

20.02.2024 позивачем складено розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік і надіслано його в електронному вигляді до контролюючого органу.

Проте, вказану звітність позивачем помилково надіслано до іншого структурного підрозділу відповідача Шаргородської ДПІ замість Тульчинської ДПІ, що підтверджується квитанцією №2 від 20.02.2024.

Встановивши факт надіслання звітності до неналежного структурного підрозділу відповідача, позивачем, 22.02.2024 продубльовано податкову звітність - розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік на адресу Тульчинської ДПІ, що підтверджується квитанцією №2 від 22.02.2024.

Враховуючи, що позивачем було пропущено встановлений підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України строк на подання відповідної звітності до належного органу, відповідачем прийнято рішення №10339/02-32-04-11-30 від 15.03.2024 про виключення з реєстру платників єдиного податку четвертої групи СФГ "ЯБЛУНЬКА".

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його до ДПС України, яке рішенням №15970/6/99-00-06-003-03-06 від 29.05.2024 скаргу СФГ "ЯБЛУНЬКА" залишило без розгляду через порушення 10-денного строку подання скарги.

Позивач, вважаючи протиправним рішення відповідача про виключення його з реєстру платників єдиного податку четвертої групи, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 71 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (набрав чинності з 01 січня 2015 року) фіксований сільськогосподарський податок трансформовано в єдиний податок (виділено в окрему 4 групу).

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені гл. І "Спрощена система оподаткування, обліку та звітності" р. XIV "Спеціальні податкові режими" ПК України.

Відповідно до пункту 291.2 статі 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

У пункті 291.3 статі 291 Податкового кодексу України визначено, що юридична особа може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно підпункту 4 пункту 291.4 статі 291 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, можуть мати четверту групу платника єдиного податку: а) юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаро виробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування встановлюється ст. 298 ПК України, пунктом 298.8 якої передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1- 298.8.4 цієї статті.

Щорічне підтвердження статусу платника єдиного податку, умови та порядок такого підтвердження встановлено правилами підпункту 298.8.1 п. 298.8 статті 298 Податкового кодексу України, відповідно до якого сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаро виробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

Тобто, граничний термін додання додаткової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік - 20.02.2023.

Відповідно до пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 ПК України платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи, підставою для прийняття рішення № 10339/6/02-32-04-11-30 від 15.03.2024 щодо виключення Селянського (фермерського) господарства «Яблунька» з реєстру платників єдиного податку 4 групи, слугувало порушення останнім строку на подання до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку) розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва, який положеннями підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України встановлений до 20 лютого поточного року.

Разом з тим 20.02.2024 позивачем було складено розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік і надіслано його в електронному вигляді до контролюючого органу.

Проте, вказану звітність позивачем помилково надіслано до іншого структурного підрозділу відповідача Шаргородської ДПІ замість Тульчинської ДПІ, що підтверджується квитанцією №2 від 20.02.2024.

Встановивши факт надіслання звітності до неналежного структурного підрозділу відповідача, позивачем, 22.02.2024 продубльовано податкову звітність - розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік на адресу Тульчинської ДПІ, що підтверджується квитанцією №2 від 22.02.2024.

За положеннями пункту 299.2 статті 299 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку. Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений ст. 299 ПК України. Відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Пунктом 298.1 статті 298 ПК України врегульовано порядок переходу на спрощену систему оподаткування або відмови від спрощеної системи оподаткування. Для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу за місцем податкової адреси відповідну заяву .

Реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку та є безстроковою.

Податковим кодексом розмежовано поняття переходу на спрощену систему оподаткування та щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку.

Згідно п. 299.10 ст. 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 п. 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаро виробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 п. 295.9 статті 295 та пп. 298.8.1 п. 298.8 статті 298 цього Кодексу;

6) набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті;

7) втрати платником єдиного податку третьої групи статусу електронного резидента (е-резидента).

Щодо щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку 4-ї групи, то це відбувається за декларативною процедурою і ПКУ не передбачає негативні наслідки несвоєчасного подання податкової звітності .

Враховуючи п. 299.10 ст. 299 ПКУ податковий орган може анулювати реєстрацію платника єдиного податку у разі, якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 п. 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Способом реалізації владних управлінських функцій за наявності встановлення обставин, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Наведений у ПКУ перелік підстав для прийняття податковим органом рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку є вичерпним. Пунктом 299.10 статті 299 ПК України передбачено, що анулювання реєстрації платником єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку може відбуватися виключно за рішенням контролюючого органу. Отже, позбавлення платника податків статусу платника єдиного податку може відбуватися тільки шляхом прийняття податковим органом рішення про таке анулювання. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платнику податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник додатків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).

При цьому, відповідачем до суду не надано доказів проведення документальної перевірки у відношенні СФГ «Яблунька», за наслідками якої було б складено акт про порушення вимог чинного законодавства та на підставі якого прийнято рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 04.05.2023 по справі №320/1040/19, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Крім того, суд першої інстанції правильно зазначив, що відсутній факт не подання позивачем податкової звітності, як можлива підстава анулювання реєстрації платником єдиного податку, оскільки податкова звітність позивачем була подана та прийнята контролюючим органом, що підтверджується квитанціями № 2.

Так, відповідна податкова звітність була подана позивачем 20.02.2024, однак до іншого структурного підрозділу відповідача, що свідчить про відсутність в останнього умислу на порушення приписів підпункту 298.8.1 п. 298.1 ст. 298 Податкового кодексу України.

Окрім того, встановивши факт надіслання звітності до неналежного структурного підрозділу відповідача, позивачем, 22.02.2024 продубльовано податкову звітність - розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік на адресу Тульчинської ДПІ, що підтверджується квитанцією №2 від 22.02.2024.

Так, повторне подання звітності відбулося з порушенням встановленого строку, однак, з урахуванням вищезазначених обставин, несвоєчасне подання податкової звітності не є підставою анулювання реєстрації платником єдиного податку. Повноваження податкового органу не визнавати податкову звітність податковою декларацією передбачені пунктом 48.7 статті 48 ПК України, а саме: податкова звітність не визнається податковою декларацією у разі порушення будь-якої норми статті 48 Податкового кодексу України. Зокрема, це відсутність обов`язкових реквізитів: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; місцезнаходження (місце проживання) платника податків тощо. У даному випадку контролюючим органом не було встановлено невідповідності поданої податкової звітності вимогам статті 48 ПК України. Крім того, відповідач не наділений повноваженнями не визнавати звітність, у зв`язку з пропущенням платником податку строку на подачу декларації, встановленого пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України (пропущення встановлених цією нормою строків). Податкова звітність була прийнята відповідачем, що підтверджується квитанціями № 2, як 20.02.2024 так і 22.02.2024.

Разом з тим, пунктом 299.10 ст. 299 ПК України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у разі якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Отже реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку та є безстроковою. ПК України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи, але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, не може бути, або втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 814/1394/15.

Таким чином суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що відповідач при виключенні позивача з реєстру платників єдиного податку 4 групи діяв з підстав та у порядку, не передбачених Податковим кодексом України, а протиправно та всупереч вимогам діючого законодавства, а відтак такі дії є протиправними.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та необґрунтованість рішення відповідача, а тому, позов необхідно задовольнити.

Щодо висновку суду першої інстанції в частині вирішення питання розподілу судових витрат, а саме стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів зазначає, що відповідач не навів аргументів, щодо незаконності вирішення питання розподілу судових витрат, хоча в силу закону обов`язок щодо доказування покладається саме на відповідача, при цьому, суд апеляційної інстанції перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремлений підрозділ ДПС залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.