Справа № 160/27517/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/27517/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 р. (суддя Букіна Л.Є) в адміністративній справі №160/27517/24 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 із адміністративним позовом, в якому просила суд визнати протиправними дії Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо не призначення та невиплати з 01 березня 2024 р. їй та її дітям, як внутрішньо переміщеним особам, допомоги на проживання, відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332; зобов`язати Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради поновити їй та її дітям виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 березня 2024 р. відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що вона та її неповнолітні /малолітні діти перебувають на обліку в Центральному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради, як внутрішньо переміщені особи, та отримували допомогу на проживання, а в березні 2024 р. відповідачем прийнято рішення про припинення виплати, що позивачка вважає протиправним.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо не призначення ОСОБА_1 та дітям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 березня 2024 р. відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332, та зобов`язав Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 березня 2024 р. про призначення допомоги на проживання як внутрішньо переміщеної особи на другий шестимісячний період на себе та трьох дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача поновити иплату допомоги на проживання суд відмовив.

Позивачкою рішення суду першої інстанції в частині, якою їй відмовлено у задоволенні позову, в апеляційному порядку не оскаржено.

Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради у поданій апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що ОСОБА_1 подала заяву від 25 березня 2024 р. про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на себе та трьох дітей. Згідно Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1 та її діти перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб у м. Дніпро з 28 січня 2020 р. по теперішній час. Вони отримували допомогу до введення нових умов, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 709 від 11.07.2023, у зв`язку із введенням в дію нової редакції Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (Порядок № 332). Позивачка та її діти не підпадають під дію пункту 13-1 Порядку № 332, тому виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2024 не приймалося, оскільки виплату припинено автоматично у зв`язку із закінченням терміну її призначення. Суд першої інстанції застосував Порядок № 332 в редакції, яка втратила чинність, не здійснивши аналіз положень Порядку № 332 в новій редакції, що призвело до ухвалення помилкового рішення.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Ухвалою Третього апеляційного суду від 13 жовтня 2025 р. здійснено процесуальне правонаступництво відповідача (скаржника) Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.

ОСОБА_1 та її діти перебували на обліку внутрішньо переміщених осіб: з 28.01.2020 по 13.07.2021 - у Лівобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра; з 13.07. 2021 по 18.04.2022 - у Лівобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради в Самарському районі м. Дніпра; з 18.04.2022 по 31.01.2023 - у Центральному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради в Шевченківському районі м. Дніпра; з 31.01.2023 по 22.03.2023 - у Лівобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради в Самарському районі м. Дніпра; з 22.03.2023 по 31.07.2023 - у Центральному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради в Шевченківському районі м. Дніпра; з 31.07.2023 по теперішній час - у Центральному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради в Соборному районі м. Дніпра. ОСОБА_1 та її дітям виплачено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам по 29 лютого 2024 р. у повному обсязі. ОСОБА_1 звернулася із заявою від 25 березня 2024 р. про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на другий шестимісячний період на себе та трьох дітей. Рішенням Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 25 березня 2024 р. відмовлено ОСОБА_1 у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 березня 2024 р. у зв`язку із відсутністю переміщення (повторного переміщення) з 01 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (безперервно перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб у м. Дніпро з 28 січня 2020 р.).

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка та її діти станом на 24 лютого 2022 р. обліковувалася на території, що включена до переліку територій, на яких ведуться бойові дії. Положеннями Порядку №332 не передбачено такої підстави для відмови у призначені допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, як відсутність нового (повторного) переміщення.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Скаржник в апеляційній скарзі наголошує на тому, що суд першої інстанції застосував Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332, в редакції, яка втратила чинність.

Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із припиненням позивачці та її дітям виплати допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеним особам, тобто з 01.03.2024, відтак, застосуванню підлягають нормативно-правові акти в редакції станом на цю дату.

Колегією суддів встановлено, що згідно посвідчення НОМЕР_1 позивачка ( ОСОБА_5 ) мала право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей з 19 грудня 2019 р. по 06 грудня 2024 р. (а.с.17). Вона є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (станом на 01.03.2024 - 17 років), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (станом на 01.03.2024 - 14 років), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (станом на 01.03.2024 - 9 років) - (а.с.18-20). З 19.06.2021 позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 (а.с.32). Наявність у позивачки та її дітей статусу внутрішньо переміщених осіб з 28.01.2020 підтверджено довідкою відповідача № 13/3-1725 від 05.11.2024 (а.с.57).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

До 20 березня 2022 р. механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визначався Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 затверджений новий Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в зв`язку із чим втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України № 505.

Пунктом 1 Порядку № 332 визначено, що допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб.

Після набрання чинності Порядку № 332, позивачці та її дітям виплачувалась допомога з 01.08.2023 по 31.01.2024 (шість місяців) та з 01.02.2024 по 01.03.2024 (один місяць). З 01.03.2024 виплата допомоги на проживання припинена у зв`язку із невідповідністю вимогам п. 5 Порядку № 332 - відсутнє переміщення (повторне) з01.01.2022 з територій, включених до переліку територій, затвердженого Мінреінтеграції, щодо яких не визначено дати завершення/припинення бойових дій або тимчасової окупації (а.с.22).

Колегія суддів звертає увагу, що абзац другий пункту 5 Порядку №332 стосується осіб, які перемістилися (повторно перемістилися) саме з 1 січня 2022 р. Натомість позивачка та її діти мають статус переміщених осіб з 28.01.2020, і цей статус є чинним. Відтак, відповідач повинен був розглянути заяву позивачки, як особи, яка звертається за допомогою не вперше, про що є відповідна відмітка у її заяві від 25.03.2024 (а.с.53). Також, відмова відповідача не містить конкретизації підстав; не вирішено питання і про призначення допомоги дітям позивачки, на що вказав і суд першої інстанції.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 р. в адміністративній справі №160/27517/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 21 жовтня 2025 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий