Справа № 552/7906/25
Суддя: Яковенко Н. Л.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/7906/25
Провадження 2-а/552/134/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.11.2025 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Жайворонок А.Ю. ,

розглянувши в м. Полтаві в приміщенні суду адміністративну справу № 552/7906/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 19.09.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовна заява обґрунтована тим, що 08.09.2025 працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомили позивача про наявність відносно нього постанови по справі про адміністративне правопорушення, винесеної т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Вважає постанову №5160 від 05.09.2025 незаконною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Зазначає, що повістку не отримував, військово-облікові дані оновив вчасно через додаток Резерв+. Крім того вказує, що він є особою з інвалідністю другої групи та має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Просив суд скасувати постанову №5160 від 05.09.2025 по справі про адміністративне правопорушення, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , за ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Провадження у справі за фактом вчинення ним правопорушення просив закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 19.09.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі, яку вирішено розглядати в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін та залучено до участі в справі в якості другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_4 було подано відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що позивачу була надіслана повістка рекомендованим листом через оператора «Укрпошта», згідно якої він повинен був з`явитись 24.06.2025, однак в зазначений час до ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`явився про причини неявки не повідомив.

Вважає, що позивач був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки повістка вважається офіційно врученою коли її фізично отримали і поставили підпис у відповідному документі про вручення або не забрали, тобто не отримали її протягом встановленого терміну і такий лист повернуто відправнику з поміткою. Підпис про отримання повістки не є обов`язковим, якщо не забрали повістку з Укрпошти вчасно, тому вона вважається офіційно врученою.

Також зазначає, що за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення на позивача був складений протокол N? 5160 від 26.08.2025, в якому його було ознайомлено з вимогами ст. 268 КУпА та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 05.09.2025 о 10 год. 10 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 . Так зазначений протокол особисто був підписаний ОСОБА_1 , ним було надано пояснення, що повістку він не отримував, доказів, заяв та клопотань не надав, та не з?явився на розгляд справи про адміністративне правопорушення про причини неявки не повідомив. Після розгляду справи про адміністративне правопорушення була складена постанова N? 5160 від 05.09.2025, яка була направлена позивачу засобами поштового зв`язку.

Просив залишити постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 №5160 від 05.09.2025 без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_6 відзив на позовну заяву подано не було.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 від 05.09.2025 за № 5160 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

Згідно до вищевказаної постанови 26 серпня 2025 року о 10 год. 40 хв. прибув ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час уточнення даних військовозобов?язаного встановлено, що ОСОБА_1 засобами поштового зв?язку було направлено повістку, відповідно до якої йому належало з?явитися 24.06.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних. Станом на 26 серпня 2025 року військовозобов?язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 не з?явився, про причини неприбуття не повідомив чим порушив правила перебування військовозобов?язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року N? 1487, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», 4. 1 ст. 22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд виходить з такого.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

На території України особливий період розпочався 17.03.2014 відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію».

Аналізуючи поняття «особливий період», визначене в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Законі України «Про оборону України» особливий період охоплює період мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз. 3 ст. 4 «Про оборону України» з моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

На разі в Україні, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, введено правовий режим воєнного стану, який є результатом фактичного початку воєнних дій, та який продовжено.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» визначає, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно, нез`явлення за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, може свідчити про наявність складу адміністративного правопорушення.

Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_4 надано до суду матеріали адміністративної справи, за результатами якої було складено постанову №5160 від 05.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Досліджені судом матеріали справи містять докази формування ІНФОРМАЦІЯ_7 повістки №3972991 ОСОБА_1 , але при цьому доказів направлення повістки рекомендованим листом позивачу до суду не надано. Також до матеріалів справи не долучено жодного підтвердження повернення вказаного рекомендованого листа без вручення адресату.

Тому суд вважає, що відсутнє підтвердження факту того, що позивач був належним чином повідомлений про місце, час та дату явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Але відповідачем не спростовано доводів позивача та не надано суду доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, доказів того, що він вчинив адміністративне правопорушення .

Статтею 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови начальника т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 №51605 від 05.09.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Судом також встановлено, що позивачем позов пред`явлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки він не є юридичною особою, він не є належним відповідачем у справі.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 154 від 23.02.2022, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, м. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином належним відповідачем у справі, до якого судом задоволено позовні вимоги, є ІНФОРМАЦІЯ_4

В задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно відмовити.

На підставі викладеного позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову №5160 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 05.09.2025, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

-відповідач ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_2 , ЄРДПОУ НОМЕР_2 ;

-відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , ЄРДПОУ НОМЕР_3 ;

Повне судове рішення складено 10.11.2025.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко