Справа № 240/27627/23
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Житомир справа № 240/27627/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з 28 травня 2022 року по 04 листопада 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за період з 28 травня 2022 року по 04 листопада 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 526 236 (п`ятсот двадцять шість тисячі двісті тридцять шість) гривень 56 грн.

Позовні вимоги мотивовані бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу в повному розмірі додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн. розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з бойовим пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 28 травня 2022 року по 04 листопада 2022 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Обгрунтував свою позицію, зокрема, тим, що надана позивачем довідка Військово-лікарської комісії №197 від 17.06.2022 та довідка Військово-лікарської комісії №2404 від 16.08.2022 не містили будь-яких відомостей про те, що отримане позивачем поранення було тяжким. Вважає, що Військова частина НОМЕР_1 не мала правових підстав для виплати позивачеві додаткової винагороди за період перебування у відпустці за станом здоров`я після поранення у розмірі збільшеному до 100000 грн.

У свою чергу, позивач подав до суду пояснення, у яких просить задовольнити позовні вимоги, з мотивів, викладених у позовній заяві.

Положенням ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вказує наступне.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Позивач - старший солдат ОСОБА_1 , водій 3 взводу 3 роти військової частини НОМЕР_2 , 23 травня 2022 року, під час захисту Батьківщини в зоні бойових дій, отримав вкрай тяжкі травми, зокрема Мінно-взривну травми (МВТ), Закриту черепно-мозкової травми (ЗЧМТ), Стійкий цефалгічний та вестибулярний синдром та Струс головного мозку (СГМ), а також Нейроциркулярна дистонія по кардіальному типу, помірно виражений астено-тривожний депресивний стан з інсомнією, тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та знаходився у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

У період з 28 травня 2022 року по 17 червня 2022 року, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров?я: КП "Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка", а з 07 жовтня 2022 року по 04 листопада 2022 року, ОСОБА_1 повторно перебував на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я: КП "Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка".

У період з 15 липня 2022 по 22 липня - перебував на лікуванні у Військовій частині НОМЕР_3 .

З 17 червня 2022 року по 15 липня 2022 року - надана відпустка, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 17 червня 2022 року.

У період з 25 липня 2022 року по 15 серпня 2022 - перебував на лікуванні в КП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, встановлено Діагноз: «Затяжний помірно виражений астено-тривожний стан з інсомнією.»

З 16 серпня 2022 по 15 вересня 2022 - повторно перебував на лікуванні у Військовій частині НОМЕР_3 .

У період з 14 вересня 2022 року по 06 жовтня 2022 - перебував також на лікуванні в КП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради встановлено Діагноз: «Затяжний помірно виражений астено-тривожний стан з інсомнією.»

07 жовтня 2022 року у порядку самозвернення шпиталізований до КП "Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка" ЖМР, де перебував на стаціонарному лікуванні до 04 листопада 2022 року.

Листом від 23 вересня 2023 року №2112 у відповідь на скаргу представника позивача, відповідач повідомив, зокрема, що відповідно до п.14 «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 здійснити донарахування колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 70 тис. гривень пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, а саме: згідно з випискою із карти стаціонарного хворого №2787 від 22.07.2022 - з 15.07.2022 року по 22.07.2022 рік; згідно з випискою із карти стаціонарного хворого №4987 від 15.08.2022- з 25.07.2022 року по 15.08.2022 рік; згідно з випискою із карти стаціонарного хворого №5175 від 06.10.2022 - з 14.09.2022 року по 06.10.2022 рік; згідно з випискою із карти стаціонарного хворого №8929 від 04.11.2022 - з 07.10.2022 року по 04.11.2022 рік. Щодо нарахування додаткової винагороди за час перебування у відпустці за станом здоров?я ОСОБА_1 в період з 17.06.2022 по 15.07.2022 (довідка ВЛК №197 від 17.06.2022 р.) та за період з 16.08.2022 по 14.09.2022 (довідка ВЛК №2404 від 16.08.2022 р.) повідомив про неможливість здійснення нарахування за вказані періоди, оскільки до зазначених довідок військово-лікарських комісій не було одночасно надано медичних висновків де був би зазначений ступінь важкості поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця, як це передбачено «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260.

Стверджуючи, що спірна грошова винагорода за періоди 28 травня 2022 року по 04 листопада 2022 року виплачена не у повному обсязі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.

Частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон № 2232-XII) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статті 12 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон № 2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з пунктами 1-4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (надалі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову № 168.

Пунктом 1 Постанови № 168 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з пунктом 1-2 Постанови № 168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Верховний Суд у постанові від 05 травня 2024 року у справі № 160/14647/22 звертав увагу на те, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану, яка установлена Постановою № 168, є новим та особливим видом у системі грошового забезпечення, зокрема військовослужбовців, виплата якої, з одного боку, має регулярний щомісячний характер, а, з іншого, - обмежена строком дії воєнного стану в Україні.

Правова природа такої виплати невід`ємно пов`язана із особливим характером служби, зі здійсненням спеціальних повноважень, які змістовно випливають зі статусу військовослужбовця та передбачені законом і мають компенсаційну мету, - часткова відплата за особливості несення служби в умовах війни.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Аналізуючи вищевикладені положення законодавства суд доходить висновку, що Постанова № 168 встановлює умови, які необхідні для виплати збільшеної до 100000 грн винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Матеріалами справи підтверджується перша умова для виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн: а саме: поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини. Ця умова підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 22.06.2022 №419: 23 травня 2022 року ОСОБА_1 під час захисту Батьківщини в зоні бойових дій, поблизу н. п. Выдродження, Бахмутського району, Донецькоъ областы, отримав вкрай тяжкі травми, зокрема Мінно-взривну травми (МВТ), Закриту черепно-мозкової травми (ЗЧМТ), Стійкий цефалгічний та вестибулярний синдром та Струс головного мозку (СГМ), а також Нейроциркулярна дистонія по кардіальному типу, помірно виражений астено-тривожний депресивний стан з інсомнією.

Щодо другої умови для виплати спірної підвищеної винагороди за час стаціонарного лікування, суд враховує таке.

У період з 28 травня 2022 року по 17 червня 2022 року, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я: КП "Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка" , а з 07 жовтня 2022 року по 04 листопада 2022 року, ОСОБА_1 повторно перебував на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я: КП "Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка".

У період з 15 липня 2022 по 22 липня - перебував на лікуванні у Військовій частині НОМЕР_3 .

З 17 червня 2022 року по 15 липня 2022 року - надана відпустка, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 17 червня 2022 року.

У період з 25 липня 2022 року по 15 серпня 2022 - перебував на лікуванні в КП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, встановлено Діагноз: «Затяжний помірно виражений астено-тривожний стан з інсомнією.»

З 16 серпня 2022 по 15 вересня 2022 - повторно перебував на лікуванні у Військовій частині НОМЕР_3 .

У період з 14 вересня 2022 року по 06 жовтня 2022 - перебував також на лікуванні в КП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради встановлено Діагноз: «Затяжний помірно виражений астено-тривожний стан з інсомнією.»

07 жовтня 2022 року у порядку самозвернення шпиталізований до КП "Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка" ЖМР, де перебував на стаціонарному лікуванні до 04 листопада 2022 року.

Слід врахувати, що наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (надалі - Положення № 402), яке визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями та поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Главою 21 Розділу ІІ Положення № 402 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України.

Так, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення (пункт 21.1 Глави 21 Розділу ІІ).

Згідно з підпунктами "а", "д" пункту 21.5 Глави 21 Розділу ІІ, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України".

д) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України".

Суд зазначає, що військовослужбовець ОСОБА_1 проходив лікування внаслідок отриманого бойового травмування в результаті участі у бойових діях, яке потребувало стаціонарного лікування. На переконання суду, зважаючи на характер травми, що зазначений в епікризах із медичних карт хворого та довідці ВЛК, позивач має право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн з розрахунку на місяць, як такий, що перебував на лікуванні після перенесеної травми, за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

За обставинами цієї справи відповідачем не заперечується право позивача на спірну додаткову винагороду за періоди перебування на лікуванні: з 15.07.2022 по 22.07.2022, з 25.07.2022 по 15.08.2022, з 14.09.2022 по 06.10.2022, 07.10.2022 по 04.11.2022 та у відзиві на позовну заяву зазначається про те, що у період з травня 2022 року по листопад 2022 року включно військовою частиною НОМЕР_1 позивачу сплачено додаткову винагороду у розмірі збільшеному до 100000 грн. з урахуванням всіх періодів перебування на стаціонарному лікуванні. Натомість, за період перебування у відпустці за станом здоров`я таку додаткову винагороду позивачу сплачено у розмірі 30000 грн.

Щодо нарахування додаткової винагороди за час перебування у відпустці за станом здоров`я ОСОБА_1 в період з 17.06.2022 по 15.07.2022 (довідка ВЛК №197 від 17.06.2022 р.) та за період з 16.08.2022 по 14.09.2022 (довідка ВЛК №2404 від 16.08.2022 р.) відповідач повідомив про неможливість здійснення нарахування за вказані періоди, оскільки до зазначених довідок військово-лікарських комісій не було одночасно надано медичних висновків де був би зазначений ступінь важкості поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця, як це передбачено «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260.

Проте, суд відхиляє посилання відповідача на те, що в довідці ВЛК, не було встановлено ступеня тяжкості травми отриманої ОСОБА_1 , адже вказане не спростовує той факт, що позивач отримав травму при виконанні службових обов`язків військової служби, пов`язаних з захистом Батьківщини в районі виконання бойового завдання, внаслідок чого проходив стаціонарне лікування та перебував у відпустці за станом здоров`я.

При цьому, фактичне зазначення інших словосполучень у висновку ВЛК про відпустку не може бути підставою для відмови позивачу у виплаті належного грошового забезпечення. Проблеми, які виникають під час створення таких довідок не можуть мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди за період перебування у відпустці за станом здоров`я.

Визначаючись у належному способі захисту порушених прав позивача, суд, насамперед, входить з того, що у цій справі на вирішення суду постало питання права позивача на спірну додаткову винагороду, а не спір щодо нарахованих сум, а тому суд погоджується з позивачем щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити спірну додаткову грошову винагороду згідно з Постановою № 168 за період з 28 травня 2022 року по 04 листопада 2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум цієї винагороди за відповідний період.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи встановлені обставини цієї справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Зважаючи на відсутність понесених позивачем судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з 28 травня 2022 року по 04 листопада 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за період з 28 травня 2022 року по 04 листопада 2022 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням фактично виплачених сум винагороди за вказаний період.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 листопада 2025 року.

Суддя Р.М.Шимонович