Справа № 320/29438/25
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року м.Київ № 320/29438/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП АРСЕНАЛ» до Київської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКП АРСЕНАЛ» через свого представника - адвоката Єфимченко І.В. звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці, в якому позивач просить суд Визнати протиправними на скасувати податкові повідомлення-рішення Київської митниці від 03.06.2025 № UA157 та від 03.06.2025 № UA158, винесені на підставі акта про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ ВКП АРСЕНАЛ від 01.05.2025 № 50/25/19-01/31662445.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті відповідачем за результатами документальної планової виїзної перевірки позивача, є протиправними та необґрунтованими. Зокрема, позивач зазначав про безпідставність донарахування антидемпінгового мита, оскільки країна походження товару Малайзія була підтверджена належним чином, у тому числі шляхом надання ретроспективних сертифікатів походження після виявлення недоліків у первинно поданих документах.

Згідно з ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 продовжено строк проведення підготовчого провадження.

Протокольною ухвалою суду від 24.09.2025 закрито підготовче засідання та розпочато судовий розгляд справи по суті.

Протокольною ухвалою від 24.09.2025 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував та зазначив, що оскаржувані рішення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у відповідному акті перевірки та наданому суду відзиві на позовну заяву. В обґрунтування зазначив, що первинно подані сертифікати походження товару були визнані підробленими за результатами верифікації, проведеної компетентним органом Малайзії (лист Малайської торгово-промислової палати Малайзії від 25.03.2024 № TAD/COO/CUSTOMUKRAINE/2-2024). У зв`язку з неможливістю підтвердити країну походження (Малайзія) та враховуючи, що товар за описом та кодом УКТ ЗЕД підпадає під дію антидемпінгових заходів, встановлених Рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі № АД-465/2020/4411-03 (щодо товарів походженням з КНР), відповідач застосував найвищу ставку антидемпінгового мита, як це передбачено зазначеним Рішенням у разі неможливості визначення походження.

Розглянувши подані представниками сторін документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ТОВ «ВКП АРСЕНАЛ» за МД від 13.02.2024 №UA204150/2024/000739 оформлено товар №1:

Задекларований за кодом товару 7318 15 82 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Відправник товарів - WINBEST INDUSTRIES SDN BHD (68-1, LORONG BATU NILAM 4BBUKIT TINGGI, 41200 KLANG, SELANGOR, MALAYSIACOMPANY REGISTER NUMBER: 1380272-P)

Виробник - WINBEST INDUSTRIES SDN BHD.

Торговельна марка - AKSOR.

Країна відправлення - Малайзія. Торговельна країна - MY Малайзія.

Країна походження - MY

Умови поставки - FOB MY Klang.

Також, ТОВ «ВКП АРСЕНАЛ» за МД від 13.02.2024 №UA204150/2024/000740 оформлено товар №l:

Задекларований за кодом товару 7318 15 82 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Відправник товарів - WINBEST INDUSTRIES SDN BHD (68-1, LORONG BATU NILAM 4BBUKIT TINGGI, 41200 KLANG, SELANGOR, MALAYSIACOMPANY REGISTER NUMBER : 1380272-P)

Виробник - WINBEST INDUSTRIES SDN BHD.

Торговельна марка - AKSOR.

Країна відправлення - Малайзія.

Торговельна країна - МУ Малайзія. Країна походження - MY

Умови поставки - FOB MY Klang.

ТОВ «ВКП АРСЕНАЛ» за МД від 03.10.2022 №UA403040/2022/003365 оформлено товар №1, 2:

Товар №1

Задекларований за код товару 7318 15 88 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Відправник товарів - XUCH INDUSTRY (M) SDN BHD 50-02-01, LORONG BATU NILAM 4A BUKIT TINGGI, 41200 KLANG, SELANGOR, MALAYSIA.

Виробник - XUCH INDUSTRY (M) SDN BHD.

Торговельна марка - AKSOR.

Країна відправлення - Малайзія. Торговельна країна - MY Малайзія.

Країна походження - MY.

Умови поставки - FOB MY Klang.

Товар Nє2

Задекларований за код товару 7318 15 82 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Відправник товарів - XUCH INDUSTRY (M) SDN BHD 50-02-01, LORONG BATU NILAM 4A BUKIT TINGGI, 41200 KLANG, SELANGOR, MALAYSIA.

Виробник - XUCH INDUSTRY (M) SDN BHD.

Торговельна марка - AKSOR.

Країна відправлення - Малайзія. Торговельна країна - MY Малайзія. Країна походження - МУ. Умови поставки - FOB MY Klang.

ТОВ «ВКП АРСЕНАЛ» здійснено митне оформлення сталевих кріплень за кодами , згідно УКТ ЗЕД за митними деклараціями від 13.02.2024 №UA204150/2024/000739, від 13.02.2024 №UA204150/2024/000740, від 03.10.2022 №UA403040/2022/003365 (товар 1, товар 2 позиція 1, 2, 3, 4, 5, 6 в електронному інвойсі), країна походження Малайзія (MY), без сплати антидемпінгового мита.

Зазначений товар за описом та кодом відповідав товару, що був об`єктом розслідування Комісією відповідно до Рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.09.2020 № АД-465/2020/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну сталевих кріплень походженням з Китайської Народної Республіки».

На підставі пункту 7 частини першої статті 336, пункту 1 частини третьої статті 345, пункту 2 частини другої статті 351 МКУ від 13.03.2012 №4495-VI, зі змінами та доповненнями та наказу Київської митниці від 26.03.2025 № 94 проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ТОВ «ВКП АРСЕНАЛ» () вимог законодавства України з питань митної справи у частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товарів за митними деклараціями від 13.02.2024 №UA204150/2024/000739, від 13.02.2024 №UA204150/2024/000740, від 03.10.2022 №UA403040/2022/003365 (товар 1, товар 2 позиція 1, 2, 3, 4, 5, 6 в електронному інвойсі).

За результатами перевірки складено акт про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «ВКП АРСЕНАЛ» від 01.05.2025 № 50/25/19-01/31662445 (у подальшому акт перевірки), який отриманий ТОВ «ВКП АРСЕНАЛ» 07.05.2025.

Як слідує із змісту акта перевірки, митницею встановлено нібито наступні порушення з боку ТОВ «ВКП АРСЕНАЛ»:

- вимог частини першої, підпунктів а), в) пункту 6 частини восьмої статті 257, пункту 4 частини першої статті 266, частини четвертої статті 275 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI, рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.09.2020 № АД-465/2020/4411-03, що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті антидемпінгового мита на загальну суму 1 971 398,48 гривень;

- вимог пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 394 279,70 гривень.

Так, відповідно до акта перевірки загальна сума занижених податкових зобов`язань 2 365 678,18 гривень, (у тому числі антидемпінгове мито 1 971 398,48 гривень та податок на додану вартість 394 279,70 гривень).

За результатами акту перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення форми Р:

1) №UA157 від 03.06.2025 про нарахування зобов`язання по сплаті антидемпінгового мита на загальну суму 2 113 982,13 грн.

2) №UA158 від 03.06.2025 року про нарахування зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 433 707,67 грн.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправним та такими, що порушують законні права та інтереси, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходячи з положень норм законодавства, які діяли на момент їх виникнення, суд виходив із такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положень частини другої статті 1 Митного кодексу України (далі МК України) відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 МК України митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 271 МК України, мито це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, згідно з пунктом 190.1 статті 190 Податкового кодексу України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

За приписами положень статті 272 МК України, ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України. Встановлення нових та зміна діючих ставок ввізного мита, визначених Митним тарифом України, здійснюються Верховною Радою України шляхом прийняття законів України.

Статтею 276 МК України визначено, що платниками мита є: 1) особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом; 2) особа, на адресу якої надходять товари, що переміщуються (пересилаються) у міжнародних поштових або експрес-відправленнях, несупроводжуваному багажі, вантажних відправленнях; 3) особа, на яку покладається обов`язок дотримання вимог митних режимів, які передбачають звільнення від оподаткування митом, у разі порушення таких вимог; 4) особа, яка використовує товари, митне оформлення яких було здійснено з умовним звільненням від оподаткування, не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям такого звільнення згідно з цим Кодексом, іншими законами України, а також будь-які інші особи, які безпідставно використовують звільнення від оподаткування митом (податкову пільгу); 5) особа, яка реалізує або передає у володіння, користування чи розпорядження товари, що були випущені у вільний обіг на митній території України із звільненням від оподаткування митними платежами, до закінчення строку, визначеного законом; 6) особа, яка реалізує товари, транспортні засоби відповідно до статті 243 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 277 МК України, об`єктами оподаткування митом є: 1) товари, митна вартість яких перевищує еквівалент 150 євро, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України підприємствами; 2) товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню митними платежами відповідно до розділу XII цього Кодексу, а також розділів V та VI Податкового кодексу України; 3) товари, транспортні засоби, що реалізуються відповідно до статті 243 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 280 МК України ставки мита, крім сезонного та особливих видів мита, встановлюються виключно законами України з питань оподаткування. Ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Згідно з частиною першою статті 300 МК України умови надання звільнення (умовного звільнення) від оподаткування митними платежами визначаються цим Кодексом, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

За визначенням наведеним у підпункті «в» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є ввезення товарів на митну територію України.

Датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення (пункт 187.8 статті 187 ПК України).

Пунктом 190.1 статті 190 ПК України передбачено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях (підпункт 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України).

Пунктом 54.4 статті 54 ПК України врегульовано, що у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Згідно з частиною першою статті 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Приписами статі 42 МКУ визначено, що у разі переміщення товару через митний кордон України країна походження товару обов`язково заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення в митній декларації назви країни походження товару та відомостей про сертифікат про походження товару:

1) на товари, до яких залежно від їх країни походження застосовуються кількісні обмеження (квоти) або заходи, вжиті органами державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності в межах повноважень, визначених законами України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», «Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту», «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну», «Про зовнішньоекономічну діяльність»;

2) якщо митним органом встановлено, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України;

3) якщо для цілей визначення країни походження товару це передбачено законами України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом частини третьої статті 41 МКУ Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Відповідно до статті 43 МКУ у разі виникнення сумнівів щодо дійсності документів про походження товару та/або правильності відомостей, що в них містяться, зокрема щодо відомостей про країну походження товару, митний орган може перевірити факт видачі сертифіката та/або його зміст на веб-сайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат, або звернутися у паперовій або електронній формі до такого компетентного органу (організації) із запитом про проведення перевірки автентичності документа про походження товару та відповідності походження товару правилам походження, встановленим цим Кодексом.

Запит про проведення перевірки повинен містити виклад обставин, що дали підстави для сумнівів щодо достовірності задекларованої країни походження товару, посилання на правила щодо визначення походження товарів, що застосовуються в Україні, а також іншу необхідну інформацію.

До запиту додається оригінал документа, що підлягає перевірці, або його копія, а також у разі необхідності інші документи та відомості, що можуть сприяти проведенню перевірки.

Запит про проведення перевірки надсилається протягом 1095 днів з дня подання документа про походження товару, крім випадків, якщо така перевірка ініціюється у зв`язку з кримінальним провадженням.

Так, відповідно до пункту 3 розділу 3 «Перевірка документів, які засвідчують походження товарів» спеціального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, Державною митною службою України (далі - Держмитслужба) на звернення Рівненської митниці від 04.03.2024 №7.13-1/15/4 15/1453 направлено запит до уповноважених органів Малайзії з метою підтвердження факту видачі та достовірності відомостей, що містяться в сертифікаті про походження товарів № М 095038 від 24.11.2023, поданого до митного оформлення сталевих кріплень походженням з Малайзії за митними деклараціями від 13.02.2024 №UA204150/2024/000739, від 13.02.2024 №UA204150/2024/000740.

Держмитслужба листом від 26.03.2024 № 15/15-03/7/1620 надіслала Рівненській митниці лист Малайзійської торгово-промислової палати Малайзії від 25.03.2024 № TAD/COO/CUSTOMUKRAINE/2-2024, яким повідомлено про те, що Сертифікат походження (далі - СОО) є оригінальним, але відбиток гумової печатки та підпис на документах COO є підробленими.

Тобто Малайзійська торгово-промислова палата (далі - MCCM) листом від 25.03.2024 № TAD/COO/CUSTOMUKRAINE/2-2024 підтверджує, що інформація в сертифікаті № М 095038 від 24.11.2023, поданого до митного оформлення сталевих кріплень походженням з Малайзії за митними деклараціями від 13.02.2024 №UA204150/2024/000739, від 13.02.2024 №UA204150/2024/000740, є неправдивою, а сертифікат таким, що не видавався МССМ.

За згаданими вище митними деклараціями, експортером товару є UAB «WINBEST INDUSTRIES SDN BHD» (Малайзія), імпортером ТОВ «ВКП АРСЕНАЛ».

Рівненська митниця листом від 03.04.2024 № 7.13-1/15/7-40/2126 (вхідний Київської митниці від 03.04.2024 № 10737/7) щодо проведення контрольно-перевірочних заходів стосовно ТОВ «ВКП АРСЕНАЛ» до товарів за митними деклараціями від 13.02.2024 №UA204150/2024/000739, від 13.02.2024 №UA204150/2024/000740, надіслала вищезгадані листи Держмитслужби та MCCM за місцем обліку платника податків до Київської митниці.

Сталеві кріплення є об`єктом застосування остаточних антидемпінгових заходів, тому імпорт на митну територію України зазначених товарів без сертифіката про походження або інших документів про походження товару, визначених міжнародними угодами про вільну торгівлю, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та у разі неможливості визначення його походження, здійснюється зі сплатою остаточного антидемпінгового мита за найвищою ставкою 67,40 % відповідно до рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.09.2020 № АД-465/2020/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну сталевих кріплень походженням з Китайської Народної Республіки» (опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 26.09.2020 № 188).

Держмитслужба листом від 07.02.2024 №26/26-04/7.4/350 інформувала Тернопільську митницю про результати перевірки уповноваженим митним органом Малайзії сертифікату про походження товару № MCCM H 22998 від 26.08.2022, поданого до митного оформлення товарів «Вироби з чорних металів…» за митною декларацією від 03.10.2022 №UA403040/2022/003365.

Листом митного департаменту Малайзії від 04.01.2024 № KE.HI (128)515/14-46(34) (доведено листом Держмитслужби від 07.02.2024 №26/26-04/7.4/350) повідомлено, що компанія XUCH INDUSTRY (M) SDN BHD не зареєстрована в Малайзійській Торговій Палаті Малайзії та підтверджено, що документ NPCO (непреференційний сертифікат походження) № MCCM H 22998 від 26.08.2022, поданий до митного оформлення товарів «Вироби з чорних металів…» за митною декларацією від 03.10.2022 №UA403040/2022/003365, є фальшивим і не видавався ММСМ . Адреса на документі є неправильною, а саме: адреса офісу компанії XUCH INDUSTRY (M) SDN BHD є фальшивою.

За зазначеною митною декларацією експортер товару - MY XUCH INDUSTRY (M) SDN BHD (Mалайзія), імпортер ТОВ «ВКП АРСЕНАЛ».

Тернопільська митниця листом від 06.03.2024 № 7.25-2/19/7.8/1577 щодо проведення контрольно-перевірочних заходів стосовно ТОВ «ВКП АРСЕНАЛ» до товарів за митною декларацією від 03.10.2022 №UA403040/2022/003365 (товар 1, товар 2 позиція 1, 2, 3, 4, 5, 6 в електронному інвойсі), надіслала вищезгадані листи Держмитслужби та MCCM за місцем обліку платника податків до Київської митниці.

Суд вважає обґрунтованою позицію відповідача стосовно того, що відповідь уповноваженого органу країни експорту за результатами перевірки аналогічних Сертифікатів свідчить про фальсифікацію документа, який є підставою для здійснення митного оформлення товару з наданням пільг в оподаткуванні.

Остаточні антидемпінгові заходи застосовуються строком на п`ять років.

Остаточні антидемпінгові заходи застосовуються шляхом запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита щодо імпорту в Україну товару.

Остаточне антидемпінгове мито справляється у відсотках до митної вартості товару, опис якого зазначено вище.

Сплата остаточного антидемпінгового мита здійснюється в готівковій чи безготівковій формі або шляхом унесення суми мита на депозит, або оформлення відповідного боргового зобов`язання, якщо інше не передбачено законодавством України.

Остаточне антидемпінгове мито стягується органами доходів і зборів (митницями) України незалежно від сплати інших податків і зборів (обов`язкових платежів).

Наведене спростовує доводи позивача стосовно належного розмитнення імпортуємого товару та сплату необхідних митних платежів.

Наведені висновки відповідають позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 19.06.2024 у справі №805/4584/18.

Пунктом 54.4 статті 54 ПК України врегульовано, що у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Отже, підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань під час ввезення товарів на митну територію України може слугувати лише офіційна документально-підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, вартості ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів і стосуватись зовнішньоекономічних операцій, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Підстав вважати неналежним доказом інформацію отриману від Малайзійської торгово-промислової палати позивачем не наведено.

З огляду на викладене, враховуючи, що імпортуємий товар підпадає під опис зазначений в Рішенні Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.09.2020 № АД-465/2020/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну сталевих кріплень походженням з Китайської Народної Республіки», а також відсутність належним та допустимих доказів походження товару, суд вважає обґрунтованими нарахування антидемпінгових мит спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Щодо доводів позивача про відсутність підстав для проведення невиїзної перевірки, суд зазначає наступне.

Статтею 336 МКУ встановлено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів, зокрема, шляхом:- перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України;- проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;- направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу (пункти 1, 7, 8 частини першої статті 336 МКУ).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 345 МКУ митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, застосування знижених ставок ввізного мита.

Відповідно до частин другої, третьої статті 351 МКУ документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу митного органу у разі:

- виявлення фактів або отримання документів, інформації (відомостей), що свідчать про порушення законодавства України з питань митної справи, під час здійснення пост-митного контролю, аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

- надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження дотримання критеріїв походження або автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено , недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності резидентів України.

Таким чином, на підставі зазначених положень пункту 7 частини першої статті 336, пункту 1 частини третьої статті 345, пункту 2 частини другої статті 351 МКУ у зв`язку з надходженням від уповноважених органів Малайзії інформації про підробку сертифікатів про походження товару (листи Малайзійської торгово-промислової палати Малайзії від 25.03.2024 № TAD/COO/CUSTOMUKRAINE/2-2024, митного департаменту Малайзії від 04.01.2024 № KE.HI (128)515/14-46(34)) відповідно до наказу Київської митниці від 26 березня 2025 № 94 проведено невиїзну документальну перевірку дотримання ТОВ «ВКП АРСЕНАЛ» вимог законодавства України з питань митної справи у частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями від 13.02.2024 №UA204150/2024/000739, від 13.02.2024 №UA204150/2024/000740, від 03.10.2022 №UA403040/2022/003365.

Відповідно до правової викладеної у постанові Верховного суду від 11 серпня 2022 року у справі №460/8509/21: «У разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, контролюючий орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей. У разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей, зокрема, щодо країни походження, при ввезенні (пересилання) на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення , контролюючий орган самостійно визначає базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків на підставі відомостей, зазначених у таких документах . Податкове зобов`язання може визначатися контролюючим органом і після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, за результатами документальної перевірки. З урахуванням наведеного, оскільки надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей, які мають значення для оподаткування товарів при ввезенні на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, є підставою для контролюючого органу самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених ПКУ, на підставі відомостей, зазначених у таких документах. При цьому, митний орган не наділений повноваженнями діяти на власний розсуд за вказаних обставин та проводити додаткову перевірку документів про походження товару після отримання результатів такої перевірки компетентним органом заявленої декларантом країни походження товару».

Отже, доводи позивача щодо відсутності підстави для проведення перевірки після завершення митного оформлення є необґрунтованими.

Крім того, суд вважає помилковими доводи позивача про те, що митним органом не забезпечено право директора бути присутнім на розгляді заперечень на акт перевірки, оскільки Митним кодексом України не передбачено можливості перенесення розгляду заперечення на іншу дату у зв`язку з відпусткою керівника підприємства та/або уповноваженої ним особи, або з інших причин. Перебування у відпустці керівника ТОВ «ВКП АРСЕНАЛ» не позбавляє права як керівника даного підприємства бути присутнім на запереченні до акта в зазначений час або уповноважити іншу особу щодо участі у розгляді заперечення до акта.

Так, листом від 21.05.2025 № 7.8-2/19-01/13/9273 з повідомленням про вручення та засобами електронного зв`язку було повідомлено ТОВ «ВКП АРСЕНАЛ», що відповідно до частини восьмої статті 354 Митного кодексу розгляд заперечення буде проведено Київською митницею 27.05.2025 о 10 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, б-р Гавела Вацлава, буд. 8А.

Згідно з частиною першою статті 43 МКУ перевірка документів, що підтверджують країну походження товару, зазначених у статті 41 цього Кодексу, здійснюється відповідно до цієї статті після завершення митного оформлення.

Відповідно до частини другої статті 43 МКУ у разі виникнення сумнівів щодо дійсності документів про походження товару та/або правильності відомостей, що в них містяться, зокрема щодо відомостей про країну походження товару, митний орган може перевірити факт видачі сертифіката та/або його зміст на веб-сайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат, або звернутися у паперовій або електронній формі до такого компетентного органу (організації) із запитом про проведення перевірки автентичності документа про походження товару та відповідності походження товару правилам походження, встановленим цим Кодексом.

Відповідно до пункту 3 розділу 3 «Перевірка документів, які засвідчують походження товарів» спеціального додатку К до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур 18.05.1973 (дата набрання чинності для України: 15.09.2011, далі Конвенція) митна служба Договірної сторони, яка зобов`язалася дотримуватися положень цього Розділу, може звернутися з запитом до компетентної державної організації Договірної сторони, яка зобов`язалася дотримуватися положень цього Розділу й на території якої був оформлений документ, що підтверджує походження товарів, на проведення перевірки цього документа в таких випадках:

а) якщо є достатні підстави для сумнівів стосовно дійсності документа;

b) якщо наявні достатні підстави для того, щоб сумніватися у вірогідності даних, наведених у зазначеному документі;

с) для проведення вибіркової перевірки.

Документом, який підтверджує походження товарів є свідоцтво про походження товарів, засвідчена декларація про походження товарів або декларація про походження товарів (п. E2./F.2 спеціального додатку К до Конвенції).

Пунктом 5 розділу 3 спеціального додатку К до Конвенції передбачено, що запити щодо проведення перевірки повинні:

(а) містити виклад причин, з яких митна служба, що направила такий запит, сумнівається в дійсності представленого документа або у вірогідності наведених у ньому даних, за винятком випадків направлення запитів щодо проведення вибіркової перевірки;

(b) містити посилання (у відповідних випадках) на правила визначення походження товарів, застосовні щодо товарів у країні ввозу, та на будь-яку додаткову інформацію, запитувану в цій країні;

(с) супроводжуватися документом, який підлягає перевірці та підтверджує походження товарів, або його ксерокопією та (у відповідних випадках) будь якими іншими документами, такими, як рахунки, кореспонденція тощо, що можуть сприяти проведенню перевірки.

Згідно з пункту 9 розділу 3 спеціального додатку К до Конвенції запити щодо проведення перевірки повинні направлятися протягом установленого терміну, який, за винятком надзвичайних обставин, не повинен перевищувати одного року, починаючи з дати представлення запитуваного документа до митного органу Договірної сторони, яка направила запит.

Як вбачається з вищевикладеного, Конвенцією передбачено перевірку саме документів про походження товарів та не передбачено направлення повторних запитів щодо уточнення раніше наданої за результатами перевірки інформації чи перевірку або уточнення іншої наявної інформації, що стосується документів про походження, крім того, можливість проведення перевірки обмежена часовими рамками.

Державною митною службою України на звернення Рівненської митниці від 04.03.2024 №7.13-1/15/4-15/1453 направлено запит до уповноважених органів Малайзії з метою підтвердження факту видачі та достовірності відомостей, що містяться в сертифікаті про походження товарів № М 095038 від 24.11.2023, поданого до митного оформлення сталевих кріплень походженням з Малайзії за митними деклараціями від 13.02.2024 №UA204150/2024/000739, від 13.02.2024 №UA204150/2024/000740. Держмитслужба листом від 26.03.2024 № 15/15-03/7/1620 надіслала Рівненській митниці лист Малайзійської торгово-промислової палати Малайзії від 25.03.2024 № TAD/COO/CUSTOMUKRAINE/2-2024, яким повідомлено про те, що Сертифікат походження № М 095038 від 24.11.2023 є оригінальним, але відбиток гумової печатки та підпис на документах є підробленими.

Держмитслужба листом від 07.02.2024 №26/26-04/7.4/350 інформувала Тернопільську митницю про результати перевірки уповноваженим митним органом Малайзії сертифікату про походження товару № MCCM H 22998 від 26.08.2022, поданого до митного оформлення товарів «Вироби з чорних металів…» за митною декларацією від 03.10.2022 №UA403040/2022/003365. Листом митного департаменту Малайзії від 04.01.2024 № KE.HI (128)515/14-46(34) (доведено листом Держмитслужби від 07.02.2024 №26/26-04/7.4/350) повідомлено, що компанія XUCH INDUSTRY (M) SDN BHD не зареєстрована в Малайзійській Торговій Палаті Малайзії та підтверджено, що документ NPCO (непреференційний сертифікат походження) № MCCM H 22998 від 26.08.2022 є фальшивим і не видавався ММСМ . Адреса на документі є неправильною, а саме: адреса офісу компанії XUCH INDUSTRY (M) SDN BHD є фальшивою.

Крім цього, суд погоджується із доводами митного органу, що згідно з інформацією Торгово-промислової палати України, викладеною в листі від 02.09.2024 № 2100/11.0-7, наданому на запит позивача щодо підтвердження або спростування видачі сертифікатів походження №№ МССМ М 113603 від 02.08.2024, МССМ М 22998 від 26.08.2024, МССМ М 095038 від 24.11.2023, повідомлено, що Торгово-промислова палата Малайзії підтвердила видачу сертифікатів № МССМ М 113603 та № МССМ М 095038. Даний лист додатково підтверджує наявну в митниці інформацію щодо підробки сертифікату МССМ М 22998, оскільки, як вбачається з даного листа видача цього сертифікату не підтверджена.

Факт видачі сертифікату № М 095038 не заперечується і отриманими у встановленому порядку митницею документами, проте, зібраними по справі доказами не спростовується той факт, що відбиток гумової печатки та підпис на ньому є підробленими.

Так, у справі 01.03.2021 у справі 240/7093/19 Верховний суд зробив наступні висновки. «… З огляду на викладене колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду доходить висновку, що міжнародним договором передбачено чіткий алгоритм дій митного органу у випадку отримання відповіді компетентного органу за результатами перевірки документів про походження товару, яка, зокрема, не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів. Враховуючи те, що вказаний алгоритм дій контролюючого органу, на запит якого проводилася перевірка документів про походження товару, не передбачає аналізу ним додаткових доказів (документів), наданих декларантом для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару згідно із частинами восьмою, дев`ятою статті 43 МК України, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду доходить висновку, що митний орган не наділений повноваженнями діяти на власний розсуд за вказаних обставин та проводити додаткову перевірку документів про походження товару після отримання результатів такої перевірки компетентним органом заявленої декларантом країни походження товару».

Враховуючи зазначене, суд зазначає, що у митного органу відсутні підстави повторного направлення запитів для уточнення іншої наявної інформації, що стосується документів про походження товару.

Суд погоджується із доводами відповідача щодо підстав застосування особливих видів мита згідно з рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі (далі - Комісія) від 21.09.2020 № АД-465/2020/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну сталевих кріплень походженням з Китайської Народної Республіки».

Статтею 41 МКУ встановлено вичерпний перелік документів, що підтверджують країну походження товару, це: сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару.

Країна походження товару заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації, крім випадків, якщо обов`язкове подання оригіналу такого документа для цілей визначення країни походження товару передбачено законами України або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Частиною третьою статті 46 МКУ передбачено, що у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита (антидемпінгове, компенсаційне, спеціальне або додатковий імпортний збір), такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України, за умови сплати особливих видів мита.

Згідно з рішенням Комісії від 21.09.2020 № АД-465/2020/4411-03 імпорт на митну територію України товару, що є об`єктом застосування остаточних антидемпінгових заходів, без сертифіката про походження або інших документів про походження товару, визначених міжнародними угодами про вільну торгівлю, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та у разі неможливості визначення його походження, здійснюється зі сплатою остаточного антидемпінгового мита за найвищою ставкою.

За вищевказаних обставин, достовірно встановити походження товару неможливо.

Остаточні антидемпінгові заходи застосовуються щодо імпорту в Україну товару, що є об`єктом застосування остаточних антидемпінгових заходів, строком на п`ять років шляхом запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита за ставками:

для Haining Hisener Trade Co., Ltd. (Китайська Народна Республіка, Чжецзян, Хайнін, Хайчжоу Джімдао, Будинок Цзинхуі, Вежа А, Блок 702), який є постачальником виробника Hisener Industrial Co., Ltd. (Китайська Народна Республіка, Чжецзян, Хайнін, м. Діньк`яо, с. Лянфенг, Міцзячанг, № 31) 32,47 %;

для постачальника Ningbo Jinding Fastening Piece Co., Ltd. (Китайська Народна Республіка, пров. Чжецзян, м. Нінбо, р-н. Чженьхай, с. Цзюлунху, Сіцзінтан, вул. Сіхе, № 188) 38,37 %;

для інших постачальників 67,40 %.

Частиною дев`ятою статті 280 Митного кодексу передбачено, що особливі види мита нараховуються за ставками, встановленими рішеннями Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі про застосування антидемпінгових, компенсаційних або спеціальних заходів, відповідно до законів України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», «Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту», «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну».

Отже, сплата антидемпінгового мита при митному оформленні товарів, за кодами 7318 15 82 90, 7318 15 88 90 згідно УКТ ЗЕД, зазначеними в Рішенні Комісії від 21.09.2020 № АД465/2020/4411-03, за митними деклараціями від 13.02.2024 №UA204150/2024/000739, від 13.02.2024 №UA204150/2024/000740, від 03.10.2022 №UA403040/2022/003365 є обов`язковою.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що твердження відповідача про порушення позивачем норм митного та податкового законодавства, є такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Беручи до уваги викладене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно з частиною п`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачем судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП АРСЕНАЛ» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.