Справа № 260/7797/25
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2025 рокум. Ужгород№ 260/7797/25
Закарпатський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дору Ю.Ю. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невключення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток;

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористані дні оплачуваних відпусток в загальній кількості 120 днів, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначає, що проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2025 №84 йому нараховано грошову компенсацію за: щорічну невикористану основну відпустку у розмірі 92 дні за 2022-2025 роки; щорічну невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій у розмірі 28 дні за 2024-2025 роки.

Відповідно до довідок про грошове забезпечення, Позивач отримував додаткову грошову винагороду під час проходження військової служби. Позивач вважає, що бездіяльність Відповідача щодо не врахування додаткової грошової винагороди при розрахунку грошової компенсації за всі невикористані дні відпустки є протиправною згідно норми Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII, Порядок виплати грошового забезпечення, затверджений наказом МОУ №260, та судову практику Верховного Суду, а тому звернувся до суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, також витребувати від відповідача належним чином засвідчені копії відомостей про виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2025 по березень 2025 року та відомості щодо розрахунку розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток ОСОБА_1 у 15-денний строк з дня отримання даної ухвали.

27 жовтня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Відповідач вважає, що повинен діяти відповідно до прямої вказівки Закону, а не сентенцій Верховного Суду з приводу змісту поняття щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виведеного через призму аналізу кількох нормативно-правових актів у відриві від практичної реалізації та мети таких виплат, як винагороди. Відповідач зазначає, що в імперативній нормі права приписано: крім винагород, тому, при застосуванні цієї норми при обчисленні грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, здійснює розрахунок грошової компенсації без винагород.

28 жовтня 2025 року представник позивача надав суду витребувані відомості про виплату грошового забезпечення та відомості щодо розрахунку розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток позивача.

Розгляд даної справи здійснюється судом в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив наступне.

Позивач проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до витягу із наказу від 25.03.25 №84 позивача звільнено з військової служби у запас, відповідно до підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", та вважати таким, що 25 березня 2025 року справи і посаду здав.

Також, зазначеним наказом №84 від 25.03.25 зобов`язано нараховати та виплатити грошову компенсацію за щорічну невикористану основну відпустку у розмірі 26 днів за 2022 рік; 20 днів за 2023 рік; 6 днів за 2024 рік; 40 днів за 2025 рік; щорічну невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій у розмірі 28 дні за 2024-2025 роки.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит позивача від 03.06.2025 року №2368/14381, відповідач зазначає, що відповідно до якої додаткова винагорода за безпосередню участь в бойових діях, за виконання бойових (спеціальних) завдань в розрахунок грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки не враховувалась.

Згідно картки особового рахунку ОСОБА_1 судом встановлено, що у березні 2025 року позивачу було виплачено додаткову винагороду відповідно до Постанов

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Пунктом 1 цієї Постанови установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій і поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень щомісячно.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі Порядок №260).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.

Аналізуючи зазначені норми, суд доходить висновку, що виплата, встановлена Постановою №168, за своєю правовою природою є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, оскільки виплачується щомісячно, має постійний характер (протягом дії воєнного стану) та є винагородою за особливості проходження служби.

Відповідно до пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ, у рік звільнення військовослужбовцям виплачується грошова компенсація за всі невикористані за час проходження військової служби дні щорічної основної відпустки.

Порядок розрахунку цієї компенсації визначено пунктом 6 розділу XXXI Порядку №260, який передбачає, що розрахунок здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.

Питання щодо правової природи додаткової винагороди, встановленої Постановою №168, та її включення до складу грошового забезпечення для розрахунку компенсації за невикористану відпустку було предметом розгляду Верховного Суду.

У постанові від 23 вересня 2024 року у справі №240/32125/23 Верховний Суд дійшов висновку, що додаткова винагорода за Постановою №168 за своєю суттю є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, має постійний характер, а тому повинна враховуватися при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки.

Верховний Суд у цій справі зазначив: ...додаткова винагорода, встановлена на період воєнного стану, має систематичний, щомісячний характер.

Метою її встановлення є додаткове матеріальне стимулювання військовослужбовців у зв`язку з проходженням ними військової служби в особливих умовах.

Таким чином, ця винагорода є складовою грошового забезпечення, з якого розраховуються соціальні гарантії, в тому числі компенсація за невикористану відпустку.

Отже, не врахування додаткової грошової винагороди при розрахунку грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки є бездіяльністю відповідача.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність своєї бездіяльності, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом повного задоволення позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України Про судовий збір.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо невключення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток;

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок грошової компенсації ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за невикористані дні оплачуваних відпусток в загальній кількості 120 днів, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЮ.Ю.Дору