Справа № 320/21332/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року Київ справа №320/21332/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанов,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Державний експортно-імпортний банк України», банк) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ).

Із урахуванням уточненої позовної заяви, просили суд скасувати постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 24.11.2023 та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 24.11.2023.

Ухвалою від 08.10.2024 визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, поновлено пропущений строк та відкрито провадження в адміністративній справі. Постановлено, що справа буде розглядатися одноособово суддею Скрипкою І.М. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що ухвала у справі № 366/522/23, яка слугувала підставою відкриття виконавчого провадження про яке йдеться, не містить обов`язкових відомостей, що мають бути зазначені у виконавчому документі, зокрема, повного найменування стягувача, реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії та номеру паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб- платників податків), що в свою чергу, свідчить про її невідповідність вимогам до виконавчого документа. Звернуто увагу, що відповідним судом у кримінальному провадженні не встановлено сторін як стягувача та як боржника, однак державний виконавець Задорожна Т.А. в постанові про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 визнала стягувачем фізичну особу ОСОБА_1 , зазначеного третьою особою у кримінальному провадженні, а боржником - АТ «Укрексімбанк», який не є стороною у кримінальному проваджені № 000281. Наголосили, що кошти про які йдеться, передані позивачу на тимчасове зберігання саме на рахунок Національної поліції України.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Ухвалою судді Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П. від 27.06.2023 у справі № 366/522/23 задоволено клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000281 від 17.02.2023 щодо ОСОБА_2 та, зокрема, зобов`язано Акціонерне товариство «Укрексімбанк» (МФО 322313, , 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ) з рахунку Національної поліції України № UA 0092852/840 грошові кошти в сумі 19 000 доларів США, вилучені за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановлено копію ухвали направити для виконання Акціонерному товариству «Укрексімбанк» (МФО 322313, , 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127).

У названій ухвалі також зазначалося, що відповідні грошові кошти у розмірі 19 000 доларів США вилучено під час обшуку постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України від 27.07.2022 і приєднано до матеріалів кримінального провадження як речові докази.

29.09.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/8655/23-к на названі кошти накладено арешт.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України від 29.09.2022 вилучені кошти вирішено передати на тимчасове зберігання до АТ «Укрексімбанк» шляхом зарахування на рахунок Національної поліції України, що і зроблено у відповідності до квитанції від 02.11.2022 №65491.

24.04.2023 ухвалою Печерського районного суду м. Києва скасовано арешт коштів у сумі 19 000 доларів США, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/8655/23-к; зобов`язано Офіс Генерального прокурора повернути грошові кошти власнику - ОСОБА_1 (обвинуваченому).

24.11.2023 Голосіївським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо примусового виконання ухвали слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 27.06.2023 у справі № 366/522/23, згідно якої АТ «Укрексімбанк» зобов`язано повернути ОСОБА_1 з рахунку Національної поліції України № UA 0092852/840 грошові кошти.

Крім того, 24.11.2023 відділом винесено постанову № НОМЕР_1 про стягнення з банку мінімальних витрат виконавчого провадження, згідно якої такі витрати складають 369,00 грн.

АТ «Укрексімбанк» вважаючи, що постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, винесені з порушенням норм чинного законодавства та є такою що підлягає скасуванню, звернувся до суду із цим позовом.

З`ясовано, що позивач направляв листи і ОСОБА_1 , і відповідачу, звертав увагу на необхідність роз`яснення відповідної ухвали суду (що можливе лише за заявою учасника судового провадження, органу виконання судового рішення чи приватного виконавця, а не банку), а також на необхідність заміни боржника у виконавчому провадженні з АТ «Укрексімбанк» на Національну поліцію України. Відомості стосовно реагування на такі листи - відсутні.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, застосовуючи нормативно-правові акти, чинні на момент їх виникнення, суд виходив із такого.

Згідно із частиною першою статті 535 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України) судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного Суду України.

За нормами абзацу 1 частини другої статті 535 КПК України суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення.

Частиною третьою статті 535 КПК України встановлено, що у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

У відповідності до пункту 2 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125 (Інструкція), у ході дізнання, досудового слідства і судового розгляду у кримінальних справах слідчий, працівник органу дізнання, прокурор на підставі відповідного процесуального рішення, у тому числі постанови або ухвали суду, зобов`язані зокрема, вилучати гроші та інші цінності, виявлені під час накладення арешту на майно підозрюваних, обвинувачених, підсудних або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії, на які може бути звернено стягнення з метою відшкодування заподіяної матеріальної шкоди або забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна.

За змістом пункту 13 Інструкції грошові суми в національній валюті, іноземна валюта, платіжні документи та інші цінні папери, відповідно до пункту 27 Інструкції, зберігаються у такому порядку (якщо вони не є речовими доказами і не підлягають спеціальному дослідженню):

- грошові суми в національній валюті (грошові кошти у вигляді банкнот та в інших формах, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території України, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові кошти, які перебувають в обігу) - вносяться на депозитний рахунок органу, який вилучив їх, відкритий в уповноваженому банку на підставі укладеного депозитного договору;

- валютні цінності (іноземні грошові кошти у вигляді банкнот, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові кошти, які перебувають в обігу) - доставляються до уповноваженого банку уповноваженою особою органу, який вилучив іноземну валюту, для розміщення їх на депозитних рахунках на підставі укладених депозитних договорів.

Згідно із пунктом 29 Інструкції після вилучення грошових коштів, що не є речовими доказами, і проведення з ними необхідних слідчих та інших дій для визначення їх значення для розслідуваної кримінальної справи слідчий, співробітник дізнання у встановлений законом строк здає їх разом з описом цінностей із зазначенням найменування та номіналу, номерів банкнот та документів, що підтверджують факти вилучення, у касу фінансово-господарського підрозділу того органу, який проводить досудове слідство або дізнання, попередньо зареєструвавши їх у книзі обліку речових доказів. Касир видає слідчому або працівнику органу дізнання відповідний документ про прийняття вилучених грошових коштів на зберігання.

Прийняті грошові кошти працівник фінансово-господарського підрозділу не пізніше наступного операційного дня банку здає їх разом з описом цінностей із зазначенням найменування та номіналу, номерів банкнот та документів, що підтверджують факт вилучення до уповноваженого банку, для зарахування на депозитний рахунок. Доставка грошових коштів до банківської установи у кожному випадку забезпечується охороною.

Підпунктом 4 пункту 56 Інструкції передбачено, що відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу України у вироку, постанові судді або ухвалі суду, постанові органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи повинно бути вирішене питання про долю речових доказів, при цьому грошові кошти та інші цінності, стосовно яких прийнято рішення про конфіскацію згідно з вироком суду, підлягають зверненню у дохід держави. Всі інші речі повертаються законним власникам, а при невстановленні останніх переходять у власність держави; у разі суперечки про належність цих речей питання вирішуються у порядку цивільного судочинства.

Якщо речові докази та інше майно знаходяться на спеціальному зберіганні, за місцем їх зберігання надсилається копія або виписка з вироку, ухвали, постанови, де вказується про подальшу долю цих об`єктів. Прийняте рішення є обов`язковим для керівників тих установ, де зберігаються речові докази (пункт 59 Інструкції).

Вилучені цінності (грошові кошти) власник може отримати під розписку протягом шести місяців з дня повідомлення йому про закриття справи та роз`яснення відповідної можливості (пункт 64 Інструкції).

Отже, законом передбачено певний порядок повернення майна, що вилучалося у власників в рамках кримінального провадження.

За змістом статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Положення цієї глави застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом.

За правилами стаття 1071 цього ж кодексу банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Як встановлено судом, ухвалою судді Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П. від 27.06.2023 у справі № 366/522/23 постановлено копію ухвали направити для виконання Акціонерному товариству «Укрексімбанк».

При цьому, матеріали справи не містять доказів надсилання копії вказаної ухвали для виконання Акціонерному товариству «Укрексімбанк».

За визначенням у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

За приписами частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Частина п`ята статті 26 Закону № 1404-VIII передбачає, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 4 Закону № 1404-VIII визначено вимоги до виконавчого документа.

Так, пунктом четвертим частини першої статті 4 Закону № 1404-VIII передбачено, що у виконавчому документі зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб-платників податків).

Проте, як слідує зі змісту оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, а також ухвали від 27.06.2023 у справі № 366/522/23, на підставі якої винесена постанова, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта ОСОБА_1 у них відсутні.

Крім того, суд зауважує, що правила частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII передбачають також суб`єктів, які уповноважені ініціювати процедуру примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.

Стаття 15 Закону № 1404-VIII передбачає, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У досліджуваному випадку виконавче провадження № НОМЕР_1 відкрито за заявою стягувача, яким визначено ОСОБА_1 , а боржником - банк.

Однак, такий склад сторін виконавчого провадження № НОМЕР_1 суперечить змісту наведених норм КПК України та Інструкції, оскільки будь-які майнові відносини між ОСОБА_1 та позивачем - відсутні, адже відповідні кошти передані до АТ «Укрексімбанк» на рахунок Національної поліції України.

Суд наголошує на тому, що відповідачу ухвалою від 08.10.2024 запропоновано подати суду відзив, в якому він мав можливість висловити заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, однак Голосіївський ВДВС таким правом не скористався.

За правилами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідач, всупереч покладеному на нього обов`язку, не довів того, що виконавчий документ відповідає вимогам статті 4 Закону № 1404-VIII, а також наявності підстав для відкриття виконавчого провадження, а тому суд вважає помилковим відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 та всі подальші дії і рішення, вчинені та прийняті у межах відповідного виконавчого провадження.

Суд зауважує, що закон не містить прямої вказівки на те, що органи ДВС не можуть приймати ухвали суду про скасування арешту до примусового виконання.

Однак, примусовому виконанню має передувати щонайменше вищезазначена процедура повернення майна. Подання лише заяви власником майна, ще не є підставою розпочинати примусове стягнення, оскільки державний виконавець мав би пересвідчитись, чи направлялися до уповноваженого банку документи, необхідні для вирішення питання щодо повернення вилучених грошових коштів та чи вчинялися ним дії, спрямовані на виконання судового рішення.

За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2023 № НОМЕР_1 та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 24.11.2023 № НОМЕР_1, як похідної від постанови про відкриття виконавчого провадження.

Розподіл судових витрат у відповідності до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду цієї справи не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127) - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Київ) (, місцезнаходження: 03022, м. Київ, вул. Юлії Здановської, 22/15) про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 24.11.2023 та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 24.11.2023.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.