Справа № 523/3448/25
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/3448/25
Провадження № 2-а/522/252/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Сафтюк-Панько Б.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

08 березня 2025 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови серії ЕНА № 4103431 від 19.02.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою серії ЕНА №4103431 від 19 лютого 2025 його було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом за відсутності посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та накладено на нього штраф у розмірі 3400 гривень. Вважає зазначену постанову незаконною. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а притягнення його до адміністративної відповідальності є наслідком неповного з`ясування поліцейським обставин справи. Зазначає, що частково погоджується з обставинам викладеними в постанові, зокрема з тим, що рішеням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2022 його було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17000 гривень, а також позбавлено права керування транспортними засобами строк на один рік. Проте станом на 19 лютого 2025 пройшло майже три роки, а згідно даних, що містяться на офіційному сайті Головний сервісний центр відносно його посвідчення водія відсутні будь-які обмеження.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07.03.2025 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд Приморському районному суду м. Одеси.

25 березня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали справи № 523/3448/25.

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Шенцевій О.П.

Ухвалою суду від 26 березня 2025 року відкрито провадження. Призначено розгляд справи з викликом сторін у судове засіданні на 30 квітня 2025 року.

09 травня 2025 до суду від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надійшла заява про поновлення строку подання відзиву на позовну заяву та відзив на позовну заяву, відповідно до якої відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення проти позовних вимог відповідач обґрунтовує тим, що 19 лютого 2025 працівники поліції виявили водія, який керував транспортним засобом TOYOTA COROLLA, номерний знак НОМЕР_1 за відсутності посвідчення водія на право керування транспортним засобом, а саме не поновив право керування транспортними засобами після його позбавлення на підставі постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 11.04.2022 строком на 1 рік. Відповідач зазначає, що наявне у ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на його ім`я не свідчить про наявність у нього права керування транспортними засобами, оскільки після завершення строку позбавлення права керування транспортними засобами на підставі рішення суду ОСОБА_1 не пройшов обов`язковий медичний огляд та не складав теоретичний та практичний іспит, що є обов`язковим для поновлення права керування транспортними засобами.

11 червня 2025 року на електронну адресу суду надійшло від представника позивача про розгляд справи без їх участі.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4, 5 ст.250 КАС України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення (повне чи скорочене) без його проголошення.

У зв`язку з викладеним, суд доходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 229 та ч. 3 ст. 268 КАС України, суд доходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, без фіксації судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, доходить до таких висновків.

Частинами 1 та 2 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Належними є докази, які містять інформацію відносно предмета доказування. Предметом же доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду певної справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку,правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (в тому числі ч.ч. 5, 6ст. 121 КУпАП, ч. 2ст. 126 КУпАП), тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2, ч. 4, ч. 7 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу, або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті (найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення), повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з статтею 14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За п. 1.1. Правил дорожнього руху (далі -ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р., вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пп. ап. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 16 Закону України Про дорожній рух визначено, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне відповідальність у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що 19 лютого 2025 інспектором 1 взводу 8 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції Бондар В.А. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Даною постановою встановлено, що 19.02.2025 о 07:49:44 в с. Міжлиманське (Латівка), дорога об`їзна ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи транспортним засобом не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а саме не поновив право на керування транспортним засобом будучи позбавленим Суворовським районним судом м. Одеси від 11.04.2022 терміном на 1 рік.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2022 у справі №523/427/22, яке залишено без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 17 травня 2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено штраф у розмірі 17000 гривень, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Після набрання рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.04.2022 законної сили ОСОБА_1 не здав бланк посвідчення водія до управління патрульної поліції виданого на його ім`я.

Суд звертає увагу на те, що питання відновлення права керування транспортними засобами після позбавлення такого права за рішенням суду регулюється нормами Постанови Кабінету міністрів України №340 від 08.05.1993 (зі змінами та доповненнями) Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 20 даного Положення, позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства.

Рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами, яке набрало законної сили, протягом трьох робочих днів із моменту його отримання/винесення надсилається посадовою особою Національної поліції до територіального сервісного центру МВС за адресою задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) на території України особи, зазначеної в цьому рішенні. Доступ до судових рішень за умов технічної реалізації може забезпечуватися шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень і Єдиним державним реєстром МВС.

Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів. У разі коли в посвідченні водія зазначено дві або більше категорій на право керування транспортними засобами теоретичний, практичний іспити складаються за вищою із категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається.

Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.

Таким чином для поновлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами після позбавлення його такого права на підставі рішення суду, він після спливу 1 року з дати набрання рішенням Суворовського районного суду м. Одеси законної сили, що мало місце 17 травня 2022, тобто після 18 травня 2023 зобов`язаний був скласти теоретичний та практичний іспити, а враховуючи, що позбавлення його права керування було пов`язано з керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, також був зобов`язаний пройти позачерговий медичний огляд.

Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 після 18 травня 2023 не виконав зазначених вимог, внаслідок чого право керування транспортними засобами в нього не поновилось, а наявність у нього посвідчення водія є наслідком не виконання ним вимог щодо їх здачі після набрання законної сили рішенням Суворовського районного суду м. Одеси.

В свою чергу позивачем не надано до суду доказів складання ним після 18 травня 2023 теоретичного та практичного іспитів, а також проходження позачергового медичного огляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що станом на 19 лютого 2025 ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами.

Таким чином, постанова серії ЕНА №4103431 від 19 лютого 2025 відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 2.1. Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом за відсутності посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви відсутні.

З урахуванням положень КАС України, судовий збір у разі відмови у задоволенні позову покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 139, 241, 242-246, 250, 255, 286, 293 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: