Справа № 520/1272/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 р. Справа № 520/1272/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2025, суддя Мар`єнко Л.М., по справі № 520/1272/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 0 від 20.11.2024 щодо податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування та штрафної санкції на загальну суму 31109,51 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 20.11.2024 про сплату єдиного податку з фізичних осіб та штрафної санкції на загальну суму 1339576,43 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 20.11.2024 щодо військового збору та штрафної санкції на загальну суму 2592,46 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 20.11.2024 про накладення штрафу за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій на суму 3066697,48 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 20.11.2024 про нарахування податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування та штрафної санкції на загальну суму 31109,51 грн.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 20.11.2024 про нарахування єдиного податку з фізичних осіб та штрафної санкції на загальну суму 1339576,43 грн.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 20.11.2024 про нарахування військового збору та штрафної санкції на загальну суму 2592,46 грн.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 20.11.2024 про накладення штрафу за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій на суму 3066697,48 грн.

Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги стосовно укладеного між позивачем та ТОВ «Харківський молочний комбінат» договору комісії на продаж продукції (договір на передачу продукції на реалізацію) № 21 від 01.03.2021 відповідач зазначив, що комісіонер, щоб не порушувати умови договору комісії, повинен дотриматися певних правил, а саме: провести розрахунки з комітентом, заповнити декларацію платника єдиного податку відповідно до норм чинного податкового законодавства, скласти акт приймання-передачі товару, відзвітувати за проданий товар (уразі залишку товару повернути комісіонерові), скласти акт приймання-передачі наданих послуг, скласти акт приймання передачі нереалізованого товару. У випадку відсутності додатків (доказів) комісіонеру зараховується уся сума, що надійшла на рахунок як дохід, а не лише комісійна винагорода. Зазначених додатків та доказів до контролюючого органу позивачем надано не було. Разом з тим, встановлено отримання позивачем обсягу доходу у загальній сумі 11156648,79 грн. При цьому, дохід у сумі 9159273,44 грн. отриманий від реалізації товару за договором комісії від 01.03.2021 № 21. 21.02.2022 між первісним кредитором - ТОВ «Харківський молочний комбінат» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ» укладений Договір № 5 про відступлення права вимоги, за яким новому кредитору було передано право вимоги на загальну суму 9102656,63 грн. З цього приводу апелент зазначив, що оскільки фізичні особи підприємці, які здійснюють діяльність на спрощеній системі оподаткування використовують лише грошову форму розрахунків, комісійна торгівля між позивачем та ТОВ «Харківський молочний комбінат» не передбачає інших способів розрахунків крім грошових, тому передача боргу суперечить правилам єдиного податку. Отже, готівковий дохід від реалізації товару за договором комісії від 01.03.2021 № 21 на суму 9102656,63 грн. є боргом, який переданий Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ», та включений контролюючим органом до складу оподаткованого доходу відповідно до п. 292.1 ст. 292 Податкового кодексу України.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою адміністративний позов залишити без задоволення.

У судовому засіданні представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечувала, вважала рішення суду першої інстанції таким, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, фахівцями Головного управління ДПС у Харківській області в період з 30.09.2024 по 04.10.2024 у зв`язку з отриманням відомостей від державного реєстратора щодо припинення підприємницької діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фінансово-господарської діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 04.03.2021 по 14.07.2022, повноти та своєчасності нарахування та сплати єдиного соціального внеску за період з 04.03.2021 по 14.07.2022.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 11.10.2024 №47531/20-40-10-07/, яким зафіксовано наступні порушення:

- п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.164.3 ст.164, п.177.1. п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями в частині заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних за 2022 рік на суму 24887,61 грн.;

- п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.293.4 ст.293, п.295.4 ст.295 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями в частині заниження суми єдиного податку до сплати в бюджет у сумі 599130,61 грн.;

- п.п.1 п.292.1 ст.292, п.п.2 п.293.3 ст.293, п.295.3 ст.295 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями в частині заниження суми єдиного податку до сплати в бюджет у сумі 472530,53 грн.;

- ст.163, ст.168, п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями в частині заниження військового збору до сплати в бюджет на загальну суму 2073,97 грн.;

- п.1 та п.2 ст.3 розділу ІІ Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в частині не проведення через реєстратор розрахункових операцій суми розрахункової операції.

На підставі акту перевірки від 11.10.2024 №47531/20-40-10-07/ Головним управлінням ДПС в Харківській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 20.11.2024:

- №0, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 31119,51 грн., з яких 24887,61 грн. - за податковим зобов`язанням, 6221,90 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №0, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по єдиному податку з фізичних осіб у загальному розмірі 1339576,43 грн., з яких 1071661,14 грн. - за податковим зобов`язанням, 267915,29 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №0, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у загальному розмірі 2592,46 грн., з яких 2073,97 грн. - за податковим зобов`язанням, 518,49 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №0, яким до позивачу застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у сумі 3066697,78 грн.

Не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у ході судового розгляду не підтверджені висновки податкового органу щодо заниження позивачем зобов`язань з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування, єдиного податку з фізичних осіб, військового збору. Також, щодо штрафу за порушення порядку використання реєстраторів розрахункових операцій судом встановлено невідповідність проведеного податковим органом розрахунку суми штрафу фактичним обставинам, а саме розміру отриманого позивачем доходу за період, у який допущено вказане порушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Глава 1 розділу XIV Податкового кодексу України регулює питання спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.

Відповідно до п.291.2 ст.291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з п.291.3 ст. 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктом 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, третя група фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена, та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

За приписами п. 292.1 ст. 292 Податкового кодексу України доходом платника єдиного податку є для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, доходи у вигляді бюджетних грантів, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Підпунктом 3 підп. 298.2.3. п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи (крім платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів), - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Відповідно до п.299.11 ст. 299 Податкового кодексу України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої -третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналіз вказаних вище норм свідчить про те, що виявлення порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених Главою 1 розділу Податкового кодексу України, можливе лише під час проведення перевірок.

Так, висновки контролюючого органу щодо заниження ФОП ОСОБА_1 зобов`язань з податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування, єдиного податку з фізичних осіб, військового збору ґрунтуються на твердженні про перевищення платником податків ліміту доходу, встановленого п.п. 3 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України для платників єдиного податку групи ІІІ спрощеної системи оподаткування.

Судовим розглядом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у період з 04.03.2021 по 14.07.2022 перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності (третя група).

За висновками податкового органу, викладеними в акті перевірки від 11.10.2024 №47531/20-40-10-07/ НОМЕР_1 , позивачем у ході здійснення господарської діяльності допущено порушення п.3 п.298.2.3 ст.298 Податкового кодексу України в частині невиконання обов`язку добровільної відмови від спрощеної системи оподаткування після перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходів платника єдиного податку третьої групи, тобто 1167 розмірів мінімальних заробітних плат, встановлених законом на 1 січня 2021 (7002000,00 грн), отриманого при реалізації договору комісії від 01.03.2021 №21, укладеного з ТОВ "Харківський молочний комбінат".

Із матеріалів справи встановлено, що 01.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківський молочний комбінат" (Комітент) та ФОП ОСОБА_1 (Комісіонер) укладено договір комісії на продаж продукції (договір на передачу продукцію на реалізацію) №21, за умовами якого Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента здійснити в інтересах останнього від свого імені угоду з продажу молочної продукції. Конкретні умови договору щодо кількості, якості та ціни продажу продукції встановлюються Комітентом у видаткових накладних.

Відповідно до п. 1.3 Договору виступаючи від свого імені Комісіонер самостійно укладає договір купівлі-продажу з третіми особами.

Згідно з п. 6.1, 6.2 Договору Комісіонер зобов`язаний реалізувати продукцію за цінами, зазначеними комітентом у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору. Комісіонер проводить оплату продукції на умовах відстрочення платежу 90 календарних днів з моменту поставки продукції. Комісійна винагорода Комісіонеру у розмірі 0,1% від вартості реалізованої продукції виплачується шляхом перерахування на поточний рахунок належних для сплати грошових коштів за продаж продукції.

На підтвердження виконання умов договору №21 складалися звіти комітента про реалізований товар в сумі 20625483,44 грн. та суму комісійної винагороди ФОП ОСОБА_1 у розмірі 20625,49 грн.

Згідно з банківською випискою АТ КБ "Приватбанк" за період з 04.03.2021 по 14.07.2022 позивачем, на виконання п.6.2. вищезазначеного Договору, перераховано 11466210,00 грн.

Разом з тим, контролюючим органом зазначено, що сума у розмірі 9159273,44 грн. підлягає зарахуванню у загальну суму доходу ФОП ОСОБА_1 , з огляду на відсутність документального підтвердження перерахування вказаних коштів комітенту.

Отже, за висновками податкового органу загальний дохід позивача за 2021 рік склав 10996204,04 грн., а отже перевищив встановлений п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України граничний обсяг доходу у 1167 мінімальних заробітних плат (7002000,00 грн).

Наведені обставини стали підставою для висновків податкового органу про заниження позивачем суми єдиного податку до сплати в бюджет у сумі 599130,61 грн. у зв`язку з порушенням п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.293.4 ст.293, п.295.4 ст.295 Податкового кодексу України, у сумі 472530,53 грн. через порушення п.п.1 п.292.1 ст.292, п.п.2 п.293.3 ст.293, п.295.3 ст.295 Податкового кодексу України.

У ході судового розгляду встановлено, що на запит податкового органу контрагентом позивача - ТОВ "Харківський молочний комбінат" надано лист від 22.10.2024 №68537/6/ЕКП/64, в якому вказано, що станом на 21.02.2022 заборгованість ФОП ОСОБА_1 за договором від 01.03.2021 №21 перед ТОВ "Харківський молочний комбінат" склала 9106173,44 грн. Заборгованість ТОВ "Харківський молочний комбінат" за комісійну винагороду перед ФОП ОСОБА_1 склала 3516,82 грн. У зв`язку з припиненням відносин за договором комісії №21 від 01.03.2021 була оформлена бухгалтерська довідка про згортання заборгованості.

Відповідно до ст. 1011 Цивільного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Згідно з пп.14.1.202 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Пунктом 292.4 ст.292 Податкового кодексу України передбачено, що у разі надання послуг, виконання робіт за договорами доручення, комісії, транспортного експедирування або за агентськими договорами доходом є сума отриманої винагороди повіреного (агента).

Відповідно до підп. 6.2 п. 6 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153), не визнаються доходами такі надходження від інших осіб: сума надходжень за договором комісії, агентським та іншим аналогічним договором на користь комітента, принципала тощо.

Згідно з п. 7 вказаного Національного положення № 290 чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

Також, висновки щодо поняття доходу комісіонера сформовані Верховним Судом, зокрема у постановах від 13.07.2023 у справі №640/11847/20, від 18.10.2023 у справі №160/11905/21, від 25.01.2024 у справі №824/183/18-а, від 20.06.2024 у справі №300/2868/22, та згідно з якими доходом комісіонера є не вся виручка, яка надходить фізичній особі-підприємцю від продажу товару, а лише сума комісійної винагороди, яка належить йому по праву згідно з договором комісії.

На підставі викладеного, слід зазначити, що доходом, отриманим ФОП ОСОБА_1 за наслідками виконання договору комісії на продаж продукції від 01.03.2021 №21 є саме сума комісійної винагороди у розмірі 20625,49 грн.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що згідно з договором №5 про відступлення права вимоги від 21.02.2022, укладеним між ТОВ "Харківський молочний комбінат" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агросвіт" (), ТОВ "Харківський молочний комбінат" (первісний кредитор) передав належне йому право вимоги до Боржника за Договором №21 від 01.03.2021 Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агросвіт" (новий кредитор) на загальну суму 9102656,63 грн.

21.02.2022 ТОВ "Харківський молочний комбінат" направив боржнику - ФОП ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги за Договором №21 від 01.03.2021, в якому вказано реквізити нового кредитора та суму відступленого права вимоги.

Таким чином, станом на час проведення документальної позапланової перевірки сума заборгованості позивача у розмірі 9102656,63 грн. за договором комісії від 01.03.2021 №21 перейшла до нового кредитора.

Натомість, інформація щодо обліку та стану розрахунків між позивачем та новим кредитором - Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агросвіт" податковим органом у останнього не витребувалась.

Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що позивачем здійснюється погашення наявної за договором комісії на продаж продукції № 21 від 01.03.2021 заборгованості, право вимоги за яким передано Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агросвіт", на підтвердження чого позивачем надано квитанції до прибуткових касових ордерів, а саме: № 83 від 07.02.2025, № 187 від 10.02.2025, № 309 від 24.02.2025, № 329 від 07.03.2025, № 473 від 21.03.2025, № 485 від 07.04.2025, № 512 від 22.04.2025, № 543 від 07.05.2025, № 576 від 21.05.2025, № 585 від 22.05.2025, № 619 від 06.06.2025, № 657 від 20.06.2025, № 681 від 04.07.2025, № 695 від 07.07.2025, № 717 від 21.07.2025, № 731 від 22.07.2025.

Так, із наведених квитанцій, зокрема, встановлено, що з 24.02.2025 ФОП ОСОБА_1 здійснено часткове погашення боргу в сумі 160000,00 грн.

При цьому, відповідно до наданої позивачем угоди про продовження строків погашення заборгованості, укладеної 08.01.2025 між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агросвіт" та ФОП ОСОБА_1 , сторони погодили граничний термін погашення заборгованості - до 31.12.2027.

Посилання відповідача на те, що комісійна торгівля на підставі договору, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Харківський молочний комбінат", не передбачає інших способі розрахунків крім грошових, а тому відступлення права вимоги за договором №5 від 21.02.2022 суперечить правилам здійснення діяльності за умов перебування на спрощеній системі оподаткування, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки чинне законодавство не містить таких обмежень.

Отже, висновки Головного управління ДПС у Харківській області про віднесення до незадекларованого доходу всієї суми боргу у розмірі 9159273,44 грн., отриманої від реалізації переданого у комісію товару, внаслідок чого відбулось перевищення позивачем граничного доходу, встановленого для платника податків спрощеної системи для третьої групи за календарний рік, є безпідставними та спростовані у ході судового розгляду.

Таким чином, судовим розглядом не встановлено заниження позивачем зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, єдиного податку та військового збору внаслідок перевищення граничного доходу, встановленого для платника податків спрощеної системи для третьої групи, з огляду на що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 20.11.2024 № 0, №0, №0 від 20.11.2024 є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 20.11.2024 №0 колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з п. 61 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України з 1 січня 2021 року до 1 січня 2022 року реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій не застосовуються платниками єдиного податку другої - четвертої груп (фізичними особами - підприємцями), обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує обсягу доходу, що не перевищує 220 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, незалежно від обраного виду діяльності.

За висновками податкового органу, викладеними у акті перевірки від 11.10.2024 №47531/20-40-10-07/ НОМЕР_1 , обсяг доходу позивача за період з 04.03.2021 по 31.05.2021 склав 5141790,51 грн., що перевищує обсяг доходу в розмірі 220 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01.01.2021.

Відповідно до наданих до перевірки банківських виписок позивача, загальний обсяг реалізованого товару за готівку в 2021-2022 роках склав 5989645,32 грн., перша операція 01.07.2021 на суму - 53111,55 грн., всі наступні на суму 5936533,77 грн. Загальний обсяг реалізованого безготівкового товару за 2022 склав - 23100,00 грн.

Таким чином, за висновками контролюючого органу позивачем допущено перевищення граничного обсягу доходу з 31.05.2021, у зв`язку з чим виник обов`язок використання реєстратора розрахункових операцій відповідно до п. 1, 2 ст. 3 розділу ІІ Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" з 01.07.2021.

Отже, оскільки відповідно до бази даних ІКС "Податковий блок" позивачем не зареєстровано, опломбовано у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій, відповідачем застосовано штраф за перше порушення у розмірі 25% від суми операції 53111,55 грн., а саме 13277,89 грн., за подальшими операціями у 2021-2022 роках - на загальну суму операції 5936533,77 грн. накладено штраф у розмірі 3053419,59 грн.

Відповідно до акту перевірки від 11.10.2024 №47531/20-40-10-07/ позивачем за 2021 задекларовано дохід у розмірі 1545593,50 грн.

При цьому, перевищення встановленого п.61 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України допустимого ліміту доходу в сумі 220 мінімальних заробітних плат відбулось у грудні 2021, що підтверджується книгою обліку доходів.

Отже, обов`язок застосування реєстраторів розрахункових операцій виник лише з 01.01.2022.

Так, розрахунок застосованого до позивача штрафу здійснений із урахуванням обсягу реалізованого товару за готівкові кошти за період 2021-202 у розмірі 5989645,32 грн., а саме: перша операція 01.07. 2021 53111,53 грн., за липень 2021 593423,72 грн., серпень грудень 2,3 грн., січень 2022 112387,08 грн., лютий 2022 28958,67 грн.

Разом з тим, відповідно до відомостей банківських виписок ФОП ОСОБА_1 дохід, отриманий від роздрібного продажу товару шляхом оплати через банківський термінал за 2022 рік склав 53913,06 грн.,

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що при розрахунку суми штрафної санкції за порушення порядку використання реєстраторів розрахункових операцій повинна була застосована підтверджена сума виручки від продажу товару позивачем у розмірі 53913,06 грн.,

Натомість, контролюючим органом розмір застосованого штрафу обчислений, виходячи із суми необлікованої виручки у розмірі 5848300,57 грн., що у свою чергу дає підстави для висновку про необґрунтованість застосування до позивача штрафу за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій саме у розмірі 3066697,48 грн.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення від 20.11.2024 №0 підлягає скасуванню, оскільки в його основу покладені хибні розрахунки застосованого штрафу.

Отже, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування зазначених вище податкових повідомлень-рішень.

Доводи апелянта висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 по справі № 520/1272/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло
У зв`язку із перебуванням судді Подобайло З.Г.

у відпустці постанова складена в повному обсязі

10.11.25.