Справа № 120/6825/25
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/6825/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції -Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

10 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Моніча Б.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року (ухвалене в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

14 жовтня 2025 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 є батьком загиблого Героя України з удостоєнням ордена "Золота Зірка" ОСОБА_2 , що підтверджується орденською книжкою серії ГУ № 001153 № 700 тa посвідченням серії НОМЕР_1 від 06.11.2024.

Починаючи з 07.03.2025 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію, призначену згідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В березні 2025 року позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо призначення щомісячної грошової виплати, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 № 79 "Деякі питання призначення і виплати щомісячної грошової виплати деяким категоріям громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною і брали безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України, та членам сімей загиблих (померлих) громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною".

18.04.2025 листом позивачу відмовлено в призначенні такої виплати. Відмова ГУПФ України у Вінницькій області ґрунтувалась на тому, що на час звернення за вказаною виплатою вік заявника становить 48 років, особою з інвалідністю не визнано, а тому підстави для призначення щомісячної грошової виплати відсутні.

Не погоджуючись з відмовою ГУ ПФУ у Вінницькій області про відмову у призначені щомісячної грошового виплати, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - Закон № 3551-XII) визначено правовий статус ветеранів війни який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Статтею 2 Закону № 3551-ХII визначено, що законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України. Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, с недійсними.

Згідно зі ст. 4 Закону № 3551-ХII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Так, статтею 10 Закону № 3551-ХII визначено перелік осіб, які відносяться до сім`ї загиблих (померлих) ветеранів війни.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 10 Закону № 3551-XII визначено, що сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Особами, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, вважаються особи, нагороджені орденом Героїв Небесної Сотні, Герої Радянського Союзу, повні кавалери ордена Слави, особи, нагороджені чотирма і більше медалями "За відвагу", а також Герої Соціалістичної Праці, удостоєні цього звання за працю в період Другої світової війни (ст. 1 Закону № 3551-XII).

Статтею 6 Закону України "Про державні нагороди України" передбачено, що вищим ступенем відзнаки в Україні є звання Герой України. Звання Герой України присвоюється громадянам України за здійснення визначного геройського вчинку або визначного трудового досягнення. Герою України вручається орден "Золота Зірка" за здійснення визначного геройського вчинку або орден Держави - за визначні трудові досягнення.

Крім того, статтею 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено перелік осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що особами, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, вважаються також особи, які брали безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України та яким, починаючи з 2014 року, присвоєно звання Герой України з врученням ордену "Золота Зірка", яких, починаючи з 2014 року, нагороджено орденом Богдана Хмельницького трьох ступенів, "За мужність" трьох ступенів, княгині Ольги трьох ступенів.

Законом України "Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян" від 27 липня 2022 року № 2454-IX (далі - Закон № 2454-1X) унормовано забезпечити створення належних умов для життєзабезпечення деяких категорій громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, які брали безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України (далі - деякі категорії громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), та членів сімей загиблих (померлих) громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, шляхом встановлення їм щомісячної грошової виплати.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 Закону № 2454-ІX дія цього Закону поширюється на деякі категорії громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, а також на членів сімей загиблих (померлих) громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною та:

1) яким, починаючи з 2014 року, присвоєно звання Герой України з врученням ордену "Золота Зірка";

2) яких, починаючи з 2014 року, нагороджено орденом Богдана Хмельницького трьох ступенів;

3) яких, починаючи з 2014 року, нагороджено орденом "За мужність" трьох ступенів;

4) яких, починаючи з 2014 року, нагороджено орденом княгині Ольги трьох ступенів.

До членів сім`ї загиблих (померлих) громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, на яких поширюється дія цього Закону, належать:

1) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті особи, яка мала особливі заслуги перед Україною), які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої освіти, а також закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої чи вищої освіти (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти та вступом до іншого закладу освіти або у період між завершенням навчання за одним освітньо - кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим, за умови що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення закладів освіти, але не більше ніж до досягнення ними 23 років, а діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Дія цього Закону не поширюється на осіб, діяння (дії або бездіяльність) яких були прямо чи опосередковано спрямовані, сприяли та/або сприяють державі-агресору, його збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, порушенню прав та свобод людини і громадянина, норм міжнародного гуманітарного права та стосовно яких набрав законної сили обвинувальний вирок суду України у зв`язку із вчиненням ними злочину проти основ національної безпеки України, вчиненням або сприянням вчиненню терористичного акту, втягненням у вчинення терористичного акту, публічними закликами до вчинення терористичного акту, створенням терористичної групи чи терористичної організації, фінансуванням тероризму, вчиненням злочину у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, злочину проти встановленого порядку несення військової служби (військового злочину), злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян" щомісячна грошова виплата виплачується з дня звернення за її призначенням:

1) особам, зазначеним у пункті 1 частини другої статті 2 цього Закону, - у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць);

2) особам, зазначеним у пункті 2 частини другої статті 2 цього Закону, - у розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць);

3) особам, зазначеним у пунктах 3 і 4 частини другої статті 2 цього Закону, - у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць);

4) членам сімей, зазначеним у частині третій статті 2 цього Закону, - у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян" щомісячна грошова виплата деяким категоріям громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною (далі - щомісячна грошова виплата), - це гарантована державою щомісячна грошова виплата, яка призначається і виплачується особам відповідно до цього Закону.

Порядок призначення і виплати щомісячної грошової виплати та перелік документів, необхідних для її призначення, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати щомісячної грошової виплати деяким категоріям громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною і брали безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України, та членам сімей загиблих (померлих) громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 № 79 (далі - Порядок №79).

Підпунктом 2 пункту 2 вказаного Порядку передбачено, що до осіб, які мають право на щомісячну грошову виплату належать, зокрема, батьки, якщо вони досягнули віку, що дає право на призначення пенсії за віком, установленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості стажу), або вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або вони є особами з інвалідністю.

При цьому, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів; необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20, 21 і 25 частини першої статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12, 13 і 16 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (крім працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів), особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до пунктів 3 і 4 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, пункту 5 частини першої статті 10' зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, а також пункту 6 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Отже, враховуючи, що позивач з березня 2025 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, а також враховуючи, що відповідно до орденської книжки серії ГУ № 001153 № 700 та посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.11.2024 він є батьком загиблого Героя України ОСОБА_2 , удостоєного ордена "Золота Зірка", та беручи до уваги, що згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 79 батьки загиблих мають право на щомісячну грошову виплату у разі, якщо вони отримують пенсію за віком, дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах, пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або є особами з інвалідністю, саме тому, позивач належить до кола осіб, які мають право на призначення щомісячної грошової виплати, передбаченої Законом України "Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян" та постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року № 79.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України Вінницькій області, з підстав того, що на час звернення за вказаною виплатою вік позивача становить 48 років або особою з інвалідністю він не визнавався, є протиправною.

Відповідно до п. 10 Порядку № 79 щомісячна грошова виплата призначається з дня звернення за її призначенням.

Згідно з п. 12 Порядку № 79 щомісячна грошова виплата виплачується за поточний місяць у грошовій формі.

Пунктом 4 Порядку № 79 передбачено, що щомісячна грошова виплата виплачується у розмірах, визначених частиною першою статті 4 Закону.

Також п. 12 Порядку № 79 визначено, що особи, які отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), щомісячна грошова виплата виплачується разом з пенсією (щомісячним довічним грошовим утриманням) загальною сумою шляхом включення до відомостей (списків) на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання).

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, відмовляючи позивачу у призначені щомісячної грошової виплати, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 № 79 "Деякі питання призначення і виплати щомісячної грошової виплати деяким категоріям громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною і брали безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України, та членам сімей загиблих (померлих) громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною", діяло всупереч вищезазначеним положенням чинного законодавства.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правильним способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови позивачу у призначенні щомісячної грошової виплати, передбаченої постановою КМУ № 79 від 20.01.2023 "Деякі призначення і виплати щомісячної грошової виплати деяким категоріям громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною і брали безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України, та членам загиблих (померлих) громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною".

При цьому, обираючи належний спосіб захисту, суд зазначає, що у прохальній частині адміністративного позову позивач просить здійснити виплату щомісячної грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ст.. 2 Закону України "Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян" визначено, що до деяких категорій громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, належать особи, які брали безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України та:

- яким, починаючи з 2014 року, присвоєно звання Герой України з врученням ордена "Золота Зірка".

Пунктом 3 ст. 2 вказаного Закону визначено, що членами сім`ї загиблих (померлих) громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, на яких поширюється дія цього Закону зокрема є, батьки, якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 цього Закону, на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.

Також статтею 4 Закону України "Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян" визначено розмір виплати, який складає для осіб, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 2 цього Закону (яким, починаючи з 2014 року, присвоєно звання Герой України з врученням ордена "Золота Зірка"), три мінімальні заробітні плати, встановлені на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць).

При цьому, п.п. 4 п. 1 ст. 4 зазначеного Закону передбачено, що членам сімей, зазначеним у частині третій статті 2 цього Закону, тобто, у даному випадку, батькові, допомога призначається у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць).

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання допомоги у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць), а не у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, як помилково зазначає позивач.

У зв`язку з цим суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимога зобов`язального характеру підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити нарахування та виплату позивачу з 13.03.2025 щомісячної грошової допомоги у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, передбаченої підпунктом 4 пункту 1 статті 4 Закону України «Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян».

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Моніч Б.С. Біла Л.М.