Справа № 380/22626/24
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
10 листопада 2025 року місто Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача, подану в порядку, визначеному статею 383 КАС України про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у справі за позовом Приватного підприємства "Енерготрансрембуд" до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії
19.09.2025 до суду надійшла заява представника позивача, подану в порядку, визначеному статею 383 КАС України про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Відповідач Державна податкова служба України жодних заперечень та пояснень щодо вказаної заяви до суду не подав.
Вирішуючи заяву представника позивача, суд зазначає таке.
Визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, врегульовано приписами статті 383 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України соба-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частинами другою - четвертою статті 13 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.
Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Аналогічні положення містить КАС України, зокрема частинами другою, третьою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом, а статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - також Конвенція).
Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.
У рішенні від 28 липня 1999 року у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» Європейський суд з прав людини наголосив, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.
Необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2012 року у справі «Савіцький проти України»).
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, є у межах контролю органів влади (рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2005 року у справі «Сокур проти України»).
Суд зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 позов Приватного підприємства "Енерготрансрембуд" до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю, а саме:
- визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11440876/38579652 від 18.07.2024, №11440875/38579652 від 18.07.2024;
- зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складені Приватним підприємством "Енерготрансрембуд" податкові накладні № 5 від 23.05.2024, № 7 від 30.05.2024, датою їх фактичного подання на реєстрацію.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі №380/22626/24 набуло чинності 07.04.2025.

Суд звертає увагу на те, що виконуючи рішення суду, яке набрало законної сили, відповідач зобов`язаний враховувати обставини, встановлені судовим рішенням, висновки, зроблені судом під час розгляду справи, правову оцінку, надану судом у рішенні, а також резолютивну частину відповідного судового рішення.

Суд наголошує, що резолютивна частина рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі № 380/22626/24 містить зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складені Приватним підприємством "Енерготрансрембуд" податкові накладні №5 від 23.05.2024, № 7 від 30.05.2024, датою їх фактичного подання на реєстрацію.

Тобто належним виконанням такого судового рішення, яке набуло законної сили, є реєстрація Державною податковою службою України в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених Приватним підприємством "Енерготрансрембуд" податкових накладних №5 від 23.05.2024, № 7 від 30.05.2024, датою їх фактичного подання на реєстрацію.

Проте, відповідач Державна податкова служба України не надала суду доказів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених Приватним підприємством "Енерготрансрембуд" податкових накладних №5 від 23.05.2024, № 7 від 30.05.2024, датою їх фактичного подання на реєстрацію.

З урахуванням викладеного суд висновує про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Державної податкової служби України, вчиненої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 у справі №380/22626/24, в частині реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених Приватним підприємством "Енерготрансрембуд" податкових накладних №5 від 23.05.2024, № 7 від 30.05.2024, датою їх фактичного подання на реєстрацію та зобов`язання Державної податкової служби України вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини першої статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України під час виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі №380/22626/24, в частині реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених Приватним підприємством "Енерготрансрембуд" податкових накладних №5 від 23.05.2024, № 7 від 30.05.2024, датою їх фактичного подання на реєстрацію.

За змістом статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Саме з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 КАС України.

У рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статею 249 згаданого Кодексу.

Як визначають частини перша, друга, четверта-сьома статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

З урахуванням того, що суд визнав протиправною бездіяльність Державної податкової служби України, вчинену на виконання судового рішення у справі №380/22626/24, то вказане є підставою для постановлення окремої ухвали та направлення її Державній податковій службі України для вжиття заходів щодо усунення причин і умов, які сприяли неналежному виконанню вказаного судового рішення.

Зважаючи на викладене у сукупності, заяву представника позивача від 19.09.2025, подану в порядку, визначеному статею 383 КАС України, необхідно задовольнити частково.

Суд також зазначає, що з урахуванням того, що примусове виконання рішення суду у справі № 380/22626/24 розпочалося 03.06.2025 та наразі триває в рамках виконавчого провадження № 78248284, строк звернення до суду із заявою, поданою у порядку, передбаченому статею 383 КАС України, позивач не пропустив.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 249, 256, 293, 294, 295, 383 КАС України, суд

у х в а л и в :

заяву представника позивача від 19.09.2025, подану в порядку, визначеному статею 383 КАС України задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України, допущеної при виконанні рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі №380/22626/24, в частині реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених Приватним підприємством "Енерготрансрембуд" податкових накладних №5 від 23.05.2024, № 7 від 30.05.2024, датою їх фактичного подання на реєстрацію.

Зобов`язати Державну податкову службу України вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини першої статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України під час виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі №380/22626/24, в частині реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених Приватним підприємством "Енерготрансрембуд" податкових накладних №5 від 23.05.2024, № 7 від 30.05.2024, датою їх фактичного подання на реєстрацію.

У задоволенні решти заяви відмовити повністю.

Визначити Державній податковій службі України тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) цієї ухвали для подання до суду доказів про вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону під час виконання судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович