Справа № 260/7004/25
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2025 рокум. Ужгород№ 260/7004/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2025 року позивач - ОСОБА_1 звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 347 334,58 грн. з примусового виконання виконавчого листа від 22 вересня 2025 року.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на примусовому виконанні рішення Свалявського районного суду у справі 306/1125/16-ц Свалявський районний суд Закарпатської області 22 вересня 2016 року видав виконавчий лист який стягувачем пред`явлено до відділу примусового виконання рішення і 04 жовтня 2016 року та відкрито виконавче провадження.

З аналізу матеріалів виконавчого провадження № 52479690 вбачається що з відкриттям виконавчого провадження питання стягнення виконавчого збору державним виконавцем не вирішувалося. Однак , постанова про стягнення виконавчого збору прийнята лише 18 серпня 2025 року тобто через 8 років і 9 місяців.

Також зауважує, що рішення суду у межах виконавчого провадження не було виконано, а підставою для закінчення виконавчого провадження стало затвердження ухвалою Свалявського районного суду від 28 липня 2025 року мирової угоди (копія ухвали додається).

05 вересня 2025 року ухвалою ЗОАС відкрив провадження, зобовязав відповідача надати суду в термін 7 днів з дня отримання даної ухвали виконавче провадження № 52479690. Суд розяснив про право застосування судом заходів процесуального примусу в порядку Глави 9 КАСУ, а відповідач може надати свої пояснення по суті позову не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвалу відповідач отримав в електронний кабінет в день її винесення.

29 вересня 2025 року ЗОАС повторно зобовязав Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавче провадження № 52479690 (ОРИГІНАЛ) в термін 3 дні з дня отримання даної ухвали . Розяснено про право застосування судом заходів процесуального примусу в порядку Глави 9 КАСУ.

02 жовтня 2025 року відповідач надав суду виконавче провадження № 1052/4 , номер за ЄДРВП 52479690.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та виконавче провадження суд дійшов наступних висновків.

19 серпня 2016 року у справі № 306/1125/16-ц Свалявський районний суд Закарпатської області виніс рішення , яким стягнув солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 3 473 345,75 грн.

13 вересня 2016 року рішення набрало законної сили.

22 вересня 2016 року виконавчий лист видано стягувачу.

03 жовтня 2016 року стягувач подав виконавчий лист для примусового виконання до відділу ППВР ДВС ГТУЮ у Закарпатській області.

04 жовтня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Секерня В.М. прийнято Постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа 306/1125/16-ц , виданого 22.09.2016 року.

У постанові зазначено, що боржник повинен самостійно виконати виконавчий документ в строк до 11.10.2016 року. При невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат , повязаних з провадженням виконавчих дій.

28 березня 2017 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Секерня В.М до зведеного виконавчого провадження № 52922152 приєднано виконавче провадження № 52479690.

Ухвалою Свалявського районного суду від 14.09.2023 року у справі № 306/1125/16-ц замінено сторону стягувача ОСОБА_3 на правонаступника ОСОБА_4

28 липня 2025 року Свалявським районним судом у справі № 306/1125/16-ц затверджено мирову угоду наступного змісту:

Затвердити мирову угоду, укладену 11 липня 2025 року між ОСОБА_4 (стягувач) та ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (боржники) за умовами якої:

1.У рахунок погашення заборгованості за судовими рішеннями та виконавчими документами на загальну суму боргу10503477(десятьмільйонів п`ятсот три тисячі чотириста сімдесят сім)грн. до стягувача ОСОБА_4 переходить право власності на нерухоме майно житловий будинок готовністю 95.9 % позначеного на плані літ. «А» загальною площею 758.00 м. кв.,, земельну ділянку площею 0.0925 га., кадастровий номер :03:001:0063, цільове використання для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, будівлі літ.А1, літ. А2 надвірні споруди, реєстраційний номер майна 40.

2. Ухвала суду про визнання мирової угоди є підставою для реєстрації у Державному реєстрі речових прав.

3. Після набрання ухвалою суду про визнання мирової угоди законної сили боржники не мають перед стягувачем заборгованості а виконавчі провадження 52557975, 52558559, 52479690,52485417та 71932306 підлягають закінченню на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ Про виконавче провадження.

Укладаючи мирову угоду сторони свідчать що нерухоме майно по якому сторони укладають мирову угоду перебуває у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Боржники стверджують що внаслідок визнання мирової угоди судом права та інтереси інших осіб не будуть порушені.

Укладаючи мирову угоду стягувач та боржник підтверджують що вона носить реальний характер та спрямована на настання юридичних наслідків викладених у ній. Правові наслідки заяви сторонам виконавчого провадження відомі та зрозумілі.

01 серпня 2025 року Представник правонаступника ОСОБА_4 адвокат Шпуганич В.П.подав відповідачу вищевказану ухвалу для відома та виконання.

15 серпня 2025 року старший державний виконавець О. Гаринець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа 306/1125/16-ц керуючись п. 2 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ Про виконавче провадження " .

18 серпня 2025 року старший державний виконавець О. Гаринець відділу ПВР УЗПВР виніс постанову про стягнення виконавчого збору керуючись ч.3 ст.40 ЗУ "Про виконавче провадження " .

Мотиви та норми права застосовані судом.

Відповідно до статті 1 ЗУ "Про виконавче провадження" (1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 39 Закону1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Згідно ч.3 ст.40 Закону1404-VIII :

разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Стаття 27 Закону 1404-VIII в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин є наступною:

1. Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. 2. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів

Стаття 27 Закону 1404-VIII в редакції станом на день відкриття виконавчого № 52479690 провадження є наступною:

1Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.2. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Тобто,у період до 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору становив - 10 відсотків фактично стягнутої суми, тоді як, у період після 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору складав - 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Судом встановлено, що мирова угода укладена між стягувачем і боржником стосується пяти виконавчих проваджень на загальну суму 10 503 477 грн., де одним із боржників є позивач. Однак реального і фактичного виконання за виконавчим провадженням не відбулося 52479690.

Верховний Суд у справі № 520/11908/18 зазначив наступне:

Положення статті 27 Закону №1404-VІІІ (у редакції чинній у період до 28.08.2018 року) зменшували відповідальність ОСОБА_1 , як боржника, в порівнянні з нормами статті 27 Закону № 1404-VІІІ (у редакції чинній з 28.08.2018 року), оскільки розмір виконавчого збору обраховувався як 10 відсотків від фактично стягнутої суми, а не з суми що підлягає примусовому стягненню.

Таким чином, з урахуванням того, що зміни внесені Законом №2475-VIII погіршили становище боржника ОСОБА_1 , а також те, що виконавчою службою фактично не стягнуто з боржника коштів за виконавчим листом №641/9187/15-ц, колегія суддів дійшла висновків, що у державного виконавця Кунєвої М.І були відсутні правові підстави для стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 740 895,94 грн, та відповідно, здійснення арешту коштів боржника.

Як установив суд першої інстанції у цій справі, з матеріалів виконавчого провадження ВП №57029163 убачається, що виконавче провадження про стягнення з позивача заборгованості тривало лише з 21 серпня 2018 року по 31 серпня 2018 року, при тому, що заява про повернення виконавчого документу була подана стягувачем ще 28 серпня 2018 року.

З вказаного слідує, що державний виконавець не проводив виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом №641/9187/15-ц, виданим 01 березня 2018 року Комінтернівським районним судом міста Харкова, а також державний виконавець не стягнув у примусовому порядку суму, зазначену у вказаному виконавчому листі.

Водночас, за своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року справа №2540/3203/18.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у спірній постанові, а отже, така постанова не відповідає вимогам статті 27 Закону № 1404-VIII.

Аналогічно позиції притримується суд у даній ній справі.

Відзиву та доказів у спростування позиції та мотивів позивача відповідач не надав, а отже ним не доведено в силу ст. 77 КАСУ законність і правомірність своїх дій та рішень,у звязку з чим оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 6, 9, 72-76, 242 -246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови стягнення виконавчого збору від 18 серпня 2025 року у виконавчому провадженні № 52479690 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 18.08.25 року старшого державного виконавця О. Гаринець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 52479690.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адмінсуду протягом 10 днів.

СуддяЗ.Б.Плеханова