Справа № 295/15624/25
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

10.11.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

розглянувши позовну заяву, подану представником ОСОБА_1 - Криницьким Олександром Миколайовичем, до державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гриценко Єлізавети Юріївни, третя особа- ОСОБА_2 , про оскарження постанови державного виконавця,

в с т а н о в и в:

Представник Криницький О.М. звернувся до суду з позовом на підставі ст. 245 КАС України, тобто в порядку адміністративного судочинства, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гриценко Є.Ю. №79254480 від 10.10.2025.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги предстаник позивача вказує, що10.10.2025 державний виконавець Гриценко Є.Ю. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Богунським районним судом м. Житомира 25.09.2025 у цивільній справі №295/19421/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення.

ОСОБА_4 стверджує, що державний виконавець Гриценко Є.Ю. прийняла до виконання виконавчий лист всупереч вимогам ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в неї були відсутні докази знаходження належного ОСОБА_1 на праві власності майна на території відповідного виконавчого округа.

В позові вказано, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем зазначена недостовірна інформація про місце його проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Представник позивача за таких обставин посилається на те, що у державного виконавця були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження.

Дослідивши позовну заяву, долучені до неї документи, суд дійшов такого висновку.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, посилаючись на ст. 245 КАС України, звернувся до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 25.09.2025 державний виконавець Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 10.10.2025 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, виданого для виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21.04.2025, ухваленого в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 як боржник у виконавчому провадженні оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження, яке було відкрито для виконання рішення суду, ухваленого у цивільній справі №295/19421/24, а тому позивач не може пред`являти позов про оскарження постанови державного виконавця в порядку ст. 245 КАС України, оскільки законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником процесуальних рішень державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

В порядку адміністративного судовчинства підлягають вирішенню спори з державною виконавчою службою з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої статті 20 КАС України.

Судом не встановлено і з матеріалів, які долучені до позовної заяви, не вбачається, що спір позивача з державною виконавчою службою виник з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішення суду, ухваленого місцевим судом як адміністративним в порядку ст. 20 КАС України.

Закон визначає ефективний та належний спосіб захисту порушеного права та інтересу особи - боржника внаслідок відкриття виконавчого провадження державним виконавцем в межах виконавчого провадження шляхом оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного вище, з огляду на те, що порушені права ОСОБА_1 не підлягають захисту у порядку адміністративного провадження, у відкритті провадження слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Керуючись статтями 5, 20, 170, 286 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Роз`яснити позивачу і його представнику право звернутися до суду, який ухвалив судове рішення, зі скаргою в порядку розділу VII ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Стрілецька