Справа № 460/8988/24
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2025 року м. Рівне №460/8988/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач) про:

визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення позивачу основного розміру пенсії з 63 % до 58 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2008;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, виходячи з основного розміру 60 % відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2008, з врахуванням раніше проведених виплат.

За змістом позовної заяви, вимоги позивача ґрунтуються на тому, що він з 2000 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років, призначену за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивач вказує, що при призначенні йому пенсії її розмір був обчислений у розмірі 63 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, в т.ч.: 58 відсотків встановлено у зв`язку з наявністю 21 років вислуги та 5 відсотків у зв`язку з наявністю статусу особи, яка брала участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи (категорія 3) під час проходження військової служби. В 2024 році позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації про порядок обчислення пенсії позивача. У відповідь на вказану заяву відповідач повідомив, що, зокрема, у зв`язку зі змінами у чинному законодавстві, проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2008, під час якого основний розмір пенсії був обчислений виходячи з 58 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки основний розмір пенсії за вислугу років, який обчислюється у відсотках від відповідних сум грошового забезпечення, є сталою величиною, яка визначається один раз при призначенні пенсії, а подальші перерахунки пенсії не зумовлюють її зміну. З урахуванням наведеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 19.08.2024 суддею Гудимою Н.С. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до розпорядження керівника апарату Рівненського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку із відрахуванням зі штату Рівненського окружного адміністративного суду судді Гудими Н.С., вказану справу передано для розподілу до автоматизованої системи документообігу суду.

Відповідно до проведеного повторного 26.02.2025 автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану адміністративну справу передано на розгляд судді Нор У.М.

Ухвалою суду від 27.07.2025 адміністративну справу №460/8988/24 прийнято до провадження судді Нор У.М.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що позивачу призначена пенсія за вислугу років за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", розмір якої за нормами, чинними на момент призначення пенсії, становив 63 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, з них: 58 відсотків за 31 рік вислуги; 5 відсотків як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 3). Відповідач вказує, що у зв`язку з набранням чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", пенсія позивача підлягала перерахунку з 01.01.2008 у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. При перерахунку пенсії позивача з 01.01.2008 її основний розмір було обчислено, виходячи з 58 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, оскільки чинна на момент перерахунку редакція статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", більше не встановлювала підвищення пенсії за вислугу років особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби. Таким чином, відповідач стверджує, що розмір пенсії позивача, починаючи з 01.01.2008, був обчислений у відповідності до вимог чинного законодавства. Додатково відповідач звертає увагу на пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом. З наведених підстав, відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та з 05.01.2000 отримує пенсію за вислугу років, призначену за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з Висновком про призначення пенсії за вислугу років від 26.03.2002, складеним ФЕВ УМВСУ в Рівненській області, при призначені пенсії позивачу її основний розмір був обчислений виходячи з 63 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, в т.ч.: 58 відсотки грошового забезпечення встановлено позивачу у зв`язку з наявністю 21 років вислуги та додатково 5 відсотків грошового забезпечення у зв`язку з наявністю статусу особи, яка брала участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи (категорія 2) під час проходження військової служби.

З 01.01.2008 відповідач провів перерахунок пенсії позивача на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 з урахуванням розміру грошового забезпечення за посадою, яку позивач займав на день звільнення, станом на 01.01.2008. При цьому, під час такого перерахунку основний розмір пенсії позивача був обчислений відповідачем виходячи з 58 відсотків відповідних сум грошового забезпечення за 21 рік вислуги. Вказане не заперечується учасниками справи за змістом заяв по суті.

Позивача звернувся до відповідача із запитом про здійснення перерахунку та виплату пенсії з 63% сум грошового забезпечення.

Листом від 18.06.2024 за №7299-6442/П-03/8-1700/24 відповідач повідомив про те, що проведено перерахунок пенсії позивача виходячи з 58 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Такі дії, як слідує зі змісту листа, відповідач мотивував тим, що при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2008 її основний розмір був обчислений у відповідності до чинної редакції статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка на момент перерахунку не встановлювала додаткове збільшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років від відповідних сум грошового забезпечення у зв`язку з наявністю у пенсіонера статусу особи, яка брала участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС під час проходження військової служби. Таким чином, у зв`язку з наявністю у позивача 21 року вислуги, основний розмір його пенсії був обчислений на рівні 58 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

З 01.01.1992 введено в дію Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). Згідно з Преамбулою, цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до положень пункту "а" статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Крім того, згідно з положеннями пункту "в" статті 13 Закону № 2262-XII, особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Як встановлено судом, з 05.01.2000 позивачу призначено пенсію за вислугу років, основний розмір якої у відповідності до пунктів "а" та "в" статті 13 № 2262-XII склав 60 відсотки відповідних сум грошового забезпечення, в т.ч.: 55 відсотків грошового забезпечення встановлено позивачу у зв`язку з наявністю 21 років вислуги та додатково 5 відсотків грошового забезпечення у зв`язку з наявністю статусу особи, яка брала участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи (категорія 2) під час проходження військової служби.

В подальшому, підпунктом 9 пункту 1 Розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" від 04.04.2006 № 3591-IV (далі - Закон № 3591-IV), який набрав чинності 29.04.2006, були внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції Закону № 3591-IV), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт б статті 12): за страховий стаж 25 років 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей (пункт в статті 12): за вислугу 15 років 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Таким чином, Законом № 3591-IV були внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема, змінено редакцію пункту "в" вказаної статті, шляхом виключення можливості збільшення основної пенсії на 10 відсотків та 5 відсотків відповідних сум грошового забезпечення для осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи категорії 1 та 2, 3 відповідно.

В свою чергу, порядок перерахунку призначеної за Законом № 2262-ХІІ пенсії врегульований положеннями статті 63 названого Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Виходячи з положень цієї статті, суд зауважує, що обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України право на визначення умов та порядку перерахунку пенсії за Законом № 2262-ХІІ, у зв`язку з чим порядок перерахунку таких пенсій врегульований Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45), який набрав чинності 20.02.2008.

Так, згідно із пунктом 1 Порядку № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 45, на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Також, пунктом 4 Порядку № 45 передбачено, що Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частиною другою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Як встановлено судом, 01.01.2008 набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою визначено нові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу державних органів.

В подальшому, 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704 " Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103 " Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103), пунктом 1 якої встановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704

Повертаючись до спірних правовідносин, які безпосередньо стосуються правомірності зменшення відповідачем відсоткового значення розміру основної пенсії позивача при здійсненні її перерахунку з 01.01.2008, суд вказує таке.

Питання стосовно зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-ХІІ, було предметом розгляду, зокрема, у зразковій справі № 240/5401/18. За результатами перегляду вказаної справи Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2019 погодилася з висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеним у рішенні від 05.02.2019, про наявність підстав для задоволення позову та про те, що при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі Постанови № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Зазначені судом висновки стосовно відсутності підстав для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача при здійсненні її перерахунку також узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.08.2018 у справі № 686/12623/17, від 27.02.2020 у справі № 522/22925/16-а, від 09.04.2020 у справі № 640/19928/18, від 23.06.2021 у справі № 140/392/19, від 08.11.2022 у справі № 2040/5923/18, від 14.11.2022 у справі № 380/22040/21, від 28.11.2022 у справі № 340/5306/21, від 02.03.2023 у справах № 300/5520/21 та № 300/5477/21, від 16.03.2023 у справі № 580/8568/21.

Крім того, подібні правовідносини до тих, які виникли у цій справі, були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 200/7786/19-а. У цій справі Суд, як слідує зі змісту постанови від 16.02.2022, аналізуючи положення статті 13 та 63 Закону № 2262-ХІІ, врахувавши позицію, сформовану у справі № 240/5401/18, вирішив відступити від висновків Верховного Суду України та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду про те, що оскільки на момент здійснення перерахунку пенсії стаття 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 3591-IV не передбачала 10-відсоткового збільшення пенсії для військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, а інша норма, яка б установлювала таку доплату, у чинному законодавстві України відсутня, то правових підстав для нарахування наведеної 10-відсоткової доплати для зазначених військовослужбовців немає.

Відступаючи від зазначеного висновку Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що на час виникнення спірних правовідносин стаття 13 Закону № 2262-ХІІ була чинною у редакції Закону № 3591-IV, яка не передбачала доплати особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1. Проте, застосування органом пенсійного фонду при перерахунку пенсії позивача положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 3591-IV є протиправним, оскільки ця норма стосується призначення нових, а не перерахунку раніше призначених пенсій. До того ж статтею 58 Конституції України закріплено принцип незворотності нормативно-правових актів у часі.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав при перерахунку пенсії особи відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, для застосування механізму нового обчислення пенсії за нормами частини першої статті 13 цього Закону, яка застосовується саме при першому призначенні пенсії. При перерахунку пенсії для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби, з огляду на положення статті 16 (подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу є обов`язком держави) у сукупності з положеннями частини п`ятою статті 17 (Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей) Конституції України, як виняток із загального правила, за чинного законодавчого регулювання застосовується тлумачення закону на користь особи (незастосування закону, який звужує права особи) у формі застосування попередньої редакції статті 13 Закону № 2262-ХІІ (до внесення змін згідно із Законом № 3591-IV) змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке було визначене при її призначенні, є незмінним.

Більше того, аналогічного висновку, керуючись позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 16.02.2022 у справі № 200/7786/19-а, дійшов Верховний Суд у постанові від 19.12.2023 у справі №140/500/21.

Підсумовуючи вище наведене в його сукупності, суд приходить до висновку про те, що зменшуючи відсоткове значення розміру основної пенсії позивача з 60 відсотків до 55 відсотків при її перерахунку з 01.01.2008, відповідач діяв всупереч вимогам закону, чим зумовив порушення права позивача на належний соціальний захист, а тому порушене право позивача підлягає відновленню шляхом ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання таких дій відповідача протиправними, а також зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2008, обчисливши її основний розмір на рівні 60 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, покликання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом суд відхиляє як безпідставне з огляду на встановлення в ході судового розгляду справи вини відповідача у неналежному перерахунку пенсії позивача з 01.01.2008 та правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 26.12.2023 у справі № 340/4915/22, згідно з якою за наявності вини пенсійних органів у нездійсненні перерахунку пенсії особі, яка набула на це право, застосуванню підлягає спеціальна норма щодо строків звернення до суду частина третя статті 51 Закону № 2262-ХІІ, яка передбачає, що порушене право підлягає відновленню з дати виникнення підстав для перерахунку пенсії та без обмеження строком.

Також, ухвалюючи це рішення, суд бере до уваги твердження, викладене Верховним Судом в ухвалі від 03.11.2021 у справі № 200/7786/19-а, про те, що забезпечення державою соціального захисту військовослужбовців, які під час проходження військової служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є пріоритетним та має безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, не можуть бути скасовані чи звужені.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своєї бездіяльності та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак позовну заяву належить задовольнити.

Підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду також відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат учасниками справи суду не надано.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 63 відсотків до 58 відсотків відповідних сум грошового забезпечення при її перерахунку з 01.01.2008.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.01.2008 шляхом обчислення її основного розміру із застосуванням 63 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 11 листопада 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя У.М. Нор