Справа № 400/6262/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 р. № 400/6262/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , Київ, Військової частини НОМЕР_2 , Київ,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 1), Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним дії уповноважених посадових осіб військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 :

- грошового забезпечення за період з 20.03.2022 по 31.05.2023 без урахування розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб";

- матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 -2023 роки, нарахованої та виплаченої у період з 20.03.2022 по 31.05.2023, виходячи з розміру грошового забезпечення без урахування розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30,08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб";

- грошової допомоги на оздоровлення за 2022 та 2023 роки, нарахованої та виплаченої у період з 20.03.2022 по 31.05.2023. виходячи з розміру грошового забезпечення без урахування розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

2. Зобов`язати уповноважених посадових осіб військової частини НОМЕР_2 нарахувати та уповноважених посадових осіб військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням раніше виплачених сум:

- грошове забезпечення за період з 20.03.2022 по 31.05.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, обчисленого, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022 Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» №1928-ІХ від 02.12.2021, та встановленого на 01.01.2023 Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-ІХ від 03.11.2022, шляхом його множення на відповідні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017, а також надбавки за вислугу років;

- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 -2023 роки, нарахованої та виплаченої у період з 20.03.2022 по 31.05.2023, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022 Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» №1928-ІХ від 02.12.2021, та встановленого на 01.01.2023 Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-ІХ від 03.11.2022, шляхом його множення на відповідні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017;

- грошову допомогу на оздоровлення за 2022 та 2023 роки, нараховану та виплачену у період з 20.03.2022 по 31.05.2023, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України па 2022 рік" станом на 01.01.2022 та встановленого на 01.01.2023 Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-ІХ від 03.11.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в спірний період він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 у складі НОМЕР_3 окремої бригади Сил територіальної оборони ЗСУ військова частина НОМЕР_1 , які, на думку позивача, невірно розраховували його грошове забезпечення у період з 20.03.2022 по 31.05.2023.

Ухвалою суду від 23.06.2025 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу у 10 - денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення цього строку.

10.07.2025 надійшла заява позивача про поновлення строків звернення до суду, мотивована, тим, що позивач є діючим військовослужбовцем Служби Безпеки України та посиланням на початок перебігу строку з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг та характер виплачених сум.

Ухвалою від 15.07.2025 суд дійшов висновку про доцільність вирішення питання стосовно дотримання позивачем строку звернення до суду з позовною заявою після оцінки обставин (фактів), якими обґрунтована заява позивача про поновлення строку звернення до суду в сукупності з доказами, наданими відповідачами та після з`ясування позиції останніх з даного питання і відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 15.07.2025 суд постановив, що розгляд справи відбуватиметься у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи, встановив строки для подання сторонами заяв по суті.

Для з`ясування обставин, пов`язаних з дотриманням позивачем с року звернення до суду суд ухвалою витребував у відповідачів накази, якими ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу та відраховано зі списків особового складу; копію грошового атестата; копію/витяг з журналу реєстрації вихідної документації в частині запису про видачу/вручення грошового атестата; копію картки особового рахунка військовослужбовця ОСОБА_1 з відміткою (під підпис військовослужбовця) щодо дати видачі/вручення грошового атестата.

Відповідач 2 проти позову заперечив, у відзиві, який надійшов до суду 26.05.2025, частково підтвердив викладені у позові обставини, а саме щодо того, що в період з 24.02.2022 по 15.08.2023 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що знаходиться у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_1 . По суті позову відповідач 2 зазначив, що в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 р. в справі № 826/6453/18 питання про визнання та скасування самих Змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, не вирішено. Відповідач 2 в свої діяльності має керуватися усіма нормами постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103, в тому числі безпосередньо Змінами, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, крім тих норм, які визнані протиправними та скасовані (в даному випадку це пункт 6 означеної постанови КМУ). Також, відповідач 2 наголошує, що він не є належним відповідачем у справі, позаяк позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка знаходилась на фінансовому забезпеченні відповідача 2. Проте, у відповідача 2 відсутні повноваження на самостійне нарахування грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовцям підпорядкованих військових частин, тобто будь-які нарахування та перерахунок грошових виплат військовослужбовцям підпорядкованої військової частини НОМЕР_2 , в даному випадку Позивачу, здійснюється саме цією військовою частиною. Крім того, відповідач 2 у відзиві стверджує, що позивачем порушено строк звернення до суду. Відтак, просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач у відповіді від 01.08.2025 з позовом не погодився, зокрема, з тих мотивів, що виплата грошових коштів Позивачу буде здійснюватися саме військовою частиною НОМЕР_1 , як розпорядником бюджетних коштів, а, отже, залучення такого Відповідача є необхідним через вплив судового рішення на його права та обов`язки.

Відповідач 1 проти позову не заперечив, відзив до суду не направив. Ухвала про відкриття провадження у справі направлена до кабінету відповідача 1 у системі «Електронний суд» ЄСІТС.

На підставі матеріалів справи суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

З заяв по суті вбачається, що в період, за який заявлені позовні вимоги, а саме з 20.03.2022 по 31.05.2023 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що знаходиться у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №49 від 20.03.2022 солдата ОСОБА_1 було зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 15.08.2023 № 231 військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 , у зв`язку зі звільненням з займаної посади наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 17 липня 2023 року №888, звільнено з займаної посади та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України. Ці обставини не є спірними між сторонами, а отже, суд вважає їх встановленими.

Довідки № 1661/1718275, № 1661/1718275 від 19.04.2025, а також відзив відповідача 2 підтверджують, що в спірний період при розрахунку грошового забезпечення застосовано розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», який складає 1762,00 грн.

Позивач вважає, що його грошове забезпечення у період з 20.03.2022 по 31.05.2023 розраховувалось невірно, що стало підставою для звернення до суду.

Предметом спору у цій справі є правильність обчислення розміру грошового забезпечення позивача.

При цьому, суд вважає за необхідне перед вирішенням спору по суті повернутись до з`ясування питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду. Як вже зазначено вище, суд, відкриваючи провадження у справі, відклав вирішення клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, надавши можливість відповідачам висловити свої міркування з цього приводу і надати докази щодо того, що з сумами, нарахованими при звільненні, позивач був ознайомлений своєчасно. Також, суд витребував у відповідачів відомості щодо дати видачі/вручення грошового атестата.

Таких доказів відповідачі до суду не надали, вимоги ухвали не виконали. Відтак, відповідачами не доведено своєчасне ознайомлення позивача з сумами, нарахованими при звільненні. За таких обставин суд доходить висновку, що строк звернення до суду позивачем дотримано.

Вирішуючи спір, суд враховує наступні норми права.

Положення статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачають, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою № 704, яка набрала чинності 01.03.2018, затверджені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пункт 4 Постанови № 704 (в редакції до 24.02.2018) встановлює, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Однак, Постановою № 103 до Постанови № 704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 викладений у новій редакції:

"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Отже, з 01.03.2018 Уряд України запровадив одну розрахункову величину обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений законом на 1 січня 2018 року.

Разом із тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, визнаний протиправним та скасований пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким, зокрема, в пункт 4 Постанови № 704 були внесені зміни.

Відтак, відповідно до редакції пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток додатку 1 та пункту Примітки додатку 14 до Постанови № 704, розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

З наведеного суд дійшов висновку, що саме з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 - діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін.

Тобто з 29.01.2020 була відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018.

Отже, з 29.01.2020, тобто з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18 виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Застосовуючи ці приписи до обставин справи, суд зазначає, що з 20.03.2022 грошове забезпечення позивача підлягало розрахуванню шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного року , на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

12.05.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №481 (далі - Постанова КМУ №481), що набрала законної сили 20.05.2023, якою було скасовано підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, відповідно до яких установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Тобто, з 20.05.2023 у зв`язку із внесенням постановою КМУ №481 змін до постанови Кабінету Міністрів України, затвердженої постановою КМУ від 21 лютого 2018 року № 103, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14, а не виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на відповідний рік, у цьому випадку станом на 01.01.2023.

У межах справи №320/29450/24 оскаржено пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481, яка є нормативно-правовим актом, стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка є нормативно-правовим актом.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 по справі №320/29450/24, яке набрало законної сили відповідно до Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Водночас, з системного аналізу положень КАС України та теорії права є відмінність у правових наслідках «визнання протиправним та скасування» і «визнання протиправним та нечинним» відповідного адміністративного акта.

Так, відповідно до вимог ст. 5 КАС України, ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У цьому контексті суд звертає увагу, що згідно положень ч.2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 року у справі №320/29450/24, не впливає на вирішення даної справи, оскільки не має ретроактивної дії.

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду, викладену при вирішення подібних правовідносин у постановах від 24 червня 2025 року у справі № 420/5584/24, від 26 червня 2025 року у справі № 480/7154/24, від 30 червня 2025 року у справі № 280/8083/24, від 30 червня 2025 року у справі № 280/8605/24, від 30 червня 2025 року у справі 460/3942/24, від 02 липня 2025 року № 240/29489/23 у справі 240/29489/23.

В указаних постановах Верховний Суду звернув увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постановах від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22 та від 11 вересня 2024 року у справі № 554/154/22, наголошувала на тому, що суд не може перебирати на себе правотворчі функції законодавчої та виконавчої влади. Порушення такого підходу та, відповідно, ігнорування принципу законності: суперечить, щонайменше, принципам правової визначеності, легітимних очікувань та належного урядування як базовим складовим правовладдя (верховенства права); дискримінує іншу сторону правовідносин; означає, що суд може надати дозвіл будь-кому та будь-коли діяти за межами закону (який містить заборони) або за межами наданих законом прав (повноважень); іде в розріз з принципом поділу влади на законодавчу, виконавчу та судову, а також порушує систему стримувань і противаг (суд втручається в компетенцію суб`єктів нормотворення та може ігнорувати їх волю).

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення, починаючи з 20.03.2022 до 19.05.2023 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2022 Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік, на 01.01.2023 Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік, є неправомірними.

Водночас, відсутні правові підстави для розрахунку грошового забезпечення позивача із зазначенням складових грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, починаючи з 20.05.2023.

Суд наголошує, що оскільки щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також грошова допомога на оздоровлення відповідно до норм Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністра оброни України 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260) розраховуються, виходячи з місячного грошового забезпечення, перерахунок грошового забезпечення за період з 20.03.2022 по 19.05.2023 тягне з собою необхідність перерахунку і цих виплат, здійснених в зазначений період.

Вирішуючи питання, щодо того, яким саме відповідачем допущено протиправні дії щодо невірного розрахунку і виплати позивачу грошового забезпечення у спірний період і на кого з відповідачів слід покласти обов`язок здійснити перерахунок і виплату, суд виходить з такого.

В матеріалах справи є Положення про об`єднане фінансове господарство військової частини НОМЕР_1 тa військових частин, зарахованих на фінансове забезпечення, яке затверджено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2022 №353. Зазначене положення визначає склад, завдання, права, обов`язки, порядок взаємодії, розмежування повноважень та відповідальності посадових осіб військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 щодо ведення спільного фінансового господарства військової частини НОМЕР_1 та подання необхідних документів.

Пунктом 2.1. Положення на командира військової частини НОМЕР_2 покладено обов`язок забезпечувати виплату грошового забезпечення та заробітної плати особовому складу в установлені законодавством терміни шляхом своєчасної передачі начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 необхідних для розрахунків грошового забезпечення і заробітної плати даних про чисельність особового складу і проходження ним служби, завірених витягів наказів про прибуття і вибуття, переміщення, прийом та звільнення особового складу (у день видання наказу), а також перевірки особистим підписом відповідності розрахунково-платіжних відомостей на видачу грошового забезпечення та заробітної плати обліковим даним і штату військової частини.

Порядок взаємодії між фінансово-економічними службами військової частини НОМЕР_1 і НОМЕР_2 щодо виплати грошового забезпечення, заробітної плати та інших виплат особовому складу врегульовано пунктом 6.1. Положення, за яким після проведення належних нарахувань у фінансово-економічній службі військової частини НОМЕР_1 начальники фінансово-економічних служб підпорядкованих військових частини особисто здійснюють перевірку всіх проведених нарахувань, засвідчують це особистим підписом та надають перевірені розрахунково-платіжні та банківські відомості на підпис командиру підпорядкованої військової частини та посадовій особі яка відповідає за облік особового складу.

З зазначеного вбачається, що нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 здійснюється військовою частиною НОМЕР_1 на підставі даних, що передаються військовою частиною НОМЕР_2 .

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачем правильно визначено у позові, що невірне нарахування і виплата грошового забезпечення в період з 20.03.2022 по 19.05.2023 є результатом дій як відповідача 1, так і відповідача 2.

При цьому, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права є покладення на відповідача 2 обов`язку щодо перерахунку і виплати позивачу грошового забезпечення.

Враховуючи викладене вище, суд робить висновок, що позов слід задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання щодо його розподілу

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 (Київ ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) Військової частини НОМЕР_2 (Київ ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним дії військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 20.03.2022 по 19.05.2023, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 -2023 роки, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 та 2023 роки, нарахованих та виплачених у період з 20.03.2022 по 19.05.2023, без урахування розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 за період з 20.03.2022 по 19.05.2023 провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок ОСОБА_1 виплаченої у період з 20.03.2022 по 19.05.2023 грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, за 2022-2023 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

5. В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко