Справа № 340/2591/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 340/2591/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року (суддя Казанчук Г.П.) у справі № 340/2591/25 за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Кіровоградській області звернулось до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідачки податковий борг по платі за спеціальне використання рибних та інших водних ресурсів (код класифікації доходів бюджету 13070200) в сумі 34594,95 грн., на користь Великоандрусівської територіальної громади, за наступними реквізитами: отримувач: ГУК у Кіров.обл./ тг с Вел Анд/13070200; банк: Казначейство України (ЕАП); ЗКПО банка: 37918230; рахунок: UА0011473; код платежу: 50 18010300 (місцевий бюджет); назва податку: плата за спеціальне використання рибних та інших водних ресурсів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковий борг відповідачки становить 34594,95 грн. У зв`язку з тим, що відповідачка самостійно не сплатила узгоджену суму зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган звернувся у суд з позовною заявою.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Судом першої інстанції зазначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.

Суд встановив, що на адресу відповідачки надсилалась податкова вимога форми «Ф» від 21.04.2017 №904-12, яка направлялась відповідачці у встановленому законом порядку та отримана нею 03.06.2017.

Суд зауважив, що за наслідком несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання формується податковий борг. Якщо платник, не сплатив зобов`язання, то

податкові органи надсилають податкову вимогу. У випадку несплати такого податкового зобов`язання, податковий борг погашається шляхом стягнення коштів зокрема з рахунків платника податків.

Суд вказав, що станом на дату винесення рішення у суду відсутні відомості щодо повної чи часткової сплати відповідачем податкового боргу в сумі 34594,95 грн.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу у загальній сумі 34594,95 грн., з яких 34215,24 грн основного платежу та пені 378,71 грн є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що позивачем до позовної заяви не надавалася податкова вимога форми «Ф» від 21.04.2017 №904-12. Вважає, що ані податкова вимога від 21.07.2017 за №751-12, ані податкова вимога форми «Ф» від 24.07.2017 №904-12 не можуть бути доказом обізнаності щодо податкового боргу відповідачки за період з 25.10.2021 по 25.03.2023. Зауважує, що плату за спеціальне використання рибних та інших водних ресурсів вона вносила регулярно, зокрема згідно з квитанціями від 19.10.2021, 19.01.2022, 19.04.2022, 19.10.2022 та 19.01.2023, на рахунок Великоандрусівської територіальної громади, у визначених розмірах та з урахуванням встановлених термінів.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 16.05.1996 (дата запису: 30.08.2004, номер запису: 0000013) відповідно до приписів Податкового кодексу України є платником податків.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює такі види діяльності за КВЕД: 03.12 Прісноводне рибальство (основний); 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.

За відповідачкою рахується податковий борг по сплаті за спеціальне використання рибних та інших водних ресурсів в сумі 34215,24 грн., який сформувався за рахунок несплати грошових зобов`язань, а саме згідно:

- розрахунку платежів за спеціальне використання рибних та інших водних ресурсів №2107 від 18.10.2021 року (термін сплати 25.10.2021) в сумі 36,35 грн.;

- розрахунку платежів за спеціальне використання рибних та інших водних ресурсів №478 від 15.02.2022 року (термін сплати 15.02.2022) в сумі 4510,98 грн.;

- розрахунку платежів за спеціальне використання рибних та інших водних ресурсів №916 від 26.07.2022 року (термін сплати 26.07.2022) в сумі 919,27 грн.;

- розрахунку платежів за спеціальне використання рибних та інших водних ресурсів №1111 від 26.10.2022 року (термін сплати 26.10.2022) в сумі 15999,65 грн.;

- розрахунку платежів за спеціальне використання рибних та інших водних ресурсів №1053791 від 19.01.2023 року (термін сплати 25.01.2023) в сумі 12749,99 грн. (а.с.9-13).

Також, відповідачці контролюючим органом нараховано пеню у розмірі 378,71 грн. (а.с.6-8).

У зв`язку наведеним вище, контролюючим органом подано позовну заяву, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 34594,95 грн.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України), платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, податкові органи наділені повноваженнями звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК України.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що оскільки вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що за відповідачкою рахується податковий борг по сплаті за спеціальне використання рибних та інших водних ресурсів в сумі 34215,24 грн., який сформувався за рахунок несплати грошових зобов`язань, а саме згідно:

- розрахунку платежів за спеціальне використання рибних та інших водних ресурсів №2107 від 18.10.2021 року (термін сплати 25.10.2021) в сумі 36,35 грн.;

- розрахунку платежів за спеціальне використання рибних та інших водних ресурсів №478 від 15.02.2022 року (термін сплати 15.02.2022) в сумі 4510,98 грн.;

- розрахунку платежів за спеціальне використання рибних та інших водних ресурсів №916 від 26.07.2022 року (термін сплати 26.07.2022) в сумі 919,27 грн.;

- розрахунку платежів за спеціальне використання рибних та інших водних ресурсів №1111 від 26.10.2022 року (термін сплати 26.10.2022) в сумі 15999,65 грн.;

- розрахунку платежів за спеціальне використання рибних та інших водних ресурсів №1053791 від 19.01.2023 року (термін сплати 25.01.2023) в сумі 12749,99 грн..

Разом з тим, контролюючим органом нараховано відповідачці пеню у розмірі 378,71 грн.

Колегія суддів зазначає, що зобов`язання, які обчислено відповідачкою самостійно у розрахунках №2107 від 18.10.2021 року, №478 від 15.02.2022 року, №916 від 26.07.2022 року, №1111 від 26.10.2022 року, №1053791 від 19.01.2023 року є узгодженими згідно статті 54 ПК України.

Згідно пункту 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Зі змісту відомостей ІКП відповідачки, колегія суддів з`ясувала, що сплата відповідачкою коштів згідно платіжних доручень №58826674 від 19.10.2021 (на суму 12064,08 грн.), №60482239 від 19.01.2022 (на суму 4510,98 грн.), №4 від 25.04.2022 (на суму 920 грн.), №63432613 від 19.10.2022 (на суму 15999,65 грн.) та №64481788 від 19.01.2023 (на суму 12750 грн.) в силу приписів ст. 87 ПК України правомірно зарахована контролюючим органом саме в рахунок погашення податкового боргу попередніх періодів, який був наявний у відповідачки станом на час сплати нею коштів, а не як сплату зобов`язань, що обчислені відповідачкою самостійно у розрахунках №2107 від 18.10.2021 року, №478 від 15.02.2022 року, №916 від 26.07.2022 року, №1111 від 26.10.2022 року, №1053791 від 19.01.2023.

Відтак, колегія суддів відхиляє аргументи скаржника про те, що зобов`язання, які обчислено відповідачкою у вищезгаданих розрахунках не є податковим боргом через сплату відповідачкою коштів за спеціальне використання рибних та інших водних ресурсів, зокрема квитанціями від 19.10.2021 (на суму 12064,08 грн.), 19.01.2022 (на суму 4510,98 грн.), 19.04.2022 (на суму 920 грн.), 19.10.2022 (на суму 15999,65 грн.), 19.01.2023 (на суму 12750 грн.), на рахунок територіальної громади.

Апеляційним судом досліджено, що позивачем подано до матеріалів справи копію податкової вимоги форми «Ф» від 21.04.2017 №904-12, що надіслана рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення на адресу відповідачки та вручена відповідачці, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 422.

Таким чином, ця податкову вимога згідно положень ПК України вважається належним чином врученою відповідачці.

Отже, вимоги п.95.2 ст.95 ПК України контролюючим органом дотримано.

Колегія суддів звертає увагу, що пункт 59.5 статті 59 ПК України передбачає, що у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В свою чергу, зі змісту матеріалів не підтверджено, що податковий борг був погашений відповідачкою в повному обсязі після направлення їй вимоги форми «Ф» від 21.04.2017 від 21.04.2017 №904-12, а отже в силу приписів п. 59.5 статті 59 ПК України додатково податкова вимога відповідачці не надсилається (не вручається).

З огляду на встановлені вище обставини, дотримання контролюючим органом процедури, що передує стягненню податкового боргу за рішенням суду, апеляційний суд дійшов висновку, що заявлені контролюючим органом позовні вимоги в повній мірі узгоджуються з приписами податкового законодавства, та є обґрунтованим.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі № 340/2591/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 10.11.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров