Справа № 380/7265/25
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/7265/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

військова частина НОМЕР_1 (далі також - позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач), в якій просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , паспорт: НОМЕР_3 ) на користь військової частини НОМЕР_4 , на фінансовому забезпеченні якої перебуває військова частина НОМЕР_1 , безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 20648,04 грн. під час фактичного невиконання обов`язків військової служби за період з 01.10.2023 по 31.10.2023 на рахунок: IBAN НОМЕР_5 ЄДРПОУ НОМЕР_6 МФО: 820172 Військова частина НОМЕР_4 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач ухилився від явки до медичного закладу, не повідомив про припинення лікування, до військової частини НОМЕР_1 не повертався та ухилився від виконання обов`язків військової служби. Відтак, позивач вважає, що відповідач безпідставно отримав грошове забезпечення у сумі 20648,04 грн., що є підставою для стягнення зазначеної суми в судовому порядку.

Ухвалою від 21.04.2025 суддя відкрила провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

З матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення №209 з ухвалою суду від 21.04.2025, були надіслані судом на адресу відповідача, однак такі повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Частиною 4 ст. 126 КАС України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Суд зазначає, що згідно з п. 4 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з п. п. 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270) у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.

Водночас, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема в ухвалах від 21.06.2022 у справі № 215/507/21, від 18.04.2022 у справі № 215/764/21 та постанові від 28.01.2021 у справі № 820/1400/17.

Отже, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 21.04.2025 не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Таким чином, суд на підставі ч. 6 ст. 162 КАС України дійшов висновку проводити розгляд справи на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до наказу командира військової частини № НОМЕР_7 №32 від 11.04.2025 солдата запасу ОСОБА_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 Про загальну мобілізацію, прийнято на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, призначено на посаду стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 . ВОС-100915А, з 11.04.2022 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважати таким, що з 11.04.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків з посадовим окладом за 4 тарифним розрядом у розмірі 2730 гривень на місяць, шпк солдат.

05.03.2025 начальник фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_2 звернулася з рапортом (вх. №330 від 05.03.2025) про виявлені внаслідок проведення позапланового аудиту переплати грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 за лютий 2024 року та жовтень 2023 року відповідно, хоча військовослужбовці на момент здійснення таких виплат перебували в статусі таких, що самовільно залишили військову частину та, відповідно, грошове забезпечення таким військовослужбовцям виплачуватись не повинно.

ОСОБА_1 з 01.07.2023 вибув на стаціонарне лікування у КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи». Протягом липня вересня 2024 року ОСОБА_1 регулярно, через командира підрозділу, надавав у військову частину НОМЕР_1 документи, які підтверджували факт перебування військовослужбовця на лікуванні.

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 через командира підрозділу надав медичну карту стаціонарного хворого №11976, з якої вбачається, що військовослужбовець повторно госпіталізований 10.10.2024.

З метою перевірки даного факту, військова частина НОМЕР_1 направила у КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи» відповідний запит.

На вищевказаний запит отримано відповідь КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. Ю. Липи» №1250 від 13.11.2023, в якій зазначено, що солдат ОСОБА_1 лікувався у вказаному закладі до 06.10.2023. 10.10.2023 солдату ОСОБА_1 оформлено медичну карту стаціонарного хворого №11976 у відділення кардіоревматології. Однак, до відділення солдат ОСОБА_1 не з`явився, внаслідок чого карта стаціонарного хворого була анульована.

З огляду на отриману інформацію начальником групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 було виконано відповідний рапорт за наслідком розгляду якого солдата ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №326 від 15.11.2023 оголошено таким, що перебуває в СЗЧ з 07.10.2023 та відповідно до п. 15 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, призупинено виплату йому грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за жовтень 2023 року здійснювалась на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №326 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.11.2023 та фактично була виплачена 10.11.2023.

На момент проведення виплати інформації щодо самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 не надходило.

За твердженням позивача, отримання цієї грошової суми є наслідком протиправної винної поведінки військовослужбовця, яка полягає в тому, що солдат ОСОБА_1 з 10.10.2022 не перебував на стаціонарному лікуванні, з причин, поважність яких не підтверджена належними доказами, - був відсутній на службі та не повідомив старших начальників про місце свого знаходження та про причини відсутності на службі.

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.01.2024 №1-РС (по особовому складу), на підставі повідомлення ТУ ДБР від 28.12.2023 №36704 23/15-02-2/12908 солдату ОСОБА_1 призупинено військову службу.

На підставі наказу від 03.01.2024 №1-РС (по особовому складу) видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 03.01.2024 №4, яким солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 27.12.2023.

Позивач стверджує, що будучи недобросовісним набувачем коштів у сумі 20648,04 грн., відповідач добровільно їх не повернув.

Відтак, позивач звертається до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до п. 2 Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 визначено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно з п. 9 Порядку № 260 грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Відповідно до п. 12 Порядку № 260 військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.

Отже, у період перебування військовослужбовця на лікуванні за ним зберігається виплата грошового забезпечення.

Натомість, за п. 15 Порядку № 260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в період з 01.10.2023 по 31.10.2023 ухилявся від виконання обов`язків військової служби, з медичного закладу до військової частини НОМЕР_1 не повернувся та з 15.11.2025 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №326 оголошений таким, що перебуває в СЗЧ з 07.10.2023, не виконує обов`язки військової служби, тому відповідно не мав права на отримання грошового забезпечення в силу положень п. 15 Порядку № 260.

При цьому суд враховує, що позивач у цьому випадку діяв добросовісно та нараховував відповідачу грошове забезпечення дистанційно, та не міг достеменно знати час закінчення курсу лікування та дату коли відповідач повинен був прибути до військової частини.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Тобто, за змістом цієї норми, зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Водночас, ст. 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.

Відповідно до закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, що не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.

Судом встановлено, що відповідач діяв недобросовісно, оскільки у період з 01.10.2023 по 31.10.2023 не виконував обов`язки військової служби, до військової частини з медичного закладу не повернувся, виключений зі списків військової частини НОМЕР_1 , проте отримував грошове забезпечення, а відтак наявні підстави для стягнення безпідставно набутих внаслідок таких дій коштів.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України у разі задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, оскільки у спірних правовідносинах позивач вважається суб`єктом владних повноважень, адміністративний позов якого задоволено, а також беручи до уваги відсутність документально підтверджених доказів щодо понесених позивачем витрат на залучення свідків та проведення експертиз, судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь військової частини НОМЕР_4 (ЄДРПОУ НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ), на фінансовому забезпеченні якої перебуває військова частина НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 20648 (двадцять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 04 коп. на рахунок: IBAN НОМЕР_5 , , МФО 820172.

Судові витрати в цій справі не розподіляються.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 10.11.2025.

Суддя Потабенко В.А.