Справа № 640/2971/22
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 640/2971/22

адміністративне провадження № К/990/41625/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Тацій Л.В., Гриціва М.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу №640/2971/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ АЛЬЯНС»

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про визнання протиправною та скасування постанови,

за касаційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року (головуючий суддя: Головенко О.Д.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року (колегія у складі: головуючого судді Вівдиченко Т.Р., суддів: Аліменка В.О., Кузьмишиної О.М.), -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ АЛЬЯНС» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - відповідач, НКРЕКП), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову НКРЕКП від 01 грудня 2021 року №2427 про накладення на Товариство штрафу за порушення Ліцензійних умов з постачання електричної енергії споживачу та Ліцензійних умов з перепродажу електричної енергії (трейдерської діяльності) у розмірі 1700000,00 грн.

2. На обґрунтування своїх позовних вимог Товариство вказувало, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є протиправною підлягає скасуванню через відсутність в діях позивача порушень абзацу 3 пункту 9 розділу ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року №2019-VIII (далі - Закон №2019-VIII), порушення принципу правової визначеності, а також безпідставне та необґрунтоване застосування максимального розміру штрафної санкції, адже санкція за вказане порушення складає від 85000 грн до 1700000 грн., як наслідок, застосування до позивача штрафної санкції саме у максимальному розмірі не свідчить про дотримання НКРЕКП частини п`ятої статті 77 Закону №2019-VIII принципів обґрунтованості й пропорційності. При цьому положення Закону України від 22 вересня 2016 року №1540-VIII «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон №1540-VIII) містять імперативно-визначений, виключний перелік підстав для проведення позапланової невиїзної перевірки суб`єкта господарювання, який не підлягає довільному, розширеному тлумаченню та застосуванню.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року, позов задоволено повністю.

4. Своє рішення суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обґрунтував наступними твердженнями:

- фактично проведення позапланової невиїзної перевірки позивача було зведено до дослідження інформації за зверненням ДП «Оператор ринку» з листами, однак без отримання документів та пояснень у Товариства. Дослідивши листи ДП «Оператор ринку», суди встановили, що вони не містять будь-якого обґрунтування порушення позивачем законних прав ДП «Оператор ринку». Їх текст також не містить інформації стосовно того, яке саме порушення було допущено позивачем, а також чи встановлено у товариства перевищення загального обсягу продажу електричної енергії РДН на 10% зареєстрованих обсягів купівлі електричної енергії, чи у товариства відсутні відповідні зареєстровані обсяги купівлі за вересень, жовтень 2021 року;

- тимчасові обмеження у 10%, визначені абзацу 3 пункту 9 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII, несуть в собі правові наслідки лише щодо продажу електричної енергії від зареєстрованого обсягу купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами саме у виробників електричної енергії та/або гарантованого покупця. Будь-яких обмежень щодо продажу електричної енергії придбаної трейдером у іншого трейдера з метою її перепродажу вказаною нормою не передбачено;

- оскаржувана постанова регулятора не містить жодного обґрунтування щодо тяжкості вчиненого правопорушення позивачем та його відповідності розміру штрафу, а саме його верхній межі у поєднанні з наслідками для ринку/шкодою від вчиненого порушення. За даних обставин, між сумами штрафу різниця складає від 85000 грн. до 1700000 грн., яка є суттєвою, тому, коли закон дає широку дискрецію регулятору в застосуванні штрафу, обґрунтування розміру штрафної санкції, а також неможливості застосування штрафної санкції у меншому розмірі повинно наводитися у постанові суб`єкта владних повноважень. Зазначення порушень в акті перевірки чи в проектах документів не може вважатися належним обґрунтуванням розміру санкції, оскільки конкретна санкція визначається не під час перевірки, а на засіданні НКРЕКП під час вирішення питання про відповідальність суб`єкта господарювання та прийняття відповідного рішення;

- в оскаржуваній постанові НКРЕКП не оцінив серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку електричної енергії, не обґрунтував застосування санкції саме у максимальному розмірі, який складає в цьому випадку 1700000 грн., що свідчить про недотримання відповідачем при прийнятті постанови принципу пропорційності.

Таким чином, суди дійшли висновку, що оскаржувана постанова НКРЕКП є протиправною та підлягає скасуванню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та їх обґрунтування

5. Не погодившись із такими судовими рішеннями, НКРЕКП звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

6. У доводах касаційної скарги НКРЕКП по суті порушує питання неправильного застосування судами попередніх інстанцій положень законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, врахування ними висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26 липня 2023 року у справі №200/3265/21-а, від 23 серпня 2023 року у справі №430/1369/22 та від 13 березня 2024 року у справі №420/13667/22, які не підлягали застосуванню та від яких необхідно відступити (в частині питання наявності у НКРЕКП дискреційних повноважень на визначення розміру штрафної санкції), а також неврахування судами висновків Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 21 квітня 2021 року у справі №480/2675/20 та у постанові від 23 березня 2023 року у справі №640/17821/21, відповідно до яких, якщо за результатом проведеної у встановленому порядку перевірки НКРЕКП виявлено порушення у діяльності суб`єкта господарювання, то вирішення питання про визначення конкретного розміру санкцій у межах, встановлених частиною четвертою з урахуванням вимог частини п`ятої статті 77 Закону №2019-VIII, є дискреційним повноваженням НКРЕКП.

7. Вказує, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог, адже здійснили необ`єктивну правову оцінку залучених до справи доказів та фактичних обставин, які дають підстави стверджувати про законність здійснених Регулятором позапланових заходів контролю у сфері діяльності ринку електричної енергії та притягнення позивача, який здійснює ліцензовану НКРЕКП діяльність з перепродажу електричної енергії, до відповідальності за встановлені порушення вимог законодавства в частині подачі заявок на продаж електричної енергії в обсягах, що перевищують наявний у нього попередньо закуплений обсяг електричної енергії.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

8. 30 жовтня 2024 року в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано вказану касаційну скаргу.

9. Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження за означеною касаційною скаргою.

10. Товариством подано до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому останнє стверджує, що касаційне провадження було відкрито на підставі пунктів 1, 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), однак правовідносини у цій справі не є подібними до правовідносин у справах, на рішення Верховного Суду у яких посилається скаржник, а також НКРЕКП не обґрунтувало необхідність відступлення від відповідних висновків Верховного Суду і підстави для цього відсутні. Тому позивач вважає, що наявні підстави для закриття касаційного провадження відповідно до статті 339 КАС України.

11. У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Стрелець Т.Г. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 21 травня 2025 року №12), що унеможливлює її участь у розгляді справи, на підставі розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 03 червня 2025 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Гриців М.І., Тацій Л.В.

12. Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2025 року справу призначено до розгляду у письмовому провадженні.

Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

13. 02 листопада 2021 року до НКРЕКП надійшов лист ДП «Оператор ринку» від 02 листопада 2021 року №01-13/2777, яким повідомлено, що за результатами аналізу за вересень, жовтень 2021 року у деяких електропостачальників та трейдерів відмічене перевищення встановленого в Законі №2019-VIII обмеження у 10%, а у деяких взагалі відсутні зареєстровані обсяги купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами у виробників електричної енергії та/або гарантованого покупця, а також обсяги імпорту електричної енергії, що може свідчити про недотримання учасниками РДН/ВДР вимог абзацу 3 пункту 9 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII.

14. Згідно з додатком до листа ДП «Оператор ринку» надано до НКРЕКП перелік електропостачальників та трейдерів, у яких відмічене перевищення загального обсягу продажу електричної енергії на РДН 10%, в якому наявне, зокрема, Товариство.

15. 08 листопада 2021 року НКРЕКП винесено постанову №2005 про проведення позапланової невиїзної перевірки Товариства у частині питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу.

16. НКРЕКП за наслідками розгляду на засіданні, яке проводилось у формі відкритого слухання, акта позапланової невиїзної перевірки від 09 листопада 2021 року №580, проведеної, відповідно до постанови НКРЕКП від 08 листопада 2021 року №2005 та на підставі посвідчення на проведення позапланової невиїзної перевірки від цієї ж дати за №664, установлено, що Товариством не дотримано вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та порушено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, затверджені постановою НКРЕКП від 27 грудня 2017 року №1469 (далі - Ліцензійні умови №1469), та Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з перепродажу електричної енергії (трейдерської діяльності), затверджені постановою НКРЕКП від 27 грудня 2017 року №1468 (далі - Ліцензійні умови №1468), зокрема:

- пункту 1 частини другої статті 55 Закону №2019-VIII у частині обов`язку трейдерів дотримуватися ліцензійних умов провадження господарської діяльності із трейдерської діяльності та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії;

- пункту 1 частини другої статті 57 Закону №2019-VIII у частині обов`язку електропостачальника дотримуватися ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії;

- абзацу 3 пункту 9 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII у частині обов`язку дотримання обмеження загального (максимального) обсягу продажу електричної енергії електропостачальниками та/або трейдерами на ринку «на добу наперед» у розрахунковому періоді (місяці) у розмірі, який не може перевищувати 10 відсотків від зареєстрованого обсягу купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами у виробників електричної енергії та/або гарантованого покупця такими електропостачальниками та/або трейдерами на такий розрахунковий період (місяць);

- пункту 1 постанови НКРЕКП від 01 вересня 2021 року №1495 «Про деякі питання діяльності електропостачальників та/або трейдерів на ринку «на добу наперед» (у редакції, що діяла до 01 листопада 2021року) в частині обов`язку, зокрема, електропостачальника, трейдера, забезпечити дотримання абзацу третього пункту 9 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII;

- підпункту 5 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов №1469 у частині обов`язку ліцензіата виконувати рішення НКРЕКП у строки, встановлені відповідним рішенням та законодавством; підпункту 22 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов №1469, відповідно до якого забороняється надавати пропозиції та укладати договори, які містять положення, що суперечать Закону №2019-VIII;

- підпункту 5 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов №1468 у частині обов`язку ліцензіата виконувати рішення НКРЕКП у строки, встановлені відповідним рішенням та чинним законодавством;

- підпункту 12 пункту 2.2 розділу 2 Ліцензійних умов №1468 в частині обов`язку ліцензіата здійснювати купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку електричної енергії відповідно до Закону №2019-VIII та нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

17. 01 грудня 2021 року НКРЕКП винесено постанову №2427 про накладення на Товариство штрафу за порушення вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та Ліцензійних умов №1469 й №1468 у розмірі 1700000,00 грн.

18. Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, вважаючи її протиправною, Товариство звернулося до суду із цим позовом.

Позиція Верховного Суду

19. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах й дотримання процесуальних норм, виходить з наступного.

20. Правовий статус та повноваження НКРЕКП визначаються Законом №1540-VIII

21. Статтею 1 Закону №1540-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) установлено, що НКРЕКП (далі також - Регулятор) є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

22. Відповідно до статті 19 Закону №1540-VIII НКРЕКП здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Підставою для проведення позапланової невиїзної перевірки є, зокрема, обґрунтоване звернення фізичної або юридичної особи про порушення суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сфері енергетики чи комунальних послуг, її законних прав та надання документів (копій документів), що підтверджують таке порушення (пункт 4 частини восьмої статті 19 Закону №1540).

23. Як установили суди попередніх інстанцій, спірним у цій справі відносинам передували доповнення абзацу 3 пункту 9 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII, внесені Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14 липня 2021 року №1639-IX, про те, що тимчасово, до 01 листопада 2021 року загальний (максимальний) обсяг продажу електричної енергії електропостачальниками та/або трейдерами на ринку «на добу наперед» у розрахунковому періоді (місяці) не може перевищувати 10 відсотків від зареєстрованого обсягу купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами у виробників електричної енергії та/або гарантованого покупця такими електропостачальниками та/або трейдерами на такий розрахунковий період (місяць). У разі здійснення імпорту електричної енергії постачальником та/або трейдером обсяг електричної енергії, що може бути проданий таким електропостачальником та/або трейдером на ринку «на добу наперед», збільшується на обсяг такої імпортованої електричної енергії.

24. На виконання цієї норми Закону НКРЕКП прийнято постанову від 01 вересня 2021 року №1495 «Про деякі питання діяльності електропостачальників та/або трейдерів на ринку «на добу наперед»», у відповідності до якої установлено електропостачальникам, трейдерам, Оператору системи передачі та Оператору ринку забезпечити дотримання абзацу третього пункту 9 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII.

25. Для забезпечення дотримання абзацу третього пункту 9 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII Оператору системи передачі до 11:30 дня, що передує добі постачання, надавати Оператору ринку інформацію щодо зареєстрованих обсягів купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами кожним електропостачальником та/або трейдером у виробників електричної енергії та/або гарантованого покупця, а також щодо обсягів імпорту електричної енергії такими електропостачальниками та/або трейдерами.

26. Як вже зазначалося вище, призначення позапланової перевірки Товариства було зумовлено отриманням від ДП «Оператор ринку» листа від 02 листопада 2021 року №01-13/2777, у якому повідомлено, що у деяких електропостачальників та трейдерів спостерігається перевищення встановленого в Законі обмеження у 10%, а у деяких взагалі відсутні зареєстровані обсяги купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами у виробників електричної енергії та/або гарантованого покупця, а також обсяги імпорту електричної енергії, що може свідчити про недотримання учасниками РДН/ВДР, вимог абзацу третього пункту 9 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII. До вказаного листа надано додаток, який містить перелік електропостачальників та трейдерів, у яких спостерігалось перевищення загального обсягу продажу електричної енергії на РДН 10% зареєстрованих обсягів купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами у виробників електричної енергії та/або гарантованого покупця, та обсягів імпорту, а також у яких відсутні відповідні зареєстровані обсяги купівлі за вересень та за жовтень 2021 року.

27. Серед переліку таких суб`єктів було вказано і Товариство.

28. У контекстів наведеного слід зазначити, що відповідно до пункту 54 статті 1 Закону №2019-VIII оператор ринку - юридична особа, що забезпечує функціонування ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку та організацію купівлі-продажу електричної енергії на цих ринках, а також має право організовувати та проводити електронні аукціони з купівлі-продажу електричної енергії за двосторонніми договорами на підставі відповідних ліцензій, що видаються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

29. За змістом статті 51 цього Закону оператор ринку забезпечує функціонування ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, а також здійснює організацію купівлі-продажу електричної енергії для доби постачання на підставі ліцензії.

Оператор ринку створює організаційні, технологічні, інформаційні та інші умови для здійснення регулярних торгів за правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, укладання і виконання договорів та розрахунків за ними, зокрема визначає уповноважений банк.

Оператор ринку, зокрема, забезпечує рівні умови участі на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку; надає Регулятору інформацію, необхідну для здійснення ним функцій і повноважень, встановлених законодавством.

30. Отже, зважаючи на особливий статус ДП «Оператор ринку» на ринку електричної енергії, є підстави стверджувати, що повідомлення ДП «Оператор ринку» про порушення з боку електропостачальників та трейдерів вимог абзацу 3 пункту 9 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII є належним виконанням обов`язку, покладеного на Оператора ринку постановою НКРЕКП від 01 вересня 2021 року №1495 «Про деякі питання діяльності електропостачальників та/або трейдерів на ринку «на добу наперед»».

31. Тобто, звернення ДП «Оператор ринку» є належною підставою для проведення позапланової невиїзної перевірки, що передбачена пунктом 4 частини восьмої статті 19 Закону №1540-VIII. Мета контрольних повноважень НКРЕКП - усувати порушення закону з боку підконтрольних суб`єктів.

32. Така правова позиція висловлена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі №420/1367/22.

33. У цій справі судами встановлено, що фактичною підставою для прийняття оскаржуваної постанови НКРЕКП слугували висновки відповідача про те, що у вересні та жовтні 2021 року Товариство не мало права здійснювати продаж електричної енергії на РДН, оскільки не здійснювало закупівлю у даних періодах (місяцях) електричну енергію за двосторонніми договорами у виробників та/або гарантованого покупця та імпорт. Разом з тим, за даними перевірки, у вересні 2021 року Товариство продало на РДН 2070,0 МВт*год та у жовтні 2021 року - 2405,0 МВт*год.

34. Верховний Суд раніше вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні абзацу 3 пункту 9 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII в контексті аналогічних за своїм змістом правовідносин. Зокрема, у своїй постанові від 21 липня 2025 року у справі №640/1981/22 Верховний Суд виходив з того, що тимчасові обмеження у 10%, встановлені абзацом 3 пункту 9 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII, застосовуються лише до продажу електричної енергії, придбаної за двосторонніми договорами у виробників електроенергії та/або гарантованого покупця. Норма не поширює зазначене обмеження на обсяги електроенергії, придбаної електропостачальниками або трейдерами у інших трейдерів з метою її подальшого продажу на ринку «на добу наперед».

35. Підстав для відступу від висновку Верховного Суду колегія суддів не знаходить й НКРЕКП у касаційній скарзі на такій необхідності не наполягає, відповідних обґрунтованих мотивів з цього приводу не наводить.

36. У справі, яка розглядається, судами встановлено, що обставини, які слугували підставою для прийняття оскаржуваної постанови, не відображені у ній, а з наданих відповідачем доказів та пояснень не вбачається, з яких саме джерел було встановлено вказані обставини й чим вони підтверджуються. Будь-яких пояснень, копій документів та іншої інформації, пов`язаної з перевіркою питань, які стали підставою для проведення позапланової невиїзної перевірки Товариства, відповідачем у позивача не запитувалося, а проведення позапланової невиїзної перевірки було зведено до дослідження інформації за зверненням ДП «Оператор ринку» з означеним вище листом.

37. За наведеного та в контексті змісту встановлених фактичних обставин у цій справі підстави вважати помилковим висновок судів першої та апеляційної інстанцій про недоведеність НКРЕКП обставин вчинення Товариством відповідних порушень, й, як наслідок, про безпідставність застосування до нього штрафних санкцій відсутні.

38. У той же час, в контексті пропорційності застосованих до позивача санкцій, колегія суддів звертає увагу також на таке.

39. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8 частини другої статті 2 КАС України.

40. Відповідно до частини третьої статті 22 Закону №1540-VIII при застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Регулятор у разі скоєння правопорушення на ринку електричної енергії приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на учасників ринку (крім споживачів) у таких розмірах:

від 5 тисяч до 100 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку електричної енергії, що підлягає ліцензуванню, зокрема, б) за порушення ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності на ринку електричної енергії, що підлягає ліцензуванню; в) за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (пункт 4 частини четвертої статті 77 Закону №2019-VIII.

41. За змістом частини п`ятої статті 77 Закону №2019-VIII при визначенні санкцій за порушення, передбачені цією статтею, Регулятор та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, враховують серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку електричної енергії та учасників ринку, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Поведінка правопорушника, спрямована на зменшення негативних наслідків правопорушення, негайне припинення правопорушення після його виявлення, сприяння виявленню правопорушення Регулятором та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, під час перевірки вважаються пом`якшуючими обставинами.

Поведінка правопорушника, спрямована на приховування правопорушення та його негативних наслідків, на продовження вчинення правопорушення, а також повторне вчинення правопорушення на ринку електричної енергії вважаються обтяжуючими обставинами. Таким чином, при застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема у разі, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання.

42. У постанові від 26 липня 2023 року у справі №200/3265/21-а Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив такі висновки щодо застосування дискреції НКРЕКП та пропорційності санкцій:

« Право на визначення розміру санкції згідно із наведеної вище норми покладається на орган контролю, проте, законодавцем встановлено можливість застосування штрафних санкцій в розмірі від 85 000, 00 грн до 1 700 000, 00 грн.

Таким чином, у разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів недискримінації та пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

В свою чергу, обов`язковість дотримання принципу пропорційності зумовлює обов`язок суб`єкта владних повноважень, при визначенні розміру санкції, обґрунтовувати в своєму рішенні ступінь тяжкості вчиненого правопорушення та його небезпечність.

При цьому орган контролю під час прийняття рішення про накладення штрафу зобов`язаний обґрунтовано вказати про причини застосування обраного розміру штрафної санкції, а також вказати на підстави неможливості застосування штрафної санкції у меншому розмірі.

Разом з цим, оспорювана постанова Нацкомісії не містить жодного обґрунтування щодо тяжкості вчиненого правопорушення та відповідності вчиненого правопорушення розміру штрафу ».

43. Аналогічна правова позиція була викладена у вже згаданій вище постанові Верховного Суду від 21 липня 2025 року у справі №640/1981/22, а також у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі №420/1367/22.

44. Враховуючи вищенаведену правову позицію Верховного Суду, слід констатувати, що висновки судів попередніх інстанцій стосовно необхідності НКРЕКП обґрунтування розміру штрафної санкції, а також неможливості застосування штрафної санкції у меншому розмірі по суті є правильними.

45. Як зазначили суди попередніх інстанцій, відповідач жодним чином не обґрунтував застосування до позивача штрафної санкції саме у максимальному розмірі, не оцінив тривалість правопорушення, його наслідки для інтересів ринку електричної енергії та учасників ринку, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, тобто не виконав вимог частини п`ятої статті 77 Закону №2019-VIII, що свідчить про недотримання відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови принципу обґрунтованості та пропорційності.

46. З урахуванням викладеного, Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що постанова НКРЕКП від 01 грудня 2021 року №2427 є протиправною та підлягає скасуванню. Відповідних мотивів на спростовання такої позиції судів в контексті обставин даної справи скаржником не наведено.

47. Не містить касаційна скарга й необхідного обґрунтування на підтвердження того, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували одні й ті ж самі норми матеріального права всупереч змісту фактичних обставин справи та їх правовому значенню, згаданому у вираженому (відображеному) правовому висновку Верховного Суду у постановах, на які, як на підставу касаційного оскарження, послалася НКРЕКП. В основі правозастосування Верховного Суду у вказаних відповідачем справах лежать відмінні із цією справою фактичні обставини, які зумовили відповідне трактування і застосування норм права.

48. Тобто доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, фактично зводяться до незгоди із результатом вирішення судами спору, проте не є такими, що з огляду на приписи частини четвертої статті 328 (підстави касаційного оскарження судових рішень) та статі 341 КАС України (межі перегляду судом касаційної інстанції) дають можливість для скасування судових рішень.

49. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

50. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

51. Ураховуючи наведене, мотиви касаційної скарги, Верховний Суд не вбачає підстав для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та задоволення касаційної скарги.

52. При цьому Суд зазначає, що КАС України чітко визначає випадки, за яких суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження. Виходячи з цього, а також наведених вище висновків, яких дійшов Верховний Суд при перегляді судових рішень у цій справі, відсутні процесуальні підстави для закриття касаційного провадження, на чому, однак, наполягав позивач у відзиві на касаційну скаргу.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіС.Г. Стеценко Л.В. Тацій М.І. Грицiв