Справа № 320/32855/25
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 року м. Київ справа №320/32855/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє будівництво»

до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими

платниками податків

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

від 03.03.2025 №416/Ж10/31-00-04-02-04-27, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє будівництво» (далі ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво»/позивач) з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків(далі ЦМУ ДПС /відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.03.2025 №416/Ж10/31-00-04-02-04-27.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що камеральну перевірку, за наслідком якої прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 03.03.2025 №416/Ж10/31-00-04-02-04-27 проведено з порушенням строків, визначених ст.76 ПК України (протягом 30 днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкового декларації або уточнюючого розрахунку), що свідчить про не обґрунтованість її проведення, а відтак, безпідставності встановлення нею фактичних даних та відсутності правових наслідків для складання оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

При цьому, повивач звертає увагу, що за змістом статті 76 ПК України камеральна перевірка, яка проводиться в межах 30 календарних днів, є обов`язковою і стосується усієї податкової звітності суцільним порядком. Під час саме такої перевірки можуть бути перевірені усі показники податкової звітності на предмет арифметичного, методологічного та/або логічного зв`язку, узгодженості відповідних показників поточного періоду, їх зіставлення з показниками попередніх періодів.

Проте, контролюючий орган, провівши камеральну перевірку поза межами встановленого законодавством граничного строку, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачений ПК України, тому таке порушення є істотним, що призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, а отже податкове повідомлення-рішення вважається таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що податкове повідомлення-рішення від 03.03.2025 №416/Ж10/31-00-04-02-04-27 прийнято правомірно. При цьому, відповідач звертав увагу, що камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України, а саме: не пізніше закінчення 1095 дні, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження на 28.08.2025.

21.07.2025 позивачем подано до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

25.08.2025 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву.

28.08.2025 судове засідання не відбулося, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Розгляд справи призначено на 04.09.2025, про що повідомлено сторін повістками про виклик.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.2025.

У судовому засіданні 09.10.2025 суд перейшов до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» (, місцезнаходження юридичної особи: 19000, Україна, Черкаська обл., місто Канів, вулиця Енергетиків, будинок 65), зареєстровано як юридичну особу 17.10.2005.

ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» перебуває на податковому обліку в Центральному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків.

Основним видом діяльності ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» за КВЕД є: 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництв. Інші види діяльності за КВЕД є: Виробництво цементу, Виробництво сухих будівельних сумішей, Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н.в.і.у., Будівництво водних споруд, Підготовчі роботи на будівельному майданчику, Інші будівельно-монтажні роботи, Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами, Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, Неспеціалізована оптова торгівля, Консультування з питань комерційної діяльності й керування, Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, Будівництво доріг і автострад, Будівництво мостів і тунелів, Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у., Вантажний автомобільний транспорт, Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, Діяльність у сфері архітектури, Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у., Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, Надання в оренду вантажних автомобілів, Надання в оренду будівельних машин і устатковання, Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у., Допоміжне обслуговування наземного транспорту, Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю, Добування піску, гравію, глин і каоліну, Добування інших корисних копалин та розроблення кар`єрів, н.в.і.у., Збирання безпечних відходів, Збирання небезпечних відходів, Відновлення відсортованих відходів, Організація будівництва будівель, Будівництво житлових і нежитлових будівель, Будівництво залізниць і метрополітену, Будівництво трубопроводів, Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій, Будівництво інших споруд, н.в.і.у., Розвідувальне буріння, Електромонтажні роботи, Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, Штукатурні роботи, Установлення столярних виробів, Покриття підлоги й облицювання стін, Малярні роботи та скління, Інші роботи із завершення будівництва, Покрівельні роботи, Складське господарство, Знесення.

ЦМУ ДПС проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» (), за результатами якої складено акт перевірки від 31.10.2025 року № 305/Ж5/31-00-04-02-04-22/33757711 (далі Акт).

Відповідно до висновків Акта перевірки: в результаті проведення камеральної перевірки встановлено порушення ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» вимог п. 57.1, ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Кодексу, а саме порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по декларації з податку на додану вартість за грудень 2022 року (від 20.01.2023 № ), декларації з податку на додану вартість за серпень 2023 року (від 20.09.2023 № ), декларації з податку на додану вартість за жовтень 2023 року (від 20.11.2023 № ), декларації з податку на додану вартість за квітень 2023 року від 22.05.2023 № ), декларації з податку на додану вартість за грудень 2023 року (від 22.01.2024 № ).

На підставі Акта перевірки від 31.10.2025 року № 305/Ж5/31-00-04-02-04-22/33757711 ЦМУ ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.03.2025 №416/Ж10/31-00-04-02-04-27, яким до ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» за затримку на 165, 4, 119, 26, 132, 98, 100, 45. 45, 78, 78, 73, 76, 92, 79 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 60 684 523, 54 грн. зобов`язано сплати штраф у розмірі 5%, 10% що становить 5 554 170, 69 грн.

21.03.2025 ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» подано скаргу на податкове повідомлення-рішення ЦМУ ДПС від 03.03.2025 №416/Ж10/31-00-04-02-04-27.

Рішенням ДПС України від 21.05.2025 №14542/6/99-00-06-03-01-06 залишено без змін податкове повідомлення рішення ЦМУ ДПС 03.03.2025 №416/Ж10/31-00-04-02-04-27, а скаргу позивача - без задоволення.

Вважаючи спірне податкове повідомлення-рішення протиправним та безпідставним, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).

Відповідно до підп. 20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Статтею 67 Конституції України, закріплено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами підпунктів 62.1.2, 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Приписами статті 75 ПК України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні".

За приписами п.76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Разом з цим, пунктом 76.3 статті 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

При цьому, камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України, згідно з якою контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39і39-2цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання п.102.1 ст.102 ПК України.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

Як вбачається із п.75.1.1 ст. 75 ПК України предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, у тому числі і з податку на додану вартість.

Своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання є предметом камеральної перевірки, яка проводиться виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах податкового органу, що спростовує відповідні доводи позовної заяви з посиланням на правові позиції Верховного Суду, викладені зокрема у постановах від 26.07.2021 у справі №806/437/17, від 04.03.2021 у справі №820/3499/17, від 17.07.2020 у справі №826/4776/17 про те, що своєчасність і повнота сплати податків під час камеральної перевірки не здійснюється.

З наведеного також слідує, що камеральна перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме: не пізніше закінчення 1095 дні, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Отже, оскільки у спірному випадку, відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, то у даному випадку, строки для проведення камеральної перевірки відповідачем порушені не були з урахуванням ст.102 ПК України (1095 днів).

За наведеного, відповідні доводи позивача про порушення податковим органом термінів, встановлених ПК України для проведення камеральної перевірки, що своєю чергою тягне за собою визнання протиправним та скасування прийнятого на підставі такої перевірки податкового повідомлення-рішення, є безпідставними та неґрунтовними.

Щодо суті встановленого порушення, суд виходить з такого.

Відповідно до пп.14.1.39. п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Отже, податкові зобов`язання, які самостійно визначені платником у податкових деклараціях, є узгодженими.

Згідно з п.31.1 ст.31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податковою обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений к порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Відповідно до п.38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до вимог п.57.1 ст.57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.

За приписами ст.203 ПК України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (стаття 111 ПК України).

Таким чином, системний аналіз вищенаведених норм чинного податкового законодавства свідчить про те, що у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання у строки, визначені законом, такий платник податків притягується до фінансової відповідальності у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Згідно наявного в матеріалах справи Акту перевірки, ЦМУ ДПС під час камеральної перевірки позивача було взято до уваги податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2022 року (від 20.01.2023 № ); податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2023 року (від 20.09.2023 № ); податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2023 року (від 20.11.2023 № ); податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2023 року (від 20 грудня 2023 року реєстраційний № ); податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2023 року від 22.05.2023 № ); податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2023 року (від 22.01.2024 № ); інші відомості, наявні в ІКС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК».

Так, за результатами камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» ЦМУ ДПС виявлено факт несвоєчасної сплати нарахованих зобов`язань, визначених у вказаних вище податкових деклараціях з податку на додану вартість, а саме:

- 20.01.2023 позивачем було подано податкову декларацію з ПДВ № за грудень 2022 року з граничним термін сплати грошового зобов`язання у розмірі 1 933 600, 00 грн. - 30.01.2023, натомість позивачем сплачено 14.07.2023, тобто, затримка строків сплати становила 165 календарних днів;

- 20.09.2023 позивачем було подано податкову декларацію з ПДВ № за серпень 2023 року з граничними термін сплати грошового зобов`язання у розмірі 10 285 567, 00 грн. 02.10.2023, натомість позивачем сплачено 06.10.2023, тобто, затримка строків сплати становила 4 календарних днів;

- 20.11.2023 позивачем було подано податкову декларацію з ПДВ № за жовтень 2023 року з граничними термін сплати грошового зобов`язання у розмірі 29 765 281, 50 грн. 30.11.2023, натомість позивачем сплачено 28.03.2024 (на суму 4 287 863, 80 грн.), 26.12.2023 (на суму 65, 39 грн.), 10.04.2024 (на суму 25 477 352, 35 грн.), тобто, затримка строків сплати становила 119, 26, 132 календарних днів;

- 20.12.2023 позивачем було подано податкову декларацію з ПДВ № за листопад 2023 року з граничними термін сплати грошового зобов`язання у розмірі 107 664, 00 грн. 02.01.2024, натомість позивачем сплачено 10.04.2024 (на суму 102 385, 04 грн.), 12.04.2024 (на суму 5 278, 96 грн.), тобто, затримка строків сплати становила 98, 100 календарних днів;

- 22.05.2023 позивачем було подано податкову декларацію з ПДВ № за квітень 2023 року з граничними термін сплати грошового зобов`язання у розмірі 5 474 169, 00 грн. 30.05.2023, натомість позивачем сплачено 10.04.2024 , тобто, затримка строків сплати становила 45 календарних днів;

- 22.01.2024 позивачем було подано податкову декларацію з ПДВ № за грудень 2023 року з граничними термін сплати грошового зобов`язання у розмірі 13 118 242, 00 грн. 30.01.2024, натомість позивачем сплачено 17.04.2024 (на суму 1 000 000, 00 грн.), 12.04.2024 (на суму 37 207, 87 грн.),15.04.2024 (на суму 1 908 000, 00 грн), 01.05.2024 ( на суму 10 073 034, 13 грн.), 18.04.2024 (на суму 100 000, 00 грн.), тобто, затримка строків сплати становила 78, 73, 76, 92, 79 календарних днів;

ЦМУ ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.03.2025 №416/Ж10/31-00-04-02-04-27, яким до ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» за затримку на 165, 4, 119, 26, 132, 98, 100, 45. 45, 78, 78, 73, 76, 92, 79 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 60 684 523, 54 грн. зобов`язано сплати штраф у розмірі 5%, 10% що становить 5 554 170, 69 грн.

Суд зазначає, що стаття 124 Податкового кодексу України визначає відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання.

Так, згідно з пунктом 124.1 цієї статті у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Зазначена норма, як випливає з її змісту, є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення сплати узгодженого податкового зобов`язання незалежно від того, з яких причин платником податків було здійснено несвоєчасну сплату. Після фактичного погашення боргу платник податку повинен сплатити суму штрафу в розмірі, який залежить від терміну прострочення.

Податковим правопорушенням, у відповідності із п.109.1 ст.109 ПК України, є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (у т. ч. осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.112.1, п.112.2 ст.112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Отже, не вжиття платником податків достатніх заходів щодо дотримання правил та норм податкового законодавства, або якщо контролюючий орган доведе що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються не достатніми, платник податків вважається винною у вчиненні правопорушення.

Суд зазначає, що ПК України не містить визначення поняття "вина", однак умови, за яких особа вважається винною, наведені у пунктах 112.1, 112.2 ст.112 ПК України та полягають у тому, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

При цьому, необхідно враховувати, що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Таким чином, умовами, які визначають вину особи, у розумінні ст. 112 Кодексу є: - встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання; - доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак не вжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання, через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи, у вчинені податкового правопорушення.

Таким чином, обов`язок доведення вини, ПК України покладено на контролюючий орган, без виконання якого, особу не можливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого, умовою є наявність вини.

Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм. Вина в податкових правопорушеннях завжди нерозривно пов`язана з встановленням умислу.

Вказаний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 16.03.2023 у справі №600/747/22-а.

Суд також звертає увагу, що відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України матеріали перевірки це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.

Підставами для висновків під час проведення перевірок є наявні визначені статтею 83 ПК України матеріали, зокрема це може бути наявні матеріали попередніх перевірок, що свідчать про здійснення платником аналогічного правопорушення з урахуванням строку давності застосування штрафів за вчинення податкового правопорушення - 1095 днів.

Проте, акт перевірки від 31.10.2025 року № 305/Ж5/31-00-04-02-04-22/33757711 таких відомостей не містить, а містить лише посилання на податкові декларації, відомості щодо дати сплати зобов`язань по ним та граничний строк сплати таких зобов`язань.

Також відповідно до пункту 73.3 статті 73 Кодексу контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

Тобто, у разі виявлення фактів несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання контролюючий орган має право звернутися із запитом до платника податку.

У разі отримання пояснень та документів, матеріали передаються до підрозділів податкового аудиту для прийняття рішення щодо проведення документальної перевірки

Вказаний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 03.08.2023 року у справі № 520/22505/21.

Проте вищевказаний акт камеральної перевірки не містить відомостей щодо надсилання платнику податків письмового запиту про подання відповідної інформації.

З огляду на вказане, суд не вбачає можливим установлення у межах камеральної перевірки обставин, що свідчать про винність діянь платника податків, оскільки згідно з пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (уточнюючих розрахунках), та даних відповідних електронних систем, які об`єктивно не можуть підтвердити чи спростувати розумність, добросовісність і належну обачність платника податків, що є необхідним для встановлення його вини.

Допущена контролюючим органом неповнота дослідження обставин фактичної дійсності зумовила за суттю явний та очевидний, а за характером нездоланний і непереборний дефект у реалізації владної функції контролю за дотриманням податкової дисципліни.

Разом з цим суду не надано докази того, що відповідачем з`ясовувалась у позивача причина невиконання обов`язку зі своєчасного сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Отже, із аналізу змісту акту перевірки та наданих копій документів фактично, можна дійти висновку, що наведені у акті камеральної перевірки обставини щодо можливості позивачем дотриматися вимог податкового законодавства у наведеній частині та невжиття достатніх заходів для своєчасної сплати зобов`язання, з урахуванням його сплати, є лише припущеннями посадової особи контролюючого органу, які жодними доказами не підтверджені.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 28 травня 2025 року по справі № 320/14811/24 аналіз достовірності сформованих платником показників податкової звітності під час камеральної перевірки не здійснюється. Натомість інші обставини, які впливають на своєчасність, достовірність, повноту нарахування і сплати податків, повинні бути предметом перевірки контролюючим органом під час здійснення іншого виду перевірок, а саме - документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 ПК України.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 04.03.2021 у справі №640/20899/18, Верховний Суд, розглядаючи питання притягнення платників податків до відповідальності за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання, неодноразово вказував, що податковий обов`язок є безумовним і першочерговим.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку законодавчо покладено на платника податків. Водночас, для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування до платника податку відповідальності за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання необхідно встановити причини, що зумовили такий пропуск, та перевірити, чи вчинив платник податку усі залежні від нього дії з метою належного та своєчасного виконання податкового обов`язку.

Проте, незважаючи на вказані обставини, відповідач 03.03.2025 прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення №416/Ж10/31-00-04-02-04-27.

Таким чином суд дійшов висновку, що правова норма, на підставі якої позивача притягнуто до фінансової відповідальності, обрана контролюючим органом необґрунтовано, без дотримання всіх вимог чинного законодавства, штраф застосований без доведення наявності вини платника податків.

Зазначене відповідає нормі абзацу першого частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Така норма узгоджується як з нормою абзацу першого пункту 56.4 статті 56 Податкового кодексу України, відповідно до якої обов`язок доведення, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених Податковим кодексом України, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладено на контролюючий орган, так і з нормою підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України щодо презумпції правомірності рішень платника податків, які в сукупності закріплюють презумпцію добросовісності податкової поведінки платника податків.

Оцінивши надані сторонами докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам правомірності, визначеним частиню 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги щодо визнання податкового повідомлення-рішення від 03.03.2025 №416/Ж10/31-00-04-02-04-27 протиправним та таким, що підлягає скасуванню є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

VI. Судові витрати.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 30 280,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №821 від 24.06.2025.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, судовий збір у сумі 30 280, 00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 03.03.2025 №416/Ж10/31-00-04-02-04-27.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє будівництво» (19000, Черкаська обл., м. Канів, вул. Енергетиків, 65, ) судовий збір у розмірі 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3, ).

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.