Справа № 505/3937/25
Суддя: Ващук О. В.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/3937/25>
№ 2-а/505/128/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області:

в складі головуючої - судді Ващук О.В. ,

з участю: секретаря судового засідання Федорцової І.С.,

представника позивача Вергелеса П.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Подільськ у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова про затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів про реадмісію,

в с т а н о в и в :

Позивач 10 листопада 2025 року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив затримати громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію строком на до шести місяців по 09 травня 2026 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Позов мотивований тим, що 09 листопада 2025 року о 09 год. 00 хв. на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», на околиці с. Тимкове, Подільського району, Одеської області, на відстані 20 метрів до лінії державного кордону було виявлено та затримано громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснив незаконне перетинання державного кордону України з Республіки Молдова в Україну поза пунктами пропуску через державний кордон України в напрямку Броштяни (Республіка Молдова), в районі прикордонного знаку №0296 в пішому порядку, без документів, що посвідчують його особу. В подальшому відповідача було затримано в адміністративному порядку на термін до 3 (трьох) діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. В результаті проведеної фільтраційно-перевірочних заходів, було встановлено, що згідно національних баз даних ОСОБА_1 не є громадянином України та ніколи не звертався про отримання документів, які дають право на проживання/перебування в Україні. Згідно відповіді №35/34-3516 від 10 листопада 2025 року Республіка Молдова повідомила, що відповідач є громадянином Республіки Молдова та надано Витяг з Державного реєстру населення з відомостями стосовно відповідача. Про затримання громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено Консульство Республіки Молдови в місті Одеса.

Відповідно до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Молдова про реадмісію осіб від 06 жовтня 2017 року, яка набрала чинності 01 лютого 2019 року, позивачем прийнято рішення про реадмісію відповідача, про що направлено 10 листопада 2025 року відповідний запит №02.1/12540-25-Вих.

Враховуючи те, що у відповідача громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні документи, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України та на мамонт звернення до суду з позовом не отримано відповідь на запит про реадмісію, у з в`язку з цим позивач звернувся з даним позовом для затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів про реадмісію.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, також зазначив, що відповідач згідно національних баз даних не є громадянином України та ніколи не звертався про отримання документів, які дають право на проживання/перебування в Україні.

Відповідач проти задоволення позову не заперечував. В судовому засіданні зазначив, що є громадянином Республіки Молдова, в Україну вирішив піти через бажання знайти роботу, оскільки не зміг працевлаштуватися в м. Рибниця, яке контролюється невизнаною «Придністровською молдавською республікою» та фактично знаходиться на території придністровського регіону Республіки Молдови.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09 листопада 2025 року о 09 год. 00 хв. на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», на околиці с. Тимкове, Подільського району, Одеської області, на відстані 20 метрів до лінії державного кордону було виявлено та затримано громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснив незаконне перетинання державного кордону України з Республіки Молдова в Україну поза пунктами пропуску через державний кордон України в напрямку Броштяни (Республіка Молдова), в районі прикордонного знаку №0296 в пішому порядку, без документів, що посвідчують його особу, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», за що передбачено адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 263 КУпАП, 09 листопада 2025 року о 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи.

Про затримання відповідача ОСОБА_1 , було повідомлено Консульство Республіки Молдови в місті Одеса, що підтверджується листом №02.1/12539-25-Вих від 10 листопада 2025 року.

Згідно відповіді №35/34-3516 від 10 листопада 2025 року, на запит №2328/25, SCRIPNIC ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є громадянином Республіки Молдова.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

У відповідності до вимог п. 5 ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» однією з основних функцій прикордонної служби України - участь у боротьбі з організованою злочинністю та протидія незаконній міграції на державному кордоні України та в межах контрольованих прикордонних районів.

Частиною 1 статті 29 Закону України «Про правовий статус іноземців і осіб без громадянства» визначено, що Передача з України або прийняття Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

01 лютого 2019 року набрала чинності Угода між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Молдова про реадмісію осіб від 06.10.2017 року та Імплементаційний протокол про реалізацію цієї Угоди.

У відповідності до абзацу 2 статті 1 Угоди реадмісія це - передавання компетентними органами держави запитуючої Сторони і приймання компетентними органами держави запитуваної Сторони в порядку, на умовах і з метою, передбаченими цією Угодою, осіб, які в`їхали або перебувають на території держави запитуючої Сторони з порушенням законодавства щодо перетину державного кордону і перебування іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Угоди визначено, що компетентні орган: держави запитуваної Сторони на запит компетентних органів держав: запитуючої Сторони приймають назад осіб, які в`їхали на територію держав: запитуючої Сторони або перебувають там з порушенням законодавства цієї держави щодо перетину державного кордону і перебування іноземців та осіб без громадянства, якщо встановлено, що ці особи є громадянами державі запитуючої Сторони і не набули громадянства іншої держави, або якщо по відношенню до цих осіб прийнято рішення про відмову в наданні громадянства держави запитуючої Сторони.

Процедура застосування реадмісії передбачена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.02.2015 року №158 про затвердження Інструкції про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб.

Проведення заходів реадмісії з будь якою договірною Стороною передбачає ряд організаційних заходів, які включають процедуру ідентифікації особи, обмін інформацією між сторонами, та сам процес передачі особи від: одного компетентного органу до другого компетентного органу. Вказані заходи не можливо провести без застосування обмеження волі особи відносно якої застосовується реадмісія.

Частиною 1 статті 26 Конституції України та статтею 3 Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України,- за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до імперативних приписів статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Стаття 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" регламентує, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців.

Згідно п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - пункт тимчасового перебування), є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до приписів частини першої статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилитиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, в тому числі позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації. Фактичною підставою для такого звернення є відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Згідно з положеннями ч. 11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Відповідно до ч. 15 ст.289 КАС України адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви.

Європейський суд з прав людини у справі «Ливада проти України» (рішення від 26 червня 2014 року) зазначив, що проголошуючи право на свободу, пункт статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в не допущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1 статті 5 про захист прав людини і основоположних свобод. Застосування адміністративного затримання для забезпечення доступності особи для подальшого кримінального провадження становить свавільне позбавлення свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06 березня 2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

Таким чином, затримання відповідача, не зважаючи на серйозність заходу, з огляду на встановлені фактичні обставини, є цілком виправданим і належним, тому що в цьому випадку застосування інших, менш суворих заходів, буде недостатнім для гарантування виконання такою особою певних обов`язків, пов`язаних із залишенням території України. Затримання до закінчення процедури реадмісії, в тому числі для належної оформлення документів іноземцю для перетину державного кордону, та із врахуванням дотримання вимог національного закону не може становити порушення пункту 1 статті 5 Конвенції (995_004).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16.07.2020 по справі № 743/1268/16-а, 18.12.2019 у справі №638/18780/16-а, від 07.11.2019 у справі №367/2334/19, від 27.02.2020 у справі №585/2811/19, від 20.10.2020 у справі №743/1027/18.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 289 КАСУ, у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного із заходів, зокрема затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.

Враховуючи встановлені судом обставини про те, що ОСОБА_1 підстав для законного перебування на території України, передбачених Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не має, а також враховуючи, що ОСОБА_1 є громадянином Республіки Молдова, який немає джерела доходу на території України, відсутня інформація про родичів, тому суд приходить до висновку про задоволення даного позову.

У відповідності до ст. 289 КАС України, за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст. 6, 19, 46, 250, 257, 259, 289, 371 КАСУ, ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

у х в а л и в :

Позов військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію строком до шести місяців, а саме до 09 травня 2026 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Ващук