Справа № 206/5492/25
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/5492/25
Провадження № 2-а/206/74/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2025 м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.,

при секретарі Задорожньої К.О.,

за участю представника позивача - Рибалки О.С.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рибалка Олена Сергіївна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 648 від 10.09.2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 648 від 10.09.2025 року. В обґрунтуванні позову зазначив, що Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

22.09.2025 засобами поштового зв`язку позивач отримав постанову по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 10.09.2025 № 648 за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 (відповідач).

Як вбачається із тексту зазначеної постанови, вважається установленим, що громадянин ОСОБА_1 не з`явився по повістці для проходження ВЛК, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП, 28.08.2025 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від написання заяви про визнання своєї провини у вчиненні зазначеного правопорушення - відмовився. Постановлено накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000 гривень.

Позивач не згоден із цією постановою, вважає її протиправною, а відтак і такою, що підлягає скасуванню, з огляду на таке: 28.08.2025 ОСОБА_1 дійсно самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де отримав направлення на військово-лікарську комісію, яку пройшов 03.09.2025, та документ-виклик на 04.09.2025 з назвою «повістка» (не відповідає затвердженій формі і змісту повісток).

При відвідуванні ІНФОРМАЦІЯ_4 28.08.2025 уповноважені працівники повідомили позивачу, що щодо нього буде складено протокол через непроходження ВЛК. Жодних деталей щодо суті інкримінованого правопорушення при цьому не зазначалося, на прохання щодо роз`яснення працівник відповів, що військовозобов`язаний має знати правила військового обліку.

Як вбачається із протоколу № 648 від 28.08.2025, ОСОБА_1 не пройшов ВЛК, 28.08.2025 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . На думку позивача, складений щодо нього протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. За її приписами, у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, із зазначеного протоколу неможливо встановити, коли позивач мав пройти ВЛК та на якій підставі, тобто не викладена суть адміністративного правопорушення. Не розуміючи, що саме йому інкримінують, позивач був позбавлений можливості надати пояснення по суті справи.

Зазначають, що Європейський Суд з прав людини за певних умов поширює стандарти Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine, заява № 17888/12); рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine, заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine, заява № 7460/03); рішення від 21.01.2011 у справі «Корнєв та Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine, заява № 17444/04)), та зазначає, що на цю категорію справ поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, зокрема, право обвинуваченого бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Крім того, з інформації, викладеної в протоколі, неможливо встановити, коли було вчинено правопорушення, а відтак і вирішити питання про дотримання строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Також невірно зазначена дата народження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, РНОКПП, відсутній підпис позивача про роз`яснення його прав та обов`язків.

У спірній постанові також відсутня інформація, що відображає час і місце начебто скоєного правопорушення, правопорушення. не конкретизовано суть інкримінованого

Диспозицією ч.3 ст.210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, тобто вона має бланкетний характер. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і включає положення інших нормативно-правових актів у тому вигляді, в якому вони сформульовані безпосередньо в тексті статті. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього відповідальності. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом.

Оскільки диспозиція ст. 210 КУпАП сконструйована як бланкетна, то при застосуванні цієї статті слід встановлювати не лише те, які саме нормативно-правові акти порушено при вчиненні цього діяння, а й конкретно визначити, вимоги яких саме статей, пунктів, параграфів не дотримано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також розкрити суть допущеного порушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст.251 КУпАП ці обставини встановлюються на підставі оцінки доказів, джерелами яких можуть виступати протокол, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Спірна постанова зазначеним вимогам закону не відповідає.

Крім того, статтею 283 КУпАП передбачено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову.

Оскаржувана постанова в порушення зазначених вимог містить лише прізвище та ім`я тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також неправильно зазначено дату народження позивача. Відсутні дані про участь або неучасть особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у розгляді справи, відомості про сповіщення про час і місце розгляду справи.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності.

Саме такі висновки викладено в постанові Верховного суду від 30 травня 2018 року справа №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016).

Статтею 286 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, сторона позивача вважає за можливе просити суд скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 10.09.2025 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскільки позивач не брав участь у розгляді справи 10.09.2025, копію постанови отримав лише 22.09.2025 поштою, сторона позивача просить поновити строк на звернення до суду із цим адміністративним позовом.

На виконання загальних вимог КАС України зазначають таке: - позивач не звертався з аналогічними позовними заявами до відповідача; - до позову додаються докази: електронна копія спірної постанови, протоколу, повістки на 04.09.2024, поштовий конверт. Оригінали зазначених документів знаходяться у позивача; - позивач не має електронного кабінету, представник позивача має, відповідач особисто невідомо і немає можливості перевірити, ІНФОРМАЦІЯ_5 має зареєстрований кабінет, куди спрямовано копію позову з додатками.

На підтвердження повноважень представника позивача сформовано електронний ордер в системі ЄСІТС, до позову додається його паперовий варіант для можливості звірки зазначених в ордері відомостей. Попередньо визначений розрахунок судових витрат позивача: 484,48 грн. (сума сплаченого судового збору з урахуванням понижуючого коефіцієнту)

Ухвалою суду від 30.09.2025 року відкрито провадження у справі за указаною позовною заявою в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача адвокат Рибалка О.С. надала заяву, в якій позов підтримала повністю, просила слухати справу у її відсутність та відсутність позивача.

Представник ОСОБА_3 надав суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та розгляди справу без його участі зазначивши, що громадянин ОСОБА_1 є злісним порушником правил військового обліку, який систематично порушує правила військового обліку. 14.05.2025р. військовозобов`язаному ОСОБА_1 через за стосунок «Резерв+» було надіслане повідомлення про скоєне правопорушення, а саме не уточнення вчасно облікових даних згідно закону №10449 відповідно до якого чоловіки віком від 18 до 60 років повинні були

оновити облікові дані з 18 травня по 16 липня 2024р. про що також було повідомлено відповідним зверненням Національну поліцію.

03.08.2025 р. ОСОБА_1 був супроводжений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де відносно нього був складений протокол (справа закрита згідно ч.7 ст. 247 КУпАП сплинув рік з моменту скоєння). Громадянину ОСОБА_1 було вручено під особистий підпис повістку для проходження ВЛК з явкою на 07.08.2025р. 08:00год. ОСОБА_1 не з`явився у зазначену дату і не повідомив про причини неявки. Згідно ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно граничною датою прибуття для проходження ВЛК було 13.08.2025р., 18.08.2025 г. військовозобов`язаному ОСОБА_1 , через стосунок «Резерв+» було надіслане повідомлення про скоєне правопорушення, а саме не приьуття вчасно за повісткою про що було повідомлено відповідним зверненням Національну поліцію.

Також, ОСОБА_1 раніше було визнано «непридатним в мирний час обмежено придатним у воєнний час» відповідно до вимог закону України від 21.03.2024 року №3621-IX, а саме п.2 ч. 2 прикінцевих та перехідні положень, який скасував статус «обмежено придатний» та передбачив, що громадяни, визнані раніше «обмежено придатними» мають самостійно пройти повторний медичний огляд гр.-н ОСОБА_1 , зобов`язаний був пройти повторний медичний огляд до 05.06.2025 року з метою визначення ступеню придатності

Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Гр-н ОСОБА_1 ., не пройшов ВЛК до 05.06.2025 року, чим вчинив правопорушення передбачене ч. З статті 210 КУпАП, в умовах дії на території України особливого періоду.

28.08.2025 військовозобов`язаний ОСОБА_1 прибув самостійно до ІНФОРМАЦІЯ_4 не надавши жодних пояснень, але маючи бронювання від 15.08.25 р. як працівник установи «Державний заклад науково-практичний медичний реабілітаційно-діагностичний центр МОЗ України». З ймовірною датою працевлаштування 08.08.2025 р.

На ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол № 648 за ст.210 КУпАП з датою розгляду 10.09.2025р о 10 годині.

10.09.2025. адміністративну справу було розглянуто і винесено постанову №648 щодо притягнення ОСОБА_1 до стративиої відповідальності за ч.З ст. 210 КУпАП та накладанням штрафу у розмірі 17 000грн. 00коп.

До того ж, ОСОБА_1 , не з`явився на розгляд справи, а при телефонній розмові повідомив адресу, куди відправити постанову ( АДРЕСА_2 ). Зауважують, що ОСОБА_1 по цей час не надав актуальної інформації щодо свого постійного місця проживання, офіційна адреса так і залишилась АДРЕСА_1 що на даний час згідно даних застосунку DEEPSTATE вже є тимчасово окупованою територією, тобто не може бути фактичним, реальним місцем мешкання військовозобов`язаного ОСОБА_1 . У відповідності до ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»

Стаття 37. Взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього

Взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України:

На військовий облік військовозобов`язаних:

… військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання:

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 не став на військовий облік за новим фактичним місцем мешкання. Чим скоїв ще адміністративне правопорушення згідно ч.3 ст. 210 КУпАП

У протоколі та відповідно у постанові наявна помилка з приводу року народження, замість 1983 зазначено 1986, військовозобов`язаний ОСОБА_1 перед підписанням протоколу, був ознайомлений з його змістом, та достовірністю внесених даних, що було засвідчено підписом у протоколі. Інші дані, які дозволяють ідентифікувати громадянина, враховуючи РНОКПП були внесено вірно.

Враховуючи вище наведене, вбачають, що притягнення до відповідальності повністю обґрунтоване, та відповідає вимогам чинного законодавства.

Представник позивача до судового засідання надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача до судового засідання надав відзив, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника, в задоволенні позовної заяви, відмовити.

У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків:

Судом встановлено, що 22.09.2025 засобами поштового зв`язку позивач отримав постанову по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 10.09.2025 № 648 за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 (відповідач).

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

28.08.2025 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де отримав направлення на військово-лікарську комісію, яку пройшов 03.09.2025, та документ-виклик на 04.09.2025 з назвою «повістка».

При відвідуванні ІНФОРМАЦІЯ_4 28.08.2025 уповноважені працівники повідомили позивачу, що щодо нього буде складено протокол через непроходження ВЛК. Жодних деталей щодо суті інкримінованого правопорушення при цьому не зазначалося, на прохання щодо роз`яснення працівник відповів, що військовозобов`язаний має знати правила військового обліку.

Як вбачається із протоколу № 648 від 28.08.2025, ОСОБА_1 не пройшов ВЛК, 28.08.2025 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, встановлено, ОСОБА_1 ., не пройшов ВЛК до 05.06.2025 року, 10.09.2025. Адміністративну справу було розглянуто і винесено постанову №648 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.З ст. 210 КУпАП та накладанням штрафу у розмірі 17 000грн. 00коп. До того ж, ОСОБА_1 , не з`явився на розгляд справи. Також, ОСОБА_1 не став на військовий облік за новим фактичним місцем мешкання.

Так, складений щодо ОСОБА_1 протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як за її приписами, у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, із зазначеного протоколу неможливо встановити, коли позивач мав пройти ВЛК та на якій підставі, тобто не викладена суть адміністративного правопорушення. Не розуміючи, що саме йому інкримінують, позивач був позбавлений можливості надати пояснення по суті справи.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (стаття 7 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до п.1 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Частиною 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Відповідно до вимог Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі - Порядок № 1487 (додаток 2 до Порядку), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 8 цього Положення визначено завдання територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема, виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Абзацом 11 пункту 9 Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про військовий облік і військову службу» військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Окрім того, у ст. 210 КУпАП міститься примітка, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі є поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речові докази, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у вищезазначеній постанові не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не наведено оцінки доказів.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.07.2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності винесення рішення та накладення стягнення покладається саме на відповідача і саме відповідач має долучити до матеріалів справи належні, достатні та допустимі докази, які б підтвердили обставини на які він посилається при прийнятті оскаржуваного рішення. Відповідачем будь-яких допустимих доказів щодо правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, будь-які докази, що підтверджують його винність у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем Правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Отже, тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_4 при підготовці та розгляді справи про адміністративне правопорушення не забезпечив дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку, що вина позивача ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, не була доведена «поза розумним сумнівом», а тому постанова про притягнення позивача до відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП є безпідставною.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 19, 20, 72-77, 139, 241-247, 250, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рибалка Олена Сергіївна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 648 від 10.09.2025 року задовольнити.

Поновити пропущений строк на звернення до суду із позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рибалка Олена Сергіївна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 648 від 10.09.2025 року.

Скасувати постанову № 648 від 10.09.2025 року винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: Т.В. Нестеренко