Справа № 480/5217/25
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 р.Справа № 480/5217/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2025 по справі № 480/5217/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про стягнення сум та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач, апелянт) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі ГУ ПФУ в Сумській області, відповідач), в якому просив:

- стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, безпідставно стягнені органом Пенсійного фонду нараховані суми пенсії, що не отримані з вини відповідача, як органу, що призначає і виплачує пенсію, без обмеження будь-яким строком, з нарахуванням компенсації втрати доходів у виді заподіяної ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 799991,82 грн, відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 № 704, яка набирала чинності з 01.03.2018, коли виникли підстави для перерахунку та виплати пенсії, а також встановленого ст. 107 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також з врахуванням висновків Верховного Суду та Верховного Суду України, про які зазначено в прохальній частині позовної заяви;

- зобов`язати відповідача перерахувати та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням суми індексації пенсій нарахованих відповідно до постанов КМУ від 16.02.2022 № 118 та від 24.02.2023 № 168;

- стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, відшкодування заподіяного морального катування кошти в розмірі 350 000 гривень;

- зобов`язати відповідача, у триденний термін, завдану матеріальну та моральну шкоду на суму 1149991,82 грн перерахувати за реквізитами, які зазначені у прохальній частині позову.

11.07.2025 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків, а саме шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків, із зазначенням у ній:

- вимог до відповідача щодо визнання протиправними рішень, дій, бездіяльності або інших порушень відповідача, внаслідок яких позивачу завдано моральної та матеріальної шкоди;

- обставин, якими позивач обґрунтовує вимогу щодо зобов`язання відповідача перерахувати та здійснити виплату перерахованої пенсії, з урахуванням суми індексації пенсій, нарахованих відповідно до постанов КМУ від 16.02.2022 № 118 та від 24.02.2023 № 168 та обґрунтування такого порушення відповідачем;

- доказу сплати судового збору у сумі 968,96 грн або надати обґрунтоване клопотання про звільнення (відстрочення або розстрочення) від сплати судового збору, з доказами майнового стану позивача.

06.08.2025 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року по справі №480/5217/25 - залишено без змін.

30.10.2025 до суду, засобами підсистеми «Електронний Суд» надійшла заява від позивача про роз`яснення постанови від 09.10.2025, в якій посилаючись на те, що вважає постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства з наведенням власних виводів щодо необхідності застосування судом апеляційної інстанції приписів законодавства у спосіб, в який позивач розуміє нормативно правові акти та фактичні обставини справи. Вимагав (мовою оригіналу):

«І. Надати фотокопію Закону України «Про судовий збір» Документ ВРУ у повній відповідності до ст. 8, 19, 94 Конституції України З НАЯВНИМИ ПІДПИСАМИ Голови Верховної Ради України і Президента України, а також ЗМІ де закон офіційно оприлюднений за їх підписами.

У разі відсутності таких відомостей вимоги Постанови від 09 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні апеляційної скарги свідчать про дії не на підставі, поза межами повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та невиконання суддями Любчич Л.В., Спаскін О.А., Присяжнюк О.В. норми прямої дії ч. 2 ст. 19, 68 Конституції України, а також про порушення моїх конституційних прав за ст. 55, 56 на судовий захист.

ІІ. Надати фотокопію відповідного нормативно правового акту держави, яким імперативно встановлено що дія Закону України "Про захист прав споживачів" не поширюється на фізичних осіб пенсіонерів, як споживачів послуг Пенсійного фонду.

Постановою № 9 від 01.11.96 (v0009700-96) Пленум ВСУ роз`яснив: Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, та на чинному законодавстві, які не суперечить їй.

ІІІ. Надати правові підстави не прийняття рішення на порушення суддею Сумського окружного адміністративного суду Сидоруком А.І. імперативних вимог ст. 171 КАС щодо строків його повноважень на розгляду справи, бо авторозподілом 01.7.2025 було призначено суддю Сидорук А.І.:

8. Питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви,

Про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, прийняту тільки 11.7.2025 що свідчить про подвійне перевищення встановленого строку, за чого суддя Сумського окружного адміністративного суду Сидорук А.І. не виконав норму прямої дії ч. 2 ст. 19 Конституції України, вийшов за межі наданих повноважень та втратив легітимність і право на розгляд скарги. ІV.

Роз`яснити, чому порушення в розгляді справи суддею Сидорук А.І. що відбувалося без врахування додаткових вимог в заяві на ухвалу від 11 липня 2025 року, за спрощеного провадження, не відображено в постанові суду, як і вимога в п. 21 ухвали що позивачем не надано до суду доказів сплати судового збору за вимогу щодо встановленого законом порядку перерахунку та виплати індексації пенсії як захисту соціальних прав позивача .

V. Надати правові підстави не виконання судом імперативу ч. 2 ст. 2 КАС оскільки адміністративні суди не перевірили та не зазначили в рішенні чи прийняті вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення;

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

11) не застосуванням ст. 77 КАС та відсутності доказів відповідача.

VІ. Надати правові підстави не виконання судом Постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 Провадження № 14-31цс21 якою встановлено:

40. відповідно до Конституції України:

- права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави;

- держава відповідає перед людиною за свою діяльність;

- утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3);

- в Україні визнається і діє принцип верховенства права (част. 1 статті 8);

- права і свободи людини і громадянина захищаються судом;

- кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини перша, друга статті 55);

- обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства (пункт 9 частини другої статті 129);

- суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (частини перша, друга статті 129-1).

41. Конституційний Суд України послідовно наголошує у своїх рішеннях на зобов`язанні держави забезпечувати конституційні права і свободи:

- «конституційні права і свободи є фундаментальною основою існування та розвитку Українського народу, а тому держава зобов`язана створювати ефективні організаційно-правові механізми для їх реалізації. Відсутність таких механізмів нівелює сутність конституційних прав і свобод, оскільки призводить до того, що вони стають декларативними, а це є неприпустимим у правовій державі» (абзац четвертий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012);

- «держава, виконуючи свій головний обов`язок - утвердження і забезпечення прав і свобод людини (частина друга статті 3 Конституції України) - повинна не тільки утримуватися від порушень чи непропорційних обмежень прав і свобод людини, але й вживати належних заходів для забезпечення можливості їх повної реалізації кожним, хто перебуває під її юрисдикцією. З цією метою законодавець та інші органи публічної влади мають забезпечувати ефективне правове регулювання, яке відповідає конституційним нормам і принципам, та створювати механізми, необхідні для задоволення потреб та інтересів людини» (абз. 1 п. 3 мотивувальної частини рішення від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Саме з огляду на верховенство права порушено справедливість за невиконанням наведених вимог чинного законодавства та конституційних прав ОСОБА_1 на судовий захист, за чого протиправна постанова суду від 09.10.2025 не відповідає ст. 3, 8, 19, 68 Конституції України є незаконною за порушенням моїх конституційних прав за ст. 55, 56.

Висновки Постанови від 04 листопада 2020 року ВС по справі № 201/7621/17 Держава порушила вимоги статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод відповідно до якої Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

За змістом зазначеної статті Конвенції держава має зобов`язання гарантувати ефективне використання визначених Конвенцією прав кожному, хто перебуває під її юрисдикцією.

Порушення кожного з цих зобов`язань є самостійною підставою відповідальності держави.

Ухвала про відмову у задоволенні законних вимог, позбавляє правосуддя.»

Відповідно до ч. 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, розглянувши заяву позивача та доводи в її обґрунтування, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до частини другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 254 КАС України передбачено порядок роз`яснення судового рішення.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Аналіз вищевказаної норми законодавства вказує, що судове рішення може бути роз`яснено, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року була ухвалена за наслідками апеляційного перегляду ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року по справі №480/5217/25 про повернення позовної заяви , а не рішення суду першої інстанції по суті спору.

Таким чином, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року не передбачає можливості її виконання, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про роз`яснення цієї постанови.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення встановлено, що позивач фактично просив роз`яснити не зміст постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року, а фактично повторно розглянути його доводи, з оцінкою апеляційним судом яких він фактично не погоджується, а тому оцінка таким доводам може бути надано лише у межах перегляду в касаційному порядку постанови суду апеляційної інстанції по суті спору.

Одночасно, колегія суддів зауважує, що чинним процесуальним законом сторонам по справі не надано прав вимагати у суду надавати фотокопія чогось, що відсутнє у матеріалах справи.

Тобто, позивач фактично просить надати у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, нову оцінку обставин справи, врахувавши лише його власне розуміння та трактування законодавства, що очевидно виходить за межі інституту роз`яснення судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року - є вмотивованою і зрозумілою, вказані Закони України та нормативно-правові акти якими керувався суд апеляційної інстанції при вирішенні правомірності ухвали суду першої інстанції, у мотивувальній та резолютивній частинах рішення суду зазначено обставини справи та мотиви, які суд врахував при прийнятті власної постанови, і положення Закону, яким він керувався при перегляді ухвали суду першої інстанції, а з тексту заяви не встановлено, в чому саме полягає незрозумілість рішення суду в розумінні саме ст. 254 КАС України.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року.

Наявності підстав, передбачених ст. 254 КАС України для роз`яснення судового рішення, ОСОБА_1 не наведено.

Керуючись ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2025 по справі № 480/5217/25 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Любчич Л.В.
Судді Спаскін О.А. Присяжнюк О.В.