Справа № 280/7282/25
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 листопада 2025 року Справа № 280/7282/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В. розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наряду та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі Позивач), до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі Відповідач 1) та військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 або Відповідач 2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії у якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наряд №25, виданий ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про мобілізацію транспортних засобів від 17.06.2022року, відповідно до якого під час мобілізації на особливий період здійснено залучення транспортного засобу спеціалізованого вантажного сідлового тягача «MERSEDES-BEN ACTROS 1845 LS NRL» д.н.з. НОМЕР_3 та напівпричепу «KOGEL SN» д.н.з. НОМЕР_4 .

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України (Код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) вчинити певні дії повернути позивачеві автотранспортний засіб -спеціалізований вантажний сідловий тягач «MERSEDES-BENZ ACTROS 1845 LS NRL» Д.Н.З. НОМЕР_3 та напівпричіпу «KOGEL SN» д.н.з. НОМЕР_4 , власником яких є позивач і які були мобілізовані відповідно до наряду №25 від 17.06.2022 року.

В обгрунтування позовних вимог у позові зокрема зазначено, що відповідно до наказу №184 від 28.06.2022року позивач був зарахований до військової частини НОМЕР_6 . Перед зарахуванням до військової частини позивачем від ІНФОРМАЦІЯ_2 17.06.2022року було отримано наряд №25 від 17.06.2022року, відповідно до якого під час мобілізації на особливий період здійснено залучення транспортного засобу спеціалізованого вантажного сідлового тягача «MERSEDES-BENZ ACTROS 1845 LS NRL» д.н.з. НОМЕР_3 та напівпричепу «KOGEL SN» д.н.з. НОМЕР_4 , які належали позивачу на праві власності. Вказані транспортні засоби відповідно до актів приймання-передачі від 27.06.2022року після проведення оцінки у встановленому законом порядку з боку Запорізького НДКЕЦ МВС України були передані уповноваженій особі в/ч НОМЕР_6 та начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 (копії актів приймання передачі актів і техніки від 27.06.2022року додаються). В подальшому відповідно до акту приймання передачі транспортних засобів від 17.05.2024року мобілізований у позивача транспорт було передано від в/ч НОМЕР_6 до в/ч НОМЕР_1 . Транспортні засоби відповідачем 2 використовувались до листопада 2024року. З 27.11.2024року потреба відповідача 2 у використанні ТЗ відпала. Експлуатація транспортних засобів наразі неможлива, зокрема оскільки транспортні засоби потребують заміни шин, ремонту паливної апаратури та електрообладнання, на що не виділяються кошти Міністерством оборони України, оскільки останні для автомобілів MERSEDES-BENZ класу Евро-6 є досить дорогими, крім того, транспортні засоби потребують поточного ремонту через тривалу відсутність їх експлуатації. Під час проходження служби позивачем у останнього суттєво змінилася життєва ситуація різко погіршився стан здоров`я його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка наразі потребує допомоги та дороговартісного лікування. Розуміючи ситуацію позивач 23.10.2024року через маму звернувся до відповідача 1 з заявою з проханням повернути транспортні засоби - вантажний сідловий тягач «MERSEDES-BENZ ACTROS 1845 LS NRL» Д.Н.З. НОМЕР_3 та напівпричіп «KOGEL SN» д.н.з. НОМЕР_4 . Відповідно до листа відповідача 1 від 04.11.2024року №09/3254 в поверненні транспортного засобу позивачеві було відмовлено. 28 червня 2025року позивач звернувся до відповідача 2 з заявою про повернення транспортних засобів, які не використовуються. Листом від 14.08.2025року №1283 позивача повідомлено, що транспортні засоби поставлені на військовий облік в/с НОМЕР_1 відповідно до наряду №1041 від 26.03.2024року. Передання техніки здійснювалось у відповідності до наказу МОУ №440 від 17.08.2017року. Таким чином, на думку відповідача 2 у нього відсутні правові підстави для задоволення заяви щодо повернення транспортних засобів. Позивач з рішенням Відповідачів щодо відмови в поверненні транспортних засобів не згоден, вважає дії Відповідачів необґрунтованим втручанням у мирне володіння своїм майном та такими, що порушують його право власності гарантоване Конституцією та Законами України, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 22.08.2025 було задоволено клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, поновлено позивачу строк для звернення суду із даним позовом та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідачем 2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Відповідно до наказу відповідача 2 від 11.05.2024 року №114 позивач зарахований до в/ч НОМЕР_1 . Листом від 14.08.2025 року №1283 позивача повідомлено, що транспортний засіб спеціалізований вантажний сідловий тягач «MERSEDESBENZ ACTROS 1845 LS NRL» Д.Н.З. НОМЕР_3 та напівпричеп «KOGEL SN» д.н.з. НОМЕР_4 поставлені на військовий облік в/с НОМЕР_1 відповідно до наряду №1041 від 26.03.2024року. Передання техніки здійснювалось у відповідності до наказу МОУ №440 від 17.08.2017. Таким чином, у в/ч НОМЕР_1 відсутні правові підстави для повернення Позивачу вищевказаного транспортного засобу. Крім цього, відповідно до постанови КМУ від 28.12.2000 №1921 (у редакції постанови КМУ №405 від 17.06.2015року) транспорті засоби, залучені під час мобілізації, на особливий період, повертаються власникам протягом 30 календарних днів з дня оголошення демобілізації. Отже відповідач 2 у відзиві зазначає, що правові підстави для задоволення позову повністю відсутні, просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідач 1 своїм правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, жодних заяв або клопотань до суду від відповідача 1 не надходило.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується доданою до позову копією військового квитка позивача.

25.02.2022 позивач добровільно приєднався до лав добровольчого формування « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в якому перебував до червня 2022 року.

Відповідно до наказу №184 від 28.06.2022 позивач був зарахований до військової частини НОМЕР_6 . Перед зарахуванням до військової частини позивачем від ІНФОРМАЦІЯ_2 17.06.2022 було отримано наряд №25 від 17.06.2022року, відповідно до якого під час мобілізації на особливий період здійснено залучення транспортного засобу спеціалізованого вантажного сідлового тягача «MERSEDES-BENZ ACTROS 1845 LS NRL» д.н.з. НОМЕР_3 та напівпричепу «KOGEL SN» д.н.з. НОМЕР_4 , які належали позивачу на праві власності.

Вказані транспортні засоби відповідно до актів приймання-передачі від 27.06.2022 після проведення оцінки у встановленому законом порядку з боку Запорізького НДКЕЦ МВС України були передані уповноваженій особі в/ч НОМЕР_6 та начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому відповідно до акту приймання передачі транспортних засобів від 17.05.2024 мобілізований у позивача транспорт було передано від в/ч НОМЕР_6 до в/ч НОМЕР_1 . В момент передачі обидва транспортні засоби були віднесені до ІІ категорії, що у відповідності до п.7 р.1 наказу Міністерства оборони України №440 від 17.08.2017 «Про затвердження інструкції з обліку військового майна у ЗСУ» означає, що військове майно, яке знаходиться в експлуатації (було у використанні), яке утримується у центрах забезпечення та на складах військових частин, відповідає всім вимогам експлуатаційної документації, придатне до використання за призначенням (з ремонтом або після ремонту) і використовується у межах установленого терміну (строку) експлуатації (носіння).

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 №114 від 11.05.2024 позивач був зарахований до в/ч НОМЕР_1 .

Позивач стверджує, що транспортні засоби відповідачем 2 використовувались до листопада 2024 року. Так, відповідно до «останнього» дорожнього листа від 24.11.2024 транспортні засоби використовувались з 24.11.2024 по 27.11.2024, покази одометру на момент закінчення перевезення склали 979931км. Позивач посилається на те, що з 27.11.2024 потреба відповідача 2 у використанні ТЗ відпала. Експлуатація транспортних засобів наразі неможлива, зокрема оскільки транспортні засоби потребують заміни шин, ремонту паливної апаратури та електрообладнання, на що не виділяються кошти Міністерством оборони України, оскільки останні для автомобілів MERSEDES-BENZ класу Евро-6 є досить дорогими, крім того, транспортні засоби потребують поточного ремонту через тривалу відсутність їх експлуатації. Станом на 17.08.2025 відповідно до роздруківки тахографу ТЗ та фото одометру ТЗ показники одометру склали 979932 км. Тобто за 8 місяців - з листопада 2024 року по серпень 2025 року транспортний засіб проїхав менше 1 км. Вказане на думку позивача свідчить про відсутність потреби відповідача 2 у використанні даного транспорту.

Позивач також посилається на те, що під час проходження служби позивачем у останнього суттєво змінилася життєва ситуація різко погіршився стан здоров`я його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до консультативного висновку від 22.10.2024, виданого завідувачем відділення ортопедії та травматології ТВ «Вітацент» ОСОБА_2 рекомендоване тотальне ендопротезування лівого та правого колінного суглобу оперативне лікування в плановому порядку. Відповідно до рахунку від 22.10.2024 вартість лікування без подальшого відновлення складає 320000 (Триста двадцять тисяч) гривень. Відповідно до рішення експертної команди від 20.01.2025 ОСОБА_2 07.01.2025 встановлена 2 група інвалідності за загальним захворюванням, зокрема рекомендоване ендопротезування. Відповідно до медичного висновку про здатність самообслуговування та потребу в сторонній медичній допомозі ОСОБА_2 через інші вади опорно-рухового апарату частково не здатна до самообслуговування.

Позивач посилається на те, що продаж належного позивачеві транспорту, який не використовується відповідачами і потреба в якому у відповідачів відсутня, допоміг би позивачеві у вирішенні вказаної складної життєвої ситуації по виконанню обов`язків сина та наданню допомоги матері, яка такої допомоги потребує.

23.10.2024 до відповідача 1 надійшла заява матері позивача з проханням повернути транспортні засоби - вантажний сідловий тягач «MERSEDES-BENZ ACTROS 1845 LS NRL» Д.Н.З. НОМЕР_3 та напівпричіп «KOGEL SN» д.н.з. НОМЕР_4 .

Листом вих. №09/3254 від 04.11.2024 відповідачем 1 було повідомлено ОСОБА_2 про те, що відповідно до постанови КМУ від 28.12.2000 року №1921 (у редакції постанови КМУ №405 від 17.06.2015 року) транспорті засоби, залучені під час мобілізації, на особливий період, повертаються власникам протягом 30 календарних днів з дня оголошення демобілізації.

28 червня 2025 року позивач звернувся до відповідача 2 з заявою про повернення транспортних засобів, які не використовуються.

Листом відповідача 2 вих. №1283 від 14.08.2025 позивача було повідомлено, що транспортні засоби поставлені на військовий облік в/ч НОМЕР_1 відповідно до наряду №1041 від 26.03.2024року. Передавання техніки здійснювалось у відповідності до наказу МОУ №440 від 17.08.2017 року. На підставі вищезазначеного у військовій частині НОМЕР_1 відсутні правові підстави для задоволення заяви позивача щодо повернення транспортних засобів.

Не погоджуючись з відмовою відповідачів позивач звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

За визначенням наведеним у ст.1 Закону № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону № 3543-XII військово-транспортний обов`язок установлюється з метою задоволення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань на особливий період транспортними засобами і технікою і поширюється на центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, у тому числі на залізниці, порти, пристані, аеропорти, нафтобази, автозаправні станції дорожнього господарства та інші підприємства, установи і організації, які забезпечують експлуатацію транспортних засобів, а також на громадян - власників транспортних засобів.

Згідно з ч.2 ст.6 Закон № 3543-XII порядок виконання військово-транспортного обов`язку визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок відшкодування державою вартості майна чи збитків, яких зазнають центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, а також громадяни внаслідок вилучення чи примусового відчуження транспортних засобів в особливий період, визначається законом.

За приписами абз.2 ч.1 ст.22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані: надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Отже, чинним законодавством встановлений військово-транспортний обов`язок власників транспортних засобів з метою задоволення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань на особливий період забезпечувати транспортними засобами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 №1921 затверджено Положенням про військово-транспортний обов`язок (далі Положення №1921).

Це Положення визначає порядок виконання військово-транспортного обов`язку для задоволення потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецзв`язку та Держспецтрансслужби (далі - військові формування) на особливий період транспортними засобами і технікою усіх типів і марок вітчизняного та іноземного виробництва, їх повернення під час демобілізації та компенсації шкоди, завданої транспортним засобам і техніці внаслідок їх залучення під час мобілізації (п.1 Положення №1921).

Згідно п.2 Положення №1921 частковий наряд - розпорядчий документ голови місцевої держадміністрації, в якому встановлено під час мобілізації для керівників підприємств, установ та організацій завдання з передачі військовим формуванням визначених транспортних засобів і техніки, а також порядок, пункти та строки передачі. Голова місцевої держадміністрації та керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки підписують частковий наряд і скріплюють підписи своїми печатками. Громадянам - власникам транспортних засобів частковий наряд надається у разі введення правового режиму воєнного стану.

Відповідно до п.3 Положення №1921 під час мобілізації задоволення потреб військових формувань здійснюється шляхом безоплатного залучення транспортних засобів і техніки підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності на умовах повернення їх після оголошення демобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють залучення транспортних засобів і техніки за лімітами вилучення транспортних засобів і техніки та відсотковими нормами вилучення, затвердженими Кабінетом Міністрів України, як окремо, так і у складі спеціальних формувань, які передаються до складу військових формувань під час мобілізації.

Згідно п.5 Положення №1921 посадові особи та громадяни несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання військово-транспортного обов`язку відповідно до закону.

Пунктом 6 Положення №1921 встановлено, що військово-транспортний обов`язок є складовою частиною мобілізаційної підготовки і мобілізації в державі та включає в себе проведення заходів, пов`язаних з військовим обліком, завчасною підготовкою, перевіркою готовності до передачі та передачею в особливий період транспортних засобів і техніки військовим формуванням.

Згідно з п.7 Положення №1921 військово-транспортний обов`язок виконується: в мирний час - шляхом проведення заходів, пов`язаних з військовим обліком транспортних засобів і техніки та завчасним забезпеченням їх мобілізаційної готовності відповідно до визначених завдань; в особливий період - шляхом передачі підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами транспортних засобів і техніки для задоволення потреб військових формувань відповідно до визначених завдань.

Відповідно до п.10 Положення №1921 завдання з підготовки до передачі та передачі транспортних засобів і техніки військовим формуванням встановлюються розпорядженнями місцевих держадміністрацій за поданням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та доводяться до відома:

керівників підприємств, установ та організацій у мирний час - через територіальні центри комплектування та соціальної підтримки шляхом вручення відповідних зведених нарядів;

керівників підприємств, установ та організацій під час мобілізації - через територіальні центри комплектування та соціальної підтримки шляхом вручення відповідних часткових нарядів;

громадян - власників транспортних засобів під час мобілізації у разі введення правового режиму воєнного стану - через територіальні центри комплектування та соціальної підтримки шляхом вручення часткових нарядів.

Згідно п.27 Положення №1921 залучення під час мобілізації транспортних засобів і техніки оформляється відповідним актом приймання-передачі за формою згідно з додатками 4 і 5.

Акт приймання-передачі складається у трьох примірниках і підписується керівником підприємства, установи та організації або його уповноваженим представником, керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його уповноваженим представником та командиром (начальником) військової частини (підрозділу), установи та організації військового формування або його уповноваженим представником, якому передається транспортний засіб або техніка, і скріплюється печатками.

Відповідно п.28 Положення №1921 в акті приймання-передачі транспортних засобів і техніки зазначається залишкова (балансова) вартість транспортного засобу або техніки, визначена відповідно до даних балансу підприємства, установи та організації, складеного на останню звітну дату (останній день кварталу (року).

За власною ініціативою власника та за рахунок його коштів може проводитися незалежна оцінка транспортного засобу або техніки шляхом залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в порядку, визначеному законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. В такому разі в акті приймання-передачі транспортного засобу і техніки зазначається вартість транспортного засобу або техніки, визначена за результатами проведення їх незалежної оцінки.

Повернення підприємствам, установам та організаціям транспортних засобів і техніки здійснюється військовими частинами (підрозділами), установами та організаціями військових формувань, для задоволення потреб яких вони залучалися, протягом 30 календарних днів з дати оголошення демобілізації через територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, які здійснили таке залучення (п.30 Положення № 1921).

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" (затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ) постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

У ст.8 цього Указу встановлено місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.

На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено та триває мобілізація.

Судом встановлено, що 17.06.2022 ОСОБА_1 виданий наряд №25 на поставку техніки, який був отриманий під підпис позивачем. У спірних правовідносинах залучення під час мобілізації належних позивачу транспортних засобів оформлено також актами приймання-передачі від 27.06.2022, які підписано позивачем та начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також скріплені печаткою.

Суд наголошує, що вилучення техніки за нарядом відбулось саме з відома та за відсутності на день передавання незгдоди позивача. До виникнення у позивача внаслідок життєвих обставин необхідності отримання додатковим грошових коштів позивач в складанні вищевказаного наряду та актів приймання-передачі, жодних порушень, в тому числі вимог Положення про військово-транспортний обов`язок, не вбачав.

Формальні ж помилки при оформленні документів, які дають можливість ідентифікувати особу та її майно, не можуть слугувати єдиною підставою для визнання протиправними дії відповідача щодо залучення в межах виконання військово-транспортного обов`язку, належного позивачу транспортного засобу, та повернення в умовах воєнного стану.

Що стосується посилань позивача на порушення його права власності на залучені транспортні засоби, то суд їх до уваги не приймає, оскільки транспортні засоби позивача були підставно залучені у користування відповідачів в порядку виконання військово-транспортного обов`язку під час мобілізації на підставі ст.6 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". При цьому, передбачені чинним законодавством підстави для повернення позивачу залучених транспортних засобів наразі відсутні , оскільки Президентом України не приймалось жодних рішень про повну демобілізацію провадження комплексу заходів, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, тому у відповідачів відсутні правові підстави для повернення позивачу належних йому транспортних засобів.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправним та скасування наряду та зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова