Справа № 160/15159/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНіколайчук С.В.
за участі секретаря судового засіданняБеседі Г.Р.
представника позивача представника відповідача представника третьої особи 1 представника третьої особи 2 Крюкова Д.О. не з`явився Риженко М.С. не з`явився
17 жовтня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРАММАТОН 7» - адвокатом Крюковою Дар`єю Олександрівною, подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження.
Визнано протиправним та скасовано рішення Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради за результатами розгляду заяви про продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами від 27.05.2024 № 3/1-133 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРАММАТОН 7» у продовженні на п`ять років строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами № 2612/160, № 2612/161, № 2612/162, № 2612/163, № 2612/164, № 2612/165, № 2612/166, № 2612/167, № 2612/168, № 2612/169, № 2612/170, № 2612/171, № 2612/172, № 2612/173, № 2612/174, № 2612/175, № 2612/176, № 2612/177, № 2612/178, № 2612/179, № 2612/180, № 2612/181, № 2612/182, № 2612/183, № 2612/184, № 2612/185, № 2612/186, № 2612/187, № 2612/188, № 2612/189, № 2612/190, № 2612/191, № 2612/192, № 2612/193, № 2612/194, № 2612/195, № 2612/196, № 2612/197, № 2612/198, № 2612/199, № 2612/200, № 2612/201, № 2612/202, № 2612/203, № 2612/204, № 2612/205, № 2612/206, № 2612/207, № 2612/208, № 2612/209, № 2612/210, № 2612/211, № 2612/212, № 2612/213, №2612/214, № 2612/215, № 2612/216, № 2612/217, №2612/218, №2612/219.
Зобов`язано Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРАММАТОН 7» строк дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами № 2612/160, № 2612/161, № 2612/162, № 2612/163, № 2612/164, № 2612/165, № 2612/166, № 2612/167, № 2612/168, № 2612/169, № 2612/170, № 2612/171, № 2612/172, № 2612/173, № 2612/174, № 2612/175, № 2612/176, № 2612/177, № 2612/178, № 2612/179, № 2612/180, № 2612/181, № 2612/182, № 2612/183, № 2612/184, № 2612/185, № 2612/186, № 2612/187, № 2612/188, № 2612/189, № 2612/190, № 2612/191, № 2612/192, № 2612/193, № 2612/194, № 2612/195, № 2612/196, № 2612/197, № 2612/198, № 2612/199, № 2612/200, № 2612/201, № 2612/202, № 2612/203, № 2612/204, № 2612/205, № 2612/206, № 2612/207, № 2612/208, № 2612/209, № 2612/210, № 2612/211, № 2612/212, № 2612/213, №2612/214, № 2612/215, № 2612/216, № 2612/217, №2612/218, №2612/219, строком на 5 (п`ять) років, до 18.06.2029.
Накладено на голову ліквідаційної комісії (в.о. начальника) Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради ОСОБА_1 штраф у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 121 120,00 грн.
Половину штрафу у розмірі 60 560,00 грн стягнуто на користь Державного бюджету України.
Ухвала від 29.09.2025 обґрунтована з поміж іншого тим, що в Управлінні дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради з 13 травня 2024 року наявні примірники дозволів, які належать безпосередньо Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРАММАТОН 7», і які це Управління мало можливість продовжити на виконання рішення суду у справі № 160/15159/24 з огляду на те, що судове рішення у цій справі набрало законної сили 31.10.2024, в той час як рішення про ліквідацію Управління та про зміну повноважень Управління прийнято лише 18.12.2024.

Також цією ухвалою встановлено новий строк для Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради на подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду протягом 5 (п`яти) днів звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 в адміністративній справі № 160/15159/24 у частині продовження ТОВ «ТЕТРАГРАММАТОН 7» строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами № 2612/160, № 2612/161, № 2612/162, № 2612/163, № 2612/164, № 2612/165, № 2612/166, № 2612/167, № 2612/168, № 2612/169, № 2612/170, № 2612/171, № 2612/172, № 2612/173, № 2612/174, № 2612/175, № 2612/176, № 2612/177, № 2612/178, № 2612/179, № 2612/180, № 2612/181, № 2612/182, № 2612/183, № 2612/184, № 2612/185, № 2612/186, № 2612/187, № 2612/188, № 2612/189, № 2612/190, № 2612/191, № 2612/192, № 2612/193, № 2612/194, № 2612/195, № 2612/196, № 2612/197, № 2612/198, № 2612/199, № 2612/200, № 2612/201, № 2612/202, № 2612/203, № 2612/204, № 2612/205, № 2612/206, № 2612/207, № 2612/208, № 2612/209, № 2612/210, № 2612/211, № 2612/212, № 2612/213, №2612/214, № 2612/215, № 2612/216, № 2612/217, №2612/218, №2612/219, строком на 5 (п`ять) років, до 18.06.2029.

08 жовтня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду представником Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами адвокат Марченком В`ячеславом Анатолійовичем подав повторний звіт щодо виконання рішення суду у справі № 160/15159/24.

Повторний звіт, як і попередній, аргументований тим, що Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради позбавлене можливості виконати судове рішення у справі № 160/15159/24 у зв`язку із відсутністю повноважень на вчинення дій з продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, оскільки Дніпровська міська рада прийнята відповідні рішення про його ліквідацію та повноваження.

Ухвалою від 20.10.2025 відмовлено Управлінню дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради у прийнятті повторного звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 в адміністративній справі № 160/15159/24 у частині продовження Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРАММАТОН 7» строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами № 2612/160, № 2612/161, № 2612/162, № 2612/163, № 2612/164, № 2612/165, № 2612/166, № 2612/167, № 2612/168, № 2612/169, № 2612/170, № 2612/171, № 2612/172, № 2612/173, № 2612/174, № 2612/175, № 2612/176, № 2612/177, № 2612/178, № 2612/179, № 2612/180, № 2612/181, № 2612/182, № 2612/183, № 2612/184, № 2612/185, № 2612/186, № 2612/187, № 2612/188, № 2612/189, № 2612/190, № 2612/191, № 2612/192, № 2612/193, № 2612/194, № 2612/195, № 2612/196, № 2612/197, № 2612/198, № 2612/199, № 2612/200, № 2612/201, № 2612/202, № 2612/203, № 2612/204, № 2612/205, № 2612/206, № 2612/207, № 2612/208, № 2612/209, № 2612/210, № 2612/211, № 2612/212, № 2612/213, №2612/214, № 2612/215, № 2612/216, № 2612/217, №2612/218, №2612/219, строком на 5 (п`ять) років, до 18.06.2029. Звільнено голову ліквідаційної комісії (в.о. начальника) Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради (, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) від сплати штрафу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам заяви, доводам заявника, викладеним в заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07 червня 2005 року, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до положень частин першої третьої статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.

У статті 370 КАС України містяться аналогічні положення про те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23.04.2020 у справі №560/523/19, від 01.02.2022 у справі 420/177/20 та від 18.05.2022 у справа №140/279/21.

Подібний підхід також був застосований Верховним Судом у постанові від 26.01.2021 у справі № 611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки Суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.02.2022 у справі №420/177/20.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону №1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма закріплена у частині першій статті 379 КАС України, згідно якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Таким чином, обов`язковою умовою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття однієї із сторін виконавчого провадження та правонаступництво сторони, що вибула, іншим суб`єктом з переходом прав та обов`язків.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05.05.2022 у справі № 520/10496/2020.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження є припинення її юридичної особи та перехід її прав і обов`язків до іншої юридичної особи.

У постанові Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 524/4478/17 зазначено, що при визначенні процесуального правонаступництва судам слід виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, та враховувати, що якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то в такому випадку суду необхідно залучити до участі у справі їх правонаступників. У випадку ж відсутності правонаступників суду необхідно залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач судом залучається інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Суд встановив, що ліквідація Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради як юридичної особи та позбавлення його повноважень щодо видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами і погодження на розміщення реклами на транспорті та в ліфтах житлових будинків комунальної власності відбулось на підставі рішень Дніпровської міської ради від 18.12.2024 № 56/60 та від 18.12.2024 № 57/60.

Відповідно до пунктів 1, 2, 8 рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2024 № 56/60 внесено зміни до рішення міської ради від 10.02.2021 № 6/3 «Про затвердження структури виконавчих органів Дніпровської міської ради, загальної чисельності працівників Дніпровської міської ради та її виконавчих органів» (зі змінами), виклавши у новій редакції: структуру виконавчих органів Дніпровської міської ради (додається); підпорядкованість виконавчих органів Дніпровської міської ради міському голові, секретарю міської ради, заступникам міського голови з питань діяльності виконавчих органів (додається); загальну чисельність працівників Дніпровської міської ради та її виконавчих органів (додається).

Цим же рішенням припинено юридичну особу - Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради шляхом ліквідації. Доручено департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради надати пропозиції стосовно виконавчого органу Дніпровської міської ради, до якого буде передано повноваження і функції Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради, за напрямком діяльності відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішенням Дніпровської міської ради від 18.12.2024 № 57/60 «Про внесення змін до рішення міської ради від 31.01.2024 № 74/46 «Про затвердження Положення про управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради» викладено Положення про управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради в новій редакції, відповідно до якої Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради є виконавчим органом Дніпровської міської ради статистики з питань обліку місць розташування рекламних засобів та плану їх розміщення.

Цим же рішенням виключено повноваження щодо видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами і погодження на розміщення реклами на транспорті та в ліфтах житлових будинків комунальної власності Дніпровської міської територіальної громади на підставі рішення виконавчого комітету міської ради (пункт 3.1.13 розділу 3 Положення про управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради, затверджене рішенням Дніпровської міської ради від 31.01.2024 № 74/46).

Тобто на час розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження компетентного органу, до повноважень якого перейшло повноваження щодо видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами і погодження на розміщення реклами на транспорті та в ліфтах житлових будинків комунальної власності Дніпровської міської територіальної громади на підставі рішення виконавчого комітету міської ради, Дніпровською міською радою не визначено, оскільки відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в України» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, зокрема, входить утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск.

Суд відмічає, що відповідно до статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.

Згідно із статтею 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.

Варто відзначити, що у разі ліквідації суб`єкта владних повноважень у будь-якому випадку в нього є правонаступник, до повноважень якого віднесені відповідні функції.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами)) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другого відповідача суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.

Згідно з пунктом 51 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» (Заява №28924/04) Суд встановив, що ліквідація державної установи без правонаступництва не може звільнити державу від необхідності виконання рішення щодо ліквідованого органу. Суд також зазначив, що «інший висновок дозволить державі використовувати такий підхід, щоб уникати сплати боргів своїх органів, особливо беручи до уваги те, що потреби, які змінюються, змушують державу часто змінювати свою організаційну структуру, включаючи формування нових органів та ліквідацію старих».

Таким чином, формальна невизначеність у структурі суб`єкта владних повноважень або тимчасова відсутність чітко закріпленого компетентного органу не можуть бути підставою для блокування виконання судового рішення. В іншому випадку, держава і місцеве самоврядування шляхом бездіяльності або внутрішніх організаційних змін могли б уникати виконання обов`язку, покладеного судом, що суперечить принципу верховенства права.

Як підтверджено матеріалами справи на виконанні у відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження ВП № 78684142.

Матеріалами справи також підтверджено, що усі спірні дозволи на розміщення зовнішньої реклами видані на підставі відповідних рішень Виконавчого комітету Дніпровської міської ради.

З огляду також на той факт, що Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради згідно із приписами статті 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» підпорядковане Виконавчому комітету Дніпровської міської ради, тому останній у конкретних спірних правовідносинах може забезпечити належне виконання судового рішення.

Подібні висновки також викладені у постанові Верховного Суду від 31.07.2025 у справі № 160/15383/23.

Належне виконання рішення суду є важливим і невід`ємним елементом ефективного захисту прав і свобод людини. Тоді як, невиконання судового рішення, яке набуло законної сили, суперечить принципу верховенства права.

Таким чином, в умовах відсутності функціонуючого первісного боржника та невизначеності щодо майбутнього уповноваженого органу суд вважає, що належним способом відновлення порушеного права Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРАММАТОН 7» є заміна боржника у виконавчому провадженні ВП № 78684142 на Виконавчий комітет Дніпровської міської ради.

Як визначено статтею 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради затверджується радою за пропозицією сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - за пропозицією голови відповідної ради.

Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Сільська, селищна, міська рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури.

Секретар сільської, селищної, міської ради входить до складу виконавчого комітету відповідної ради за посадою. Сільська, селищна, міська рада за пропозицією сільського, селищного, міського голови може прийняти рішення про входження старост до складу виконавчого комітету відповідної ради за посадою.

Очолює виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради відповідно сільський, селищний, міський голова, районної у місті ради - голова відповідної ради. У виконавчому комітеті сільської ради функції секретаря виконавчого комітету за рішенням ради може здійснювати секретар відповідної ради.

Особи, які входять до складу виконавчого комітету, крім тих, хто працює у виконавчих органах ради на постійній основі, на час засідань виконавчого комітету, а також для здійснення повноважень в інших випадках звільняються від виконання виробничих або службових обов`язків з відшкодуванням їм середнього заробітку за основним місцем роботи та інших витрат, пов`язаних з виконанням обов`язків члена виконавчого комітету, за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету.

На осіб, які входять до складу виконавчого комітету ради і працюють у ньому на постійній основі, поширюються вимоги щодо обмеження сумісності їх діяльності з іншою роботою (діяльністю), встановлені цим Законом для сільського, селищного, міського голови.

Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

До складу виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради не можуть входити депутати відповідної ради, крім секретаря ради.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Відповідно до частини шостої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Таким чином Виконавчий комітет Дніпровської міської ради є колегіальним органом.

Слід звернути увагу, що суд не замінює суб`єктів владних повноважень у справі, а лише замінює боржника у виконавчому провадженні, що є процесуальним рішенням, спрямованим на забезпечення належного виконання судового рішення, а Виконавчий комітет Дніпровської міської ради, в даному конкретному випадку, як орган місцевого самоврядування, є належним правонаступником для забезпечення безперервності виконання державних функцій.

Суд констатує, що дії Дніпровської міської ради, які полягали у позбавленні уповноваженого органу адміністративної компетенції без передачі його функцій іншим суб`єктам владних повноважень, створили стан правової невизначеності та фактично унеможливили виконання судового рішення. Такі дії несумісні з принципом належного урядування (good governance), який вимагає від органів публічної влади діяти добросовісно, послідовно, передбачувано та у спосіб, що забезпечує реалізацію гарантованих прав особи. У таких умовах ризик будь-якої організаційної чи адміністративної помилки повинен покладатися на саму публічну адміністрацію, а не на особу, права якої були підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили.

Аналогічні висновки також викладені у постанові Верховного Суду від 31.07.2025 у справі № 160/15383/23.

З урахуванням вищенаведеного, суд робить висновок, що заява представника позивача про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 246, 248, 256, 381-1, 382, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРАММАТОН 7» про заміну сторони виконавчого провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРАММАТОН 7» (вул. Прогресивна, 1 А, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., 49098, ) до Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради (просп. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., 49000, ), треті особи: Виконавчий комітет Дніпровської міської ради (просп. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., 49000, ), Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради (просп. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., 49000, ), про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Замінити боржника Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради (адреса: 49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75, ) у виконавчому провадженні № 78684142, відкритого на виконання судового рішення в адміністративній справі № 160/15159/24 у частині продовження Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРАММАТОН 7» строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами № 2612/160, № 2612/161, № 2612/162, № 2612/163, № 2612/164, № 2612/165, № 2612/166, № 2612/167, № 2612/168, № 2612/169, № 2612/170, № 2612/171, № 2612/172, № 2612/173, № 2612/174, № 2612/175, № 2612/176, № 2612/177, № 2612/178, № 2612/179, № 2612/180, № 2612/181, № 2612/182, № 2612/183, № 2612/184, № 2612/185, № 2612/186, № 2612/187, № 2612/188, № 2612/189, № 2612/190, № 2612/191, № 2612/192, № 2612/193, № 2612/194, № 2612/195, № 2612/196, № 2612/197, № 2612/198, № 2612/199, № 2612/200, № 2612/201, № 2612/202, № 2612/203, № 2612/204, № 2612/205, № 2612/206, № 2612/207, № 2612/208, № 2612/209, № 2612/210, № 2612/211, № 2612/212, № 2612/213, №2612/214, № 2612/215, № 2612/216, № 2612/217, №2612/218, №2612/219, строком на 5 (п`ять) років, до 18.06.2029, на нового боржника Виконавчий комітет Дніпровської міської ради (адреса: 49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75, ).

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 11.11.2025 року.

Суддя С.В. Ніколайчук