Справа № 460/17087/25
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2025 року м. Рівне №460/17087/25
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРегіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях (далі по тексту відповідач) , у якій позивач просить визнати протиправною відмову Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирських областях від 08.08.2025 у обміні посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 від 05.07.1983 року на нове без складання іспитів; зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирських областях повторно розглянути заяву та провести обмін посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 від 05.07.1983 року на нове без складання іспитів.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що звернувся до відповідача із заявою про обмін посвідчення водія на право керування транспортними засобами № НОМЕР_2 від 05.07.1983 на нове без складання іспитів. Листом від 08.08.2025 відповідач повідомив, що надане посвідчення водія є посвідченням водія іноземної держави та вказав на необхідність надання документів, які підтверджують факт отримання посвідчення водія. Вважаючи відмову протиправною позивач звернувся до суду, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 22.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено строк для подання відповідачами відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив, у якому він заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема, зазначив, що відповідно до пункту 6 Розділу V Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.12.2009 № 515 якщо документи, які необхідно подати до ТСЦ МВС для отримання та/або обміну посвідчення водія, були видані компетентними органами іноземної держави та складені іноземною мовою, вони мають бути перекладені на державну мову та засвідчені в установленому законодавством порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами. За нормами пунктів 1-3 Розділу Х Інструкції №515 обмін посвідчення водія, виданого іноземною державою, здійснюється за умови подання особою, яка постійно проживає на території України, до ТСЦ МВС документів, визначених підпунктами 1 - 4, 6 пункту 9 розділу I цієї Інструкції. Для обміну посвідчення водія особа, крім документів, визначених пунктом 1 цього розділу, подає до ТСЦ МВС документ, виданий компетентним органом іноземної держави, дипломатичним представництвом чи консульською установою іноземної держави в Україні (далі - компетентний орган іноземної держави), що підтверджує факт видачі такого посвідчення водія та відсутність відомостей про позбавлення права на керування транспортними засобами або тимчасове обмеження в цьому праві. Посвідчення водія, видане компетентними органами іноземної держави, має бути перекладене на державну мову та засвідчене в установленому законодавством порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами. Зазначає, що безпосередні функції з приймання іспитів на право керування транспортними засобами всіх категорій, здійснення видачі та обміну національного й міжнародного посвідчень водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії та внесення інформації до Єдиного державного реєстру МВС відповідно до Положення про територіальний сервісний центр МВС, затвердженого наказом МВС України від 29 грудня 2015 року № 1646, покладено на територіальні сервісні центри МВС. Одночасно зазначив, що позивач має право на отримання національного посвідчення водія після проходження медичного огляду у порядку, встановленому МОЗ; підготовки або перепідготовки відповідно до програм та планів; складання теоретичного і практичного іспитів у ТСЦ МВС.

У відповіді на відзив, позивач підтримав позицію викладену у позові.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 у період навчання в м. Калінграді з 01.10.1982 по 10.02.1983, зокрема 15 жовтня 1979 року проходив водіїв за програмою категорії "В", що підтверджується екзаменаційною карткою водія від 10.02.1983 року. На підставі цього позивачу видано свідоцтво про закінчення навчання № 041829 від 05.07.1983.

Відповідно до вище зазначеного свідоцтва ОСОБА_1 видано посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 05.07.1983. Разом із посвідченням водія видано талон попереджень серії НОМЕР_4 від 05.07.1983 року.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про обмін посвідчення водія на право керування транспортними засобами № НОМЕР_2 від 05.07.1983 на нове без складання іспитів.

На вказану заяву відповідачем листом від 08.08.2025 повідомлено позивача про порядок обміну посвідчення водія, виданого іноземною державою, де вказали перелік документів, які необхідні для заміни посвідчення, посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами. Запропоновано звернутись до ТСЦ МВС для здійснення обміну посвідчення водія.

Не погоджуючись з такою відмовою органу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною 9 статті 15 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

08 листопада 1968 року у Відні була прийнята Конвенція про дорожній рух, яка була ратифікована Союзом РСР 12 липня 1974 року. Після проголошення незалежності України, 12 вересня 1991 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України "Про правонаступництво України". Відповідно до статей 6 та 7 цього Закону, Україна підтверджує свої зобов`язання за міжнародними договорами, укладеними Українською РСР до проголошення незалежності України. Україна є правонаступником прав і обов`язків за міжнародними договорами Союзу РСР, які не суперечать Конституції України та інтересам республіки.

Таким чином, Україна підтвердила свої зобов`язання за Віденською Конвенцією про дорожній рух, яка ратифікована Союзом РСР та є обов`язковою для виконання Україною на її території.

Відповідно до підпункту "b" пункту 2 статті 41 Конвенції про дорожній рух, (в редакції, яка діяла на момент видачі позивачу посвідчення водія) …договірні сторони визнаватимуть будь-яке національне посвідчення водія, яке відповідає приписам Додатка 6 до цієї Конвенції….

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України "Про міжнародні договори" від 29 червня 2004 року, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Суд встановив, що посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 05.07.1983 року відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, оскільки містить усю необхідну інформацію, передбачену у Додатку №6 до вказаної Конвенції.

Підстави та порядок видачі посвідчення водія регулює постанова Кабінету Міністрів України №340 від 08 травня 1993 року "Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами" (далі - Порядок №340, в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 Порядку №340 встановлено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

За приписами пункту 3 Порядку № 340 встановлено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) транспортні засоби, дозолена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів);

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів);

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів;

Т - трамваї та тролейбуси.

Так, згідно з п. 5-1 Положення № 340 централізоване оформлення, персоналізація, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки.

Для видачі, обміну, повернення посвідчення водія територіальними сервісними центрами МВС, складання в них теоретичного і практичного іспитів здійснюється фотографування обличчя особи в разі відсутності в Єдиному державному реєстрі МВС відцифрованого образу обличчя цієї особи, після чого до Єдиного державного реєстру МВС вноситься відцифрований образ обличчя особи разом із відомостями про неї.

У разі коли відцифрований образ обличчя водія міститься в Єдиному державному реєстрі МВС (посвідчення водія видавалося після 1 січня 2013 р.), в Єдиному державному демографічному реєстрі, обмін посвідчення водія та оформлення його після втрати чи викрадення здійснюються також засобами електронного кабінету водія функціональної підсистеми єдиної інформаційної системи МВС (далі - електронний кабінет водія) або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, у тому числі з використанням його мобільного додатка (далі - Портал Дія).

Порядок ведення Єдиного державного реєстру затверджується МВС.

У разі відсутності в Єдиному державному реєстрі МВС відцифрованого образу обличчя водія для обміну посвідчення водія та видачі його після втрати чи викрадення шляхом застосування засобів електронного кабінету водія або Порталу Дія, такий образ обличчя водія надається за згодою особи на обробку її персональних даних у частині передачі відцифрованого образу обличчя водія з Єдиного державного демографічного реєстру (у разі коли інформація про неї внесена до Реєстру) до Єдиного державного реєстру МВС. Така передача здійснюється ДМС програмними засобами Єдиного державного демографічного реєстру за умови отримання запиту від Єдиного державного реєстру МВС, що містить згоду особи, надану ДМС, щодо передачі її відцифрованого образу обличчя, та інформацію, яка дає змогу ідентифікувати особу, в установленому МВС порядку електронної інформаційної взаємодії.

Для обміну посвідчення водія, у тому числі виданого вперше, або отримання його після втрати чи викрадення, особа може звернутися до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центрів надання адміністративних послуг (далі - уповноважені суб`єкти), територіального сервісного центру МВС шляхом подання відповідної заяви і доданих до неї документів у порядку, встановленому цим Положенням.

Отримання особою посвідчення водія на підставі заяви і доданих до неї документів, які були подані до територіального сервісного центру МВС або уповноваженого суб`єкта, здійснюється з урахуванням пункту 23 цього Положення.

Для оформлення, персоналізації, повернення, обміну, видачі посвідчення водія (зокрема в електронній формі без виготовлення його на бланку) особа надає згоду володільцям персональних даних, які обробляються в державних реєстрах, базах даних, доступ до яких має МВС, на передачу до територіальних сервісних центрів МВС інформації (відомостей, даних) в обсягах і за змістом, необхідних для надання відповідних послуг або здійснення інших повноважень відповідно до цього Положення, із дотриманням вимог законодавства про захист персональних даних, захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах, про електронні довірчі послуги, електронний документообіг та порядків електронної інформаційної взаємодії.

Оформлення та видача особі посвідчення водія в електронній формі без виготовлення його на бланку на підставі заяви і доданих до неї документів, які були подані до територіального сервісного центру МВС або уповноваженого суб`єкта, здійснюється засобами електронного кабінету водія або Порталу Дія з урахуванням пункту 23-1 цього Положення.

Заява про обмін посвідчення водія або видачу його після втрати чи викрадення, подана засобами електронного кабінету водія або Порталу Дія, розглядається у строк до трьох робочих днів з моменту її надходження.

Порядок взаємодії територіальних сервісних центрів МВС та уповноважених суб`єктів визначається МВС.

Відповідно до пункту 9 Порядку №340 право Право на керування транспортними засобами категорій ВЕ, С1Е, СЕ, D1E і DE надається особам, які мають посвідчення водія категорії В, С1, С, D1 і D відповідно або кількох з них та навички керування транспортними засобами категорії В, С1, С, D1, D відповідно більше одного року протягом останнього часу, пройшли перепідготовку за встановленими програмами та склали в територіальному сервісному центрі МВС практичний іспит з навичок керування составом транспортних засобів.

На період воєнного стану право на керування транспортними засобами категорії СЕ надається особам, які мають посвідчення водія категорії С, пройшли перепідготовку за встановленими програмами та склали в територіальному сервісному центрі МВС практичний іспит з навичок керування составом транспортних засобів.

Право на керування транспортними засобами категорії D1 в територіальному сервісному центрі МВС надається особам, які мають посвідчення водія категорії В, С1, С або кількох з них та навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше трьох років протягом останнього часу, пройшли перепідготовку за встановленими програмами та склали теоретичний, практичний іспити на право керування транспортними засобами категорії D1 в територіальному сервісному центрі МВС.

Право на керування транспортними засобами категорії D в територіальному сервісному центрі МВС надається особам, які мають посвідчення водія категорій В, С1, С, D1 або кількох з них, та навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше трьох років протягом останнього часу, пройшли перепідготовку за встановленими програмами та склали теоретичний, практичний іспити на право керування транспортними засобами категорії D в територіальному сервісному центрі МВС.

До періоду часу, зазначеного в абзацах першому - третьому цього пункту, не враховується час, протягом якого особа позбавлена права на керування транспортними засобами.

Практичні іспити складаються на транспортних засобах, обладнаних в установленому порядку.

За змістом пункту 16 Порядку №340 посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний, практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС.

Документами, що засвідчують підготовку і перепідготовку водіїв транспортних засобів, є:

свідоцтво про закінчення теоретичної підготовки за встановленою формою згідно з вимогами законодавства (у разі проходження теоретичної підготовки в закладі);

свідоцтво про закінчення практичної підготовки за встановленою формою згідно з вимогами законодавства;

документи про професійну (професійно-технічну) освіту державного зразка за професією водія автотранспортних засобів відповідної категорії (диплом кваліфікованого робітника, свідоцтво про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації), видані закладом, що має ліцензію на провадження освітньої діяльності у сфері професійної (професійно-технічної) освіти.

Відповідно до пункту 25 Порядку №340 обмін посвідчення водія проводиться:

- у разі непридатності його для подальшого користування (зіпсоване, записи не читаються тощо)

- у разі зміни персональних даних власника (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), стать);

- за бажанням власника (з метою уточнення персональних даних латинськими літерами, зміни відцифрованого образу обличчя особи, вилучення відмітки щодо права на керування транспортними засобами лише з автоматичною коробкою передач тощо).

Під час обміну посвідчення водія, отриманого вперше, до закінчення строку його дії особі видається нове посвідчення, яке вважається таким, що видане вперше, із зазначенням строку дії посвідчення, що підлягає обміну.

Відповідно до пункту 25-1 Порядку №340 обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та невчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України.

Відповідно до пункту 27 Порядку №340 посвідчення водія, видане до набрання чинності Законом України від 24 вересня 2008 р. № 586-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", може бути обміняне на нове на умовах проведення обміну, визначених цим Положенням. При цьому в новому посвідченні водія зазначаються категорії:

А1, А - відповідає категорії А;

В1, В - відповідає категорії В;

С1, С - відповідає категорії С;

D1, D - відповідає категорії D;

BЕ - відповідає категоріям В і Е;

C1E, СЕ - відповідає категоріям C і Е;

D1E, DЕ - відповідає категоріям D і Е;

Т - відповідає категорії Трамвай, Тролейбус.

Відповідно до пункту 28 Порядку №340 обмін посвідчення водія, у тому числі виданого вперше, проводиться без складення іспитів, крім випадків, передбачених пунктом 25-1 цього Положення. Під час обміну посвідчення водія працівник територіального сервісного центру МВС перевіряє відомості про особу, яка подає документи, за Єдиним державним реєстром МВС, Єдиним державним демографічним реєстром, відповідними базами даних та державними реєстрами щодо осіб, які перебувають в розшуку, а також осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому праві.

За наявності технічної можливості щодо електронної інформаційної взаємодії між МВС та суб`єктами електронної взаємодії така перевірка відомостей про особу проводиться автоматично засобами центральної підсистеми єдиної інформаційної системи МВС або системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів.

Обмін посвідчення водія проводиться незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) на території України особи за умови подання:

- паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або тимчасового посвідчення громадянина України, або посвідки на постійне проживання, або посвідки на тимчасове проживання, або посвідчення біженця, або посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, або посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, чи пред`являння одного із зазначених документів в електронній формі засобами Порталу Дія (у разі відсутності в зазначених документах відомостей про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) на території України - довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у якій зазначено фактичне місце проживання (для внутрішньо переміщених осіб), або витягу з реєстру територіальної громади про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) або пред`явлення одного із зазначених документів в електронній формі засобами Порталу Дія);

- копії одного з передбачених Податковим кодексом України документів з даними про реєстраційний номер облікової картки платника податків або повідомлення про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта);

- документів, що підтверджують зміну персональних даних особи (у разі потреби);

- дійсної на дату подання документів медичної довідки встановленого зразка, що підтверджує допущення водія до керування транспортними засобами відповідних категорій.

В обміні посвідчення водія відмовляється в разі, коли в поданих особою документах або Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні відомості про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) на території України (крім внутрішньо переміщених осіб, які подають довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у якій зазначено фактичне місце проживання, або пред`являють її відображення в електронній формі засобами Порталу Дія чи витяг із реєстру територіальної громади про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) або пред`являють його відображення в електронній формі засобами Порталу Дія).

Згідно із пунктом 30 особи, які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності міжнародного посвідчення водія та посвідчення водія іноземної держави, що не відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту, або у разі наявності посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту.

Посвідченням водія іноземної держави вважається також посвідчення водія з розпізнавальним знаком "SU" (СРСР), видане в республіках колишнього Союзу РСР.

Зазначені особи під час керування транспортними засобами можуть мати національне посвідчення водія, видане в установленому цим Положенням порядку.

У разі наявності в посвідченні водія іноземної держави двох або більше категорій на право керування транспортними засобами теоретичний та практичний іспити складаються за вищою категорією із зазначених у такому посвідченні водія.

Наявне у матеріалах справи посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 05.07.1983 року не має терміну дії, є чинним та надає позивачу право керування транспортними засобами категорії "В".

Відповідно до пункту 32 Постанови № 340 видані громадянам України за кордоном посвідчення водія іноземної держави, які відповідають вимогам Конвенції про дорожній рух 1968 року, підлягають обміну на національні посвідчення водія без складання теоретичного і практичного іспитів за умови, що зазначені громадяни України постійно проживають на території України.

У такому випадку в національному посвідченні водія зазначається право на керування транспортними засобами тих категорій, які зазначені в посвідченні водія іноземної держави, яке підлягає обміну.

Громадянам України, які за кордоном обміняли національне посвідчення водія на посвідчення водія іноземної держави, у разі обміну такого посвідчення водія іноземної держави на національне посвідчення водія надається право керування транспортними засобами тих категорій, що зазначені в національному посвідченні водія, обміняному за кордоном, без складення теоретичного і практичного іспитів.

Під час видачі національного посвідчення водія працівник територіального сервісного центру МВС перевіряє відомості про власника посвідчення водія іноземної держави за Єдиним державним реєстром МВС, Єдиним державним демографічним реєстром, відповідними базами даних та державними реєстрами щодо осіб, які перебувають у розшуку, а також осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому праві.

За наявності технічної можливості щодо електронної інформаційної взаємодії між МВС та суб`єктами електронної взаємодії така перевірка відомостей про власника посвідчення водія іноземної держави проводиться автоматично засобами центральної підсистеми єдиної інформаційної системи МВС або системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів.

Відповідно до абзацу 1 пункту 32 Постанови № 340 обмін посвідчення водія іноземної держави на національне посвідчення водія не проводиться в разі:

- перебування особи в розшуку;

- якщо з дня закінчення зазначеного в такому посвідченні водія строку дії минуло більше одного року;

- наявності відомостей про позбавлення власника такого посвідчення водія права на керування транспортним засобом;

- наявності відомостей про тимчасове обмеження власника такого посвідчення водія права на керування транспортним засобом.

Позивач є громадянином України та понад двадцять років керує транспортними засобами на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 05.07.1983 року, яке є чинним та не скасованим. Факт його отримання підтверджується відповідними первинними документами про проходження навчання та складення іспитів.

Разом з тим, суд враховує, що під час розгляду заяви позивача про обмін посвідчення водія без складання іспитів відповідач не досліджував наявність або відсутність у позивача права на обмін, а послався на норми Положення про територіальний сервісний центр МВС та Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія затвердженої Наказом МВС від 07.12.2009 № 515, і запропонував звернутись до територіальних сервісних центрів МВС для здійснення обміну посвідчення водія.

Оцінюючи такі мотиви відповідача, суд зауважує наступне.

Порядок приймання іспитів для отримання особами права керування транспортними засобами, оформлення, видачі, обміну, повернення, зберігання, анулювання та знищення національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії територіальними сервісними центрами МВС визначений Інструкцією про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, що затверджена наказом МВС від 07.12.2009 №515 (далі - Інструкція №515, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.3 Розділу І Інструкції №515 для отримання послуги з видачі, обміну, повернення посвідчення водія в ТСЦ МВС особи реєструються в електронній черзі з використанням сервісу "Електронна черга" (за наявності).

Відповідно до п.9 Розділу І Інструкції №515 для складання іспитів та отримання, обміну або повернення посвідчення водія особа подає до ТСЦ МВС:

1) паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України, посвідку на постійне проживання, посвідку на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документ, що посвідчує особу);

2) копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (у разі його відсутності у відповідних базах даних МВС) (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);

3) дійсну на дату подання документів медичну довідку, що підтверджує допущення водія до керування транспортними засобами відповідних категорій;

4) наявне посвідчення водія (у разі отримання права на керування транспортними засобами іншої категорії або його обміну);

5) свідоцтво (у разі його видачі до 19 жовтня 2019 року) або документ про професійну (професійно-технічну) освіту державного зразка;

6) документ, що підтверджує зміну персональних даних особи (за потреби).

Одночасне подання особою документів до кількох ТСЦ МВС не допускається.

Уповноважений працівник ТСЦ МВС перевіряє подані особою документи за ЄДР МВС, Єдиним державним демографічним реєстром, базами даних та державними реєстрами щодо осіб, які перебувають у розшуку, а також осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому праві.

Факт видачі свідоцтва про закінчення теоретичної підготовки та свідоцтва про закінчення практичної підготовки перевіряється за ЄДР МВС, а документа про професійну (професійно-технічну) освіту державного зразка за Єдиною державною електронною базою з питань освіти. (пункт 10 Розділу І Інструкції №515)

Згідно положень п.11 Розділу І Інструкції №515 після перевірки поданих документів уповноважений працівник ТСЦ МВС за допомогою програмних засобів ЄДР МВС друкує та надає особі заяву про видачу, обмін або повернення посвідчення водія згідно з формою, наведеною в додатку 1 до цієї Інструкції (далі - заява).

У разі необхідності складання іспитів уповноважений працівник ТСЦ МВС видає особі екзаменаційний лист згідно з формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції.

Під час оформлення заяви особа дає письмову згоду на обробку її персональних даних.

Результат перевірки поданих документів відображається в заяві та засвідчується підписом уповноваженого працівника ТСЦ МВС, який проводив таку перевірку, після чого особі повертаються подані оригінали документів.

Згідно положень п.1 Розділу V Інструкції №515 Оформлення та видача посвідчення водія здійснюються ТСЦ МВС, який прийняв документи для його оформлення (у тому числі для обміну, видачі нового замість втраченого або викраденого), з урахуванням цього Положення.

Відповідно до положень п.1 розділу Х Інструкції №515 Обмін посвідчення водія, виданого іноземною державою, здійснюється за умови подання особою, яка постійно проживає на території України, до ТСЦ МВС документів, визначених підпунктами 1 - 4, 6 пункту 9 розділу I цієї Інструкції.

В контексті наведених норм, суд погоджується з доводами відповідача, що положеннями порядку №340 та Інструкції №515, регламентовано, що прийняття та розгляд заяв про обмін посвідчення водія, в тому числі обмін посвідчення водія, виданого іноземною державою належить до повноважень ТСЦ МВС.

Відповідно до пункту 1 розділу І Положення про Головний сервісний центр МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1393 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідночин; далі - Положення №1393), ГСЦ МВС утворений як юридична особа публічного права та є міжрегіональним територіальним органом з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ.

ГСЦ МВС відповідно пункту 4 розділу 1 Положення складається зі структурних підрозділів та відокремлених структурних підрозділів регіональних сервісних центрів (далі РСЦ).

РСЦ складається зі структурних підрозділів, до яких, у тому числі, входять територіальні підрозділи територіальні сервісні центри МВС (далі ТСЦ МВС).

РСЦ підзвітні та підконтрольні керівництву ГСЦ МВС.

ГСЦ МВС, РСЦ і ТСЦ МВС разом становлять систему сервісних центрів МВС.

Пунктом 6 розділу І Положення встановлено, що Територіальні сервісні центри МВС (далі ТСЦ МВС) створені та функціонують як структурні підрозділи регіональних сервісних центрів ГСЦ МВС.

Всупереч зазначеному, суд враховує, що під час розгляду заяви позивача про обмін посвідчення водія без складання іспитів відповідач не досліджував наявність або відсутність у позивача права на обмін та не надавав оцінку документам, які позивач надав разом з заявою, а послався на норми Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія та запропонував звернутись до територіальних сервісних центрів МВС для здійснення обміну посвідчення водія, а отже відсутні підстави вважати, що вказаний лист є відмовою.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у його повноваження поза межами перевірки за названими критеріями.

Пунктом 10 частини 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод і інтересів позивача від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод і інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви від 15.09.2025 про обмін посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 05.07.1983 року на нове без складання іспитів по суті та зобов`язати повторно розглянути заяву позивача, з урахуванням висновків суду.

Підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду також відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат учасниками справи суду не надано.

Керуючись статтями 241-246, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.09.2025 про обмін посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 05.07.1983 року на нове без складання іспитів по суті вимог заяви.

Зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.09.2025 про обмін посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 05.07.1983 року на нове без складання іспитів, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду викладених в даному рішенні суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 10 листопада 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт громадянина НОМЕР_5 )

Відповідач: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях (вул. Вербова, 39,м. Рівне,Рівненський р-н, Рівненська обл.,33020, )

Суддя В.В. Щербаков