Справа № 500/5215/25
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5215/25

10 листопада 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому проваджені адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рокмар" до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебуває справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рокмар" до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору №53795178 від 02.10.2017, яка видана Тернопільським відділом державної виконавчої служби у Тернопільському районі.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги представник позивача вказує на те, що виконавчий документ виданий на підставі заочного рішення суду по справі № 456/1758/16-ц, ніколи не розглядався та не видавався Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, а справа за номером 456/1758/16-ц розглядалася Стрийським міськрайонним судом Львівської області, але з іншими сторонам (ТОВ "Рокмар" не є стороною даного спору).

Таким чином, на переконання представника, постанова про стягнення виконавчого збору № 53795178 від 02.10.2017, яка видана Тернопільським відділом державної виконавчої служби у Тернопільському районі є наслідком відкриття виконавчого провадження за очевидним підробленим виконавчим документом, а відтак такою, що порушує права та інтереси ТОВ "Рормар".

Ухвалою судді від 08.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України, у спрощеному провадженні без виклику учасників справи.

16.09.2025 до суду від Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Вказує, на відсутність правових підстав для закриття виконавчого провадження, щодо боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рокмар".

17.09.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що увесь відзив відповідача, по суті зводиться до цитування ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" де перелічені пункти в яких випадках виконавчий збір не стягується, проте позивач вказує, що відповідач не враховує, що ТОВ "Рокмар" не є боржником у виконавчому провадженні № 53795178 від 21.04.2017, заходів примусового виконання рішення щодо ТОВ "Рокмар" не застосовувалося, а відтак відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

Ухвалою суду від 18.09.2025 витребувано у Стрийського міськрайонного суду Львівської області наступні докази:

- належним чином завірену копію рішення від 15.09.2016 у справі №456/1758/16-ц;

- належним чином завірену копію ухвали від 04.09.2025 у справі №456/1758/16-ц;

- інформацію про те, чи видавався виконавчий лист у справі №456/1758/16-ц (у разі наявності надати копію, в якості доказу/додатку до інформації);

- інформацію про те, чи здійснювалась заміна сторони виконавчого провадження у справі №456/1758/16-ц.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 21.04.2017 було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого документа, а саме: виконавчого листа №456/1758/16-ц виданого 23.12.2016 Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рокмар" на користь ОСОБА_1 суму основного боргу за договором позики від 29.07.2013 в розмірі 76972,59 грн, суму інфляцій в розмірі 38948,13 грн, три проценти річних в розмірі 3302,44 грн, пеню в розмірі 280951,45 грн, понесені судові витрати в розмірі 42077,35 грн, а всього 404451,96 грн.

Оскільки виконавчий збір в ході виконання виконавчого документу не стягнуто головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 02.10.2017 винесено постанову про стягнення виконавчого збору №53795178 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рокмар" виконавчого збору у розмірі 40445,19 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом (частина 2 статті 27 Закону №1404-VIII).

З аналізу вказаних норми випливає, що виконавчий збір в розмірі 10 відсотків стягується лише від фактично стягненої суми або вартості майна боржника під час примусового виконання рішення.

Як слідує із постанови про стягнення виконавчого збору від 02.10.2017 боржником у виконавчому провадженні №53795178 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Рокмар".

Поряд із цим, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що товариство не є боржником у виконавчому провадженні № 53795178, заходів примусового виконання рішення щодо ТОВ "Рокмар" не застосовувалося, а відтак відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

Вказує, що згідно відповіді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.08.2025 №06-137/46/2025, наданої у відповідь на адвокатський запит Юрія Накельського від 28.07.2025, згідно даних автоматизованої системи документообігу суду "Д-3" в провадженні суду перебувала цивільна справи №456/1758/16-ц (провадження №2/456/1286/2016) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Також представником позивача додано до позовної заяви відповідь на адвокатський запит Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.07.2025, у якій зазначено, що згідно даних комп`ютерної програми "Д-3" справа №456/1758/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Рокмар" про стягнення боргу у суді відсутня.

Тому, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи №500/5215/25 по суті заявлених позовних вимог, судом ухвалою від 18.09.2025було витребувано у Стрийського міськрайонного суду Львівської області:

- належним чином завірену копію рішення від 15.09.2016 у справі №456/1758/16-ц;

- належним чином завірену копію ухвали від 04.09.2025 у справі №456/1758/16-ц;

- інформацію про те, чи видавався виконавчий лист у справі №456/1758/16-ц (у разі наявності надати копію, в якості доказу/додатку до інформації);

- інформацію про те, чи здійснювалась заміна сторони виконавчого провадження у справі №456/1758/16-ц.

На виконання вимог вказаної ухвали, Стрийський міськрайонний суд Львівської області надіслав копію рішення суду від 15.09.2025 у справі № 456/1758/16-ц (пр.№ 2/456/1286/2016) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 400174,61 грн та копію ували суду від 04.09.2025 у справі № 456/1758/16-ц (пр.№ 2-зз/456/6/2025) за клопотанням ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

Повідомлено, що відповідно до розписки (яка знаходиться в матеріалах справи № 456/1758/16-ц) позивач ОСОБА_2 отримала виконавчий лист 11.11.2016.

Також проінформовано, що відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду "Д-3" станом на 10.10.2025 заяви про заміну сторони у виконавчому провадження по вищевказаній справі до суду не надходило.

Отже з наведеного слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Рокмар" не було ні учасником справи № 456/1758/16-ц, ні правонаступником відповідача, а тому суд погоджується із доводами представника позивача, що ТОВ "Рокмар" не може бути боржником у виконавчому провадженні №53795178.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 02.10.2017 №53795178 про стягнення виконавчого збору у розмірі 40445,19 грн підлягають задоволенню.

Системно проаналізувавши норми законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги задоволено а повному обсязі, лід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір сплачений згідно платіжної інструкції №1442 від 03.09.2025.

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь позивача понесених витрати пов`язаних з професійною правничою допомогою у розмірі 15000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Процесуальним законодавством визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з частиною першою-другою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Відповідно частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 134 КАС України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат адміністративний суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 134 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такий висновок суду узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі №686/5757/23, у якій розглядалося судом касаційної інстанції питання щодо застосування норм права, відповідно до яких здійснюється визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподіл.

Тому, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Як слідує із матеріалів справи, 09.07.2025 між адвокатом Некельським Юрієм Богдановичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рокмар", укладено договір про надання правничої допомоги №КМС09072025, а також додаткову угоду №1 від 01.09.2025 до договору про надання правничої допомоги від 09.07.2025.

У відповідності до п.1 додаткової угоди, сторони, на виконання пункту 4.2. Договору № КМС 09072025 про надання правничої допомоги від 09.07.2025, досягли взаємної згоди, що гонорар адвоката за ініціювання та супроводження судового провадження у господарській справі (в т.ч. але не виключно, підготовка претензій, позовної заяви, інших заяв по суті, супровід справи у суді, тощо) щодо скасування постанови Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягненню виконавчого збору та витрат (ВП № 53795178), за надані послуги згідно укладеного договору становить 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Згідно п. 2 додаткової угоди клієнт здійснює виплату гонорару протягом одного місяця після завершення справи в суді (винесення рішення по суті справи в суді першої інстанції) та підписання сторонами акту наданих послуг (виконаних робіт), шляхом перерахування коштів на рахунок адвоката, готівко з каси товариства або іншим способом не забороненим законодавством України.

Відповідно до акта №1 від 03.09.2025 передачі-прийому наданої (наданих) юридичної (юридичних) послуги (послуг) до договору № КМС 09072025 про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року, згідно з договором про надання правничої допомоги № КМС 09072025 від 09 липня 2025 року, адвокат повністю надав (виконав), а клієнт отримав (прийняв) юридичні послуги в обсязі та на умовах, передбачених зазначеним договором, а саме:

підготовка та збирання доказової бази для подачі адміністративного позову щодо скасування постанови Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про стягненню виконавчого збору та витрат, які винесені на підставі підробленого рішення суду (ВП № 53795178);

підготовка та отримання запитів в Стрийський міськрайонний суд Львівської області, в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області (щодо підробленого рішення суду № 456/1758/16-ц);

підготовка та отримання запитів від Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, щодо закриття виконавчого провадження;

проведення переговорів, щодо розблокування поточного рахунку ТОВ "Рокмар" та фактичне його розблокування Тернопільським відділом ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції;

підготовка та подача адміністративного позову до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Договірна плата (вартість) за надану (надані) юридичні послуги - 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Строк оплати - згідно п. 2 Додаткової угоди № 1 від 01.09.2025 до Договору.

Заперечуючи щодо такого розміру витрат на оплату правничої допомоги представник відповідача у клопотанні від 16.09.2025 вказує, що адвокатом не вивчалися додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, а тому витрати на правову допомогу у визначеному розмірі є такими, що не підлягають до задоволення, а також є неспівмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін, обсяг матеріалів у справі, кількість підготовлених процесуальних документів, тривалість розгляду справи судом, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 15000,00 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих послуг.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що такі юридичні послуги як підготовка та збирання доказової бази для подачі адміністративного позову щодо скасування постанови Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про стягненню виконавчого збору та витрат, які винесені на підставі підробленого рішення суду (ВП № 53795178); підготовка та отримання запитів в Стрийський міськрайонний суд Львівської області, в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області (щодо підробленого рішення суду № 456/1758/16-ц); підготовка та отримання запитів від Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, щодо закриття виконавчого провадження за суттю охоплюються єдиною метою, якою є підготовка та складання позовної заяви

Крім того, така юридична послуга, як проведення переговорів, щодо розблокування поточного рахунку ТОВ "Рокмар" та фактичне його розблокування Тернопільським відділом ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції взагалі не може бути віднесена до судових витрат, оскільки не стосується предмету спору у даній справі.

Тому, на переконання суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, справедливим розміром відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі є сума 2500,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-242, 244-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 02.10.2017 №53795178 про стягнення виконавчого збору у розмірі 40445,19 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рокмар" судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Рокмар" (місцезнаходження: просп. Степана Бандери, 32А, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46002, );

відповідач:

- Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Острозького князя, 14, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46006, ).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10 листопада 2025 року.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.