Справа № 160/7558/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/7558/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року (суддя Бондар М.В.) в адміністративній справі №160/7558/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 за втратою годувальника - загиблого сина ОСОБА_2 , у розмірі 70 % грошового забезпечення, без врахування додаткових видів грошового забезпечення, які зазначені в Довідці від 25.07.2024 №10/1059-Д "Про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії, відповідно до статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами), наданої військовою частиною НОМЕР_1 та довідці від 28.01.2025 №729 "Про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії, відповідно до статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами), наданої військовою частиною НОМЕР_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 з 10.09.2024 перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника, з урахуванням уже виплачених сум пенсії, на підставі Довідки від 25.07.2024 №10/1059-Д "Про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії, відповідно до статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами), наданої військовою частиною НОМЕР_1 та Довідки від 28.01.2025 №729 "Про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії, відповідно до статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами), наданої військовою частиною НОМЕР_2 , відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової

служби, та деяких інших осіб", статті 9 України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що вона з 10.09.2024 отримує пенсію по втраті годувальника - загиблого сина ОСОБА_2 відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ). 12.08.2024 позивач звернулася з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі якої оформлено подання від 22.08.2024 №9883 та матеріали для призначення позивачу пенсії в разі втрати годувальника за її сина ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 . Листом від 04.09.2024 №7/25034/16 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив, що при перевірці документів виявлено відсутність довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії годувальника, у зв`язку з чим зроблено відповідні запити до військових частин. Не дочекавшись отримання довідки від військової частини НОМЕР_2 (першого підрозділу проходження військової служби загиблим ОСОБА_2 ), пенсію за втратою годувальника було призначено. З урахуванням зазначеного, пенсія ОСОБА_1 обчислена за даними грошового атестату від 25.07.2024 №10/1035-ГА з наступних видів грошового забезпечення годувальника: посадового окладу 3000,00 грн; окладу за військовим званням 670,00 грн; 25% надбавки за вислугу років 917,50 грн; всього грошове забезпечення - 4587,50 грн; основний розмір пенсії 70% від грошового забезпечення склав 3211,25 грн. У відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2020 №674 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб встановлено адресну допомогу, з метою досягнення мінімального розміру, встановленого для пенсій в разі втрати годувальника, тобто, до 7800 грн. Позивач зазначає, що пенсію по втраті годувальника їй призначено без урахування додаткових видів грошового забезпечення, надбавок та премії, визначених в грошовому атестаті. Оскільки позивач не мала доступу до відомостей щодо грошового забезпечення загиблого сина, направлених ІНФОРМАЦІЯ_3 безпосередньо до відповідача, представником позивача, направлено адвокатські запити до ІНФОРМАЦІЯ_4 та військової частини НОМЕР_2 з проханням надати ОСОБА_1 довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії, відповідно до статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами) за період його служби в штаті зазначених військових частин, а саме військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 . Позивач вказує, що про виникнення права на перерахунок пенсії, вона дізналась після отримання довідок про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії від військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 . При цьому, будь-яких довідок чи інформації щодо щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії за період проходження служби ОСОБА_2 у військовій частині НОМЕР_2 не було надано до відповідача. У зв`язку з цим, призначення пенсії за втратою годувальника позивачу відбулося за відсутності у відповідача фактичних даних щодо розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії загиблого ОСОБА_2 . Вважаючи дії відповідача щодо призначення позивачу пенсії протиправними, без врахування додаткових видів грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року позов задоволено частково:

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 з 10.09.2024 перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідки від 25.07.2024 №10/1059-Д про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії, наданої військовою частиною НОМЕР_1 та довідки від 28.01.2025 №729 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії, наданої військовою частиною НОМЕР_2 , з урахуванням раніше проведених виплат.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що при призначенні (перерахунку) пенсії по втраті годувальника за нормами Закону №2262-ХІІ враховуються грошове забезпечення померлого годувальника, яке він отримував на день звільнення. При цьому розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням або за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (у випадку наявності менше 24 календарних місяців служби), в той час як посадовий оклад, оклад за військове звання та надбавка за вислугою років визначається у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням.

З цих підстав суд дійшов висновку про те, що при призначенні позивачу пенсії по втраті годувальника повинні бути враховані додаткові види грошового забезпечення, які фактично отримував загиблий годувальник та які відображені в довідках військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Не погодившись з рішенням суду першої, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить судове рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Фактично позиція відповідача полягає в тому, що грошове забезпечення загиблого годувальника було неправильно розраховано через безпідставне застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений Законами України Про Державний бюджет станом на 1 січня кожного календарного року, а не сталу величину 1768грн., яка передбачена постановою КМУ №704 в редакції постанови КМУ №103.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обгрунтоване.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 02.02.1987.

Зміна прізвища позивача з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 14.09.2007.

Сповіщенням ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.05.2024 №519 ОСОБА_1 повідомлено, що її син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , під час виконання військового обов`язку, загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув.

На відповідне звернення позивача, відповідач листом №69037-50782/М-01/8-0400/24 повідомив, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 12.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_7 оформлено подання від 22.08.2024 за № 9883 та матеріали для призначення пенсії позивачу в разі втрати годувальника за ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 . Листом від 04.09.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив, що при перевірці документів виявлено відсутність довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії годувальника, у зв`язку з чим зроблено відповідні запити до військових частин. З урахуванням зазначеного, пенсія позивача обчислена за даними грошового атестату від 25.07.2024 №10/1035-ГА з наступних видів грошового забезпечення годувальника: посадового окладу 3000,00 грн; окладу за військовим званням 670,00 грн; 25% надбавки за вислугу років 917,50 грн; всього грошове забезпечення - 4587,50 грн; основний розмір пенсії 70% від грошового забезпечення склав 3211,25 грн. У відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2020 №674 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб встановлено адресну допомогу, з метою досягнення мінімального розміру, встановленого для пенсій в разі втрати годувальника, тобто, до 7800 грн. З урахуванням зазначеного, з 10.09.2024 загальний розмір пенсійної виплати складає 7800,00 грн, з яких: 3211,25 грн основний розмір пенсії (4 587,50 грн (грошове забезпечення) х 70); 1 510,75 грн доплата до мінімального розміру пенсії; 560,25 грн підвищення, як члену сім`ї загиблого Захисника України (2361 х 25%); 2 487,75 грн адресна допомога згідно з Постановою №674.

До матеріалів справи, серед іншого, долучено копії:

- довідки військової частини НОМЕР_2 від 28.01.2025 №729 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії, відповідно до статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, в якій значиться інформація про нараховані та виплачені ОСОБА_2 основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за період з жовтня 2023 по грудень 2023;

- довідки військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2024 №10/1059-Д про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії, відповідно до статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та абзацу восьмого пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (зі змінами), в якій значиться інформація про нараховані та виплачені ОСОБА_2 основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за період з грудня 2023 по травень 2024.

Вважаючи дії відповідача щодо призначення позивачу пенсії протиправними, без врахування додаткових видів грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, виходячи із аргументів, наведених відповідачем в апеляційній скарзі, останній не заперечує право позивача на пенсію по втраті годувальника. Не спростовує відповідач і висновків суду першої інстанції стосовно того, що при призначенні (перерахунку) пенсії по втраті годувальника за нормами Закону №2262-ХІІ враховуються грошове забезпечення померлого годувальника, яке він отримував на день звільнення. Натомість, позиція відповідача полягає в тому, що у довідках про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які обов`язав суд врахувати при визначенні розміру пенсії по втраті годувальника, неправильно визначено розміри додаткових видів грошового забезпечення. Така позиція відповідача обгрунтована тим, що при визначення розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає стала величина - 1768грн., яка передбачена постановою КМУ №704 в редакції постанови КМУ №103, а не розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений Законом України Про Державний бюджет станом на 1 січня календарного року.

Надаючи оцінку такій позиції відповідача, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

За приписами частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року прийнято постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01 березня 2018 року, та якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 4 Постанови №704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У додатку 1 до Постанови №704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. У додатку 14 до Постанови №704 визначена схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Приміткою 1 Додатку 1 до Постанови №704 визначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Аналогічні за змістом положення містять примітки до додатків 12-14 Постанови №704.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103, якою внесено зміни до Постанови №704, зокрема, пункт 4 викладено в новій редакції - «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.» (пункт 6 Постанови №103).

Постанова №103 набрала чинності 24 лютого 2018 року.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103, яким були внесені зміни до пункту 4 Постанови №704. Тобто було відновлено первинну редакцію пункту 4 Постанови №704 щодо визначення розрахункової величини для визначення посадових окладів з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

З огляду на це, є необхідність застосування з 29 січня 2020 року (дати набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 та відповідно до позовних вимог) положень пункту 4 Постанови №704 у редакції до 24 лютого 2018 року, тобто у редакції, яка була чинна до набрання законної сили Постановою №103.

Через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у осіб з числа військовослужбовців виникло право на перерахунок грошового забезпечення з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 Постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Колегія суддів враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 02 серпня 2022 року у справі №440/6017/21 та повторений у постановах від 12 вересня 2022 року у справі №500/1813/21, від 19 жовтня 2022 року у справі №400/6214/21.

У подальшому викладені висновки щодо застосування пункту 4 Постанови №704 був підтриманий і у постановах Верховного Суду від 23 травня 2023 року у справі №380/22021/21 та від 18 січня 2024 року у справі №240/1387/21.

Відповідно до викладених висновків, враховуючи те, що з 01 січня 2020 року положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови №704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

З 01 січня 2020 року положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів.

Встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою №704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням».

Правовий висновок Верховного Суду про те, що з 01 січня 2020 року розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою №704, є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року, побудований головним чином - як випливає з їх змісту - на принципі подолання правової колізії, за яким перевагу у застосуванні має нормативний акт вищої юридичної сили.

Спираючись на цей висновок, суд апеляційної інстанції вважає, що грошове забезпечення загиблого годувальника правильно визначалося шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (а не «на 1 січня 2018 року» - 1768грн).

Таким чином, проаналізувавши аргументи, з якими відповідач пов`язував незаконність та необгрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року в адміністративній справі №160/7558/25 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 10.11.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров