Справа № 320/51207/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року Київ №320/51207/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови здійснити позивачу нарахування та виплату пенсії у розмірі 56 % відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 01.10.2024 нарахування та виплату пенсії у розмірі 56 % відповідних сум грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач має право на перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, із урахуванням 56 % сум грошового забезпечення, проте відповідач безпідставно обмежив його в реалізації вказаного права.

Ухвалою від 12.11.2024 судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач проти позову заперечував, направив відзив на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та наділений адміністративною процесуальною дієздатністю, що підтверджено паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зі змісту позовної заяви слідує, що згідно з матеріалами пенсійної справи № 89/34121, яка знаходиться у Головному управлінні Пенсійного Фонду України у Київській області, пенсія позивачу була призначена, виходячи з 51 % сум грошового забезпечення, відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до висновку про призначення пенсії по вислузі років від 19.12.2005, пенсія позивачу розраховувалась із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад;

- оклад за військове звання;

- процентна надбавка за вислугу років 30%;

- надбавка за особливі умови служби 50%;

- надбавка за безперервну службу 50%;

- премія 33,30%;

Основний розмір пенсії розраховувався з 51% грошового забезпечення (вислуга років 16).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 27.09.2024 вх. № 29675/С-1000-24 щодо виплати пенсії у розмірі 56 % відповідних сум грошового забезпечення.

Листом від 11.10.2024 № 8474-29675/С-02/8-1000/24 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило позивачу, що пенсія позивачу нарахована та виплачується згідно чинного законодавства - відповідно до пункту «Б» статті 13 від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Уважаючи дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, виходячи з 51% сум грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію (Закон № 2262-ХІІ).

За змістом частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною вісімнадцятою статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

За нормами частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Щодо позовної вимоги про нарахування та виплату пенсії, виходячи з розміру 56 % грошового забезпечення, суд зазначає таке.

За змістом пункту а) частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільненим зі служби у Службі судової охорони, Державному бюро розслідувань та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Така норма на час призначення пенсії позивачу викладена у наступній редакції: «Пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення».

Суд констатує, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалось при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019.

Частиною третьою статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Судом установлено, що рішення щодо розміру відсоткового значення - 51 % грошового забезпечення, позивачу було встановлено у висновку про призначення пенсії по вислузі років (рішенні) від 19.12.2005, який на момент розгляду цієї справи є чинним та відомостей про його оскарження суду надано не було.

Таким чином, факт, що відсоткове значення розміру пенсії позивача складає 51 % сум грошового забезпечення з моменту призначення пенсії у 2005 році підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: листом від 11.10.2024 № 8474-29675/С-02/8-1000/24 та висновком про призначення пенсії по вислузі років (рішенням) від 19.12.2005.

При цьому відсоток грошового забезпечення для нарахування і виплати пенсії позивачу визначений у рішенні (висновку) про призначення пенсії ОСОБА_1 , яке прийняте у грудні 2005 року.

Таке рішення є чинним, доказів зворотного суду не надано. Назване рішення не є предметом розгляду у межах спірних відносин.

У зв`язку із викладеним, підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 з 01.10.2024 нарахування та виплату пенсії у розмірі 56 % відповідних сум грошового забезпечення - відсутні.

Із урахуванням наведеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.