Справа № 936/1225/25
Суддя: Софілканич О. А.
Дата ухвалення: 2025-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №936/1225/25
Провадження №2-а/936/15/2025
11.11.2025 селище Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Тереля А.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Рошко М.М., представника відповідача Гришко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом адвоката Рошко Марії Михайлівни в інтересах позивача ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №376 від 30.08.2025 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
08.09.2025 до суду надійшов вищезазначений адміністративний позов, у якому представник позивача просить визнати протиправною та скасувати постанову №376 від 30.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
Із винесеною постановою позивач не погоджується. Про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14.06.2025 року позивач не знав, так як на його, на той час адресу місця проживання, не надходило ніяких повідомлень. 21 серпня 2025 року, з?явившись до ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивачу було вручено повістку про виклик його 26 серпня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних та протокол №376 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 21 серпня 2025 року, в якому повідомлялось про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього на 22.08.2025. Перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_5 21 серпня 2025 року, ОСОБА_1 особисто пояснив, що вважає незаконним притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, так як на всі виклики ІНФОРМАЦІЯ_3 з?являвся вчасно і оновлював дані. Про виклик його на 14.06.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 він не був повідомлений. Пояснення ОСОБА_1 відповідачем не взято до уваги та 30.08.2025 без його повідомлення та участі винесено постанову, яку позивач вважає незаконною та просить суд скасувати.
Ухвалою судді від 09.09.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.
23.09.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позов, а 15.10.2025- відповідь на відзив.
В судовому засіданні представники сторін свої вимоги та заперечення підтримали з підстав, наведених ними у заявах по суті справи.
Позивач та представник позивача наполягали на задоволенні позову, а представник відповідача позов не визнав.
Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є особою з інвалідністю 3 групи довічно, що підтверджено копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 31.10.2012, серії НОМЕР_2 та Довідкою МСЕК №0388060 від 23.10.2001 року.
З довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 полковника ОСОБА_2 від 05.07.2024 №В31/5 вбачається, що ОСОБА_1 погоджено відстрочку від призову на весь період проведення мобілізації та строк дії відповідних законних підстав.
Крім цього, ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 17.08.2022.
Вищезазначені докази підтверджують перебування позивача на військовому обліку та періодичне оновлення ним своїх персональних даних.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до частин 1-3 статті 1 якого захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.
Згідно з п.1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» в Україні оголошено загальну мобілізацію.У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався указами Президента України, який діє на час розгляду справи.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.
Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» передбачено, що посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.
Статтею 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно з частиною 3 цієї статті вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з п.3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.
Так, 01.06.2025 року на ім`я ОСОБА_1 була сформована повістка №3709958 про необхідність з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_8 на 14.06.2025 року для уточнення даних.
Дана повістка була направлена поштою на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , та повернута відправнику з відміткою про відсутність особи за вказаною адресою 24.06.2025 року.
Позивач стверджує, що про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14.06.2025 року не знав, так як на його, на той час адресу місця проживання, не надходило ніяких повідомлень.
21 серпня 2025 року, з?явившись до ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивачу було вручено повістку про виклик його на 26 серпня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних та складено протокол №376 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУПАП від 21 серпня 2025 року, в якому повідомлялось про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього на 22.08.2025 в кабінеті №29 ІНФОРМАЦІЯ_9 за адресою: АДРЕСА_2 .
З протоколу про адміністративне правопорушення №376 від 21.08.2025 року, дослідженого під час розгляду справи, встановлено, що такий складено начальником відділення обліку мобілізаційної роботи майором ОСОБА_3 в ІНФОРМАЦІЯ_10 , оскільки ОСОБА_1 , в порушення вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» та п.21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року, не з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_3 , за повісткою (викликом) даного РТЦК, для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів, яка була надіслана засобами поштового зв?язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення на адресу його місця проживання. У зв?язку з проставленням у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Дане правопорушення було виявлено 21 серпня 2025 року після запрошення громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де під час звіряння його облікових даних з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів («Оберіг»), було встановлено, що він- порушник військового обліку, що підтверджується витягом з вказаного реєстру, який додається.
Суд зауважує, що згідно з повісткою №3709958 від 01.06.2025 року на ім`я ОСОБА_1 , він викликався на 14.06.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_8 для уточнення даних, а не до ІНФОРМАЦІЯ_1 , як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 21.08.2025 №376.
Відтак, обов`язку з`явитися до відповідача за повісткою у позивача не виникло.
Також з даного протоколу встановлено, що ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, відбудеться о 10:00 годині 22.08.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дане правопорушення було виявлено 24.06.2025 (водночас, в протоколі про адміністративне правопорушення датою виявлення зазначено 21.08.2025).
Відповідач в оскаржуваній постанові зазначає, що ОСОБА_1 був в належний спосіб своєчасно повідомлений про місце і час розгляду справи, що підтверджується даними протоколу №376 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП - на 22.08.2025 року на 10:00 годину. Даний факт підтверджено відміткою в протоколі та не заперечується самим позивачем.
Однак, позивачем заперечується факт повідомлення його на 30.08.2025 року, коли фактично відбувся розгляд справи без його повідомлення та участі.
Доказів належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності саме на 30.08.2025 року- відповідачем не надано і в ході судового розгляду справи не встановлено.
Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про те, що її своєчасно повідомлено про місце і час розгляду, і від неї не надійшло клопотання про відкладення останнього.
В постанові, що оскаржується, зазначено, що ОСОБА_1 не прибув на розгляд справи, про який був повідомлений належним чином, тому справу можна розглянути без його участі.
Позивач заперечує той факт, що він був повідомлений про час та місце розгляду справи 30.08.2025, будь-яких доказів на спростування таких тверджень відповідачем не надано.
Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У відповідності до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 31.03.2021 року у справі №676/752/17, від 25.05.2022 року у справі №465/5145/16-а та інших, розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, можливий лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, призначеної на 30 серпня 2025 року. В матеріалах відсутні будь-які належні та допустимі докази направлення або вручення відповідного повідомлення. Також не міститься підтвердження того, що особа була обізнана про розгляд справи чи в інший спосіб повідомлена про нього.
Незважаючи на це, постанова у справі про адміністративне правопорушення від 30.08.2025 винесена у відсутності особи, без її участі та без надання їй можливості реалізувати процесуальні права, передбачені статтею 268 КАС України, а саме: давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою тощо.
Суд зазначає, що забезпечення права особи на участь у розгляді справи є складовою частиною принципу змагальності сторін і гарантією дотримання права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, розгляд справи без належного повідомлення особи, яка притягається до відповідальності, та без надання їй можливості реалізувати свої процесуальні права, є істотним порушенням норм процесуального права та є самостійною та безумовною підставою для визнання постанови незаконною та її скасування.
Ухвалюючи судове рішення, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення.
З огляду на викладене, враховуючи, що порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, на яке посилається позивач знайшло підтвердження під час розгляду справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 є обгрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись статтями 139, 246, 250, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов адвоката Рошко Марії Михайлівни в інтересах позивача ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №376 від 30.08.2025 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №376, винесену 30.08.2025 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 полковником ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя Софілканич О.А.