Справа № 950/422/25
Суддя: Чхайло О. В.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 950/422/25
Номер провадження 2-а/950/11/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

при секретарі судового засідання Сивоконь А.І.,

за участю: представника позивача - Васильця С.О., представника відповідача Ситниченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Лебедині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення № 004899 від 04.02.2025 нечинною та її скасування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач через свого представника звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визнати нечинною та скасувати постанову № 004899 від 04.02.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 34000 грн., а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-2 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на його користь усі понесені судові витрати.

Вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що вказаною постановою, яку було винесено в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті, він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.132-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 34000 грн.

Як зазначено в її тексті, 08.01.2025 о 14:10 год. у Сумській області, м. Охтирка, вул. Київська в районі АЗС «BVS» було проведено документальну перевірку т/з DAF р.н. НОМЕР_1 і причепу KOEGEL р.н. НОМЕР_2 та встановлено, що вантажовідправником Селянським (фермерським) господарством «Перлина», керівником якого являється позивач, було внесено відомості про масу вантажу до ТТН № 1 від 08.01.2025, що перевищують нормативно встановлені законодавством показники понад 20 %, але не більш, як на 30 %.

З прийнятим рішенням сторона позивача не згодна, вважає його нечинним та таким, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що до товарно-транспортної накладної № 1 від 08.01.2025 були внесені відомості про масу вантажу, а саме зерна овса, яка становить 30,780 т. В той же час маса автомобіля DAF р.н. НОМЕР_1 без навантаження становить 10 250 кг (10,25 т), а маса причепу KOEGEL р.н.ВА2460ХF - 3200 кг (3,2 т). Таким чином загальна маса автомобіля, причепу та вантажу становити 44,23 т, а не 48,12 т. Перевищення фактичних даних вантажу нормативно встановлених законодавством вагових або габаритних параметрів відповідно складає 10,575 %, а не 20,3 %, як зазначено в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення № 004899 від 04.02.2025, що виключає відповідальність, установлену ч. 3 ст. 132-2 КУпАП.

Сторона відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті скористалася правом подати письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що у задоволенні даного позову має бути відмовлено з огляду на наступне.

Під час документальної перевірки встановлюється відповідність внесених даних ТТН вимогам чинного законодавства, зокрема пункту 22.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого максимальна дозволена загальна маса автопоїздів, що складаються з двовісного або тривісного автомобіля з двовісним або тривісним причепом, становить 40 т. 08.01.2025 Укртрансбезпекою здійснювалась рейдова перевірка, під час якої було зупинено вантажний автомобіль DАF реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та виявлено перевищення встановлених пунктом 22.5 ПДР параметрів при перевезенні подільного вантажу, а саме: загальна вага, що вказана в товарно транспортній накладній № 1 від 08.01.2025, перевищила встановлені норми на 20,3%. Фактична вага вантажу склала 30,780 т, загальна маса транспортного засобу маса (брутто) 48,120 т. при допустимій нормі 40 т. Таким чином, виявлено порушення, передбачене статтею 132-2 КУпАП, а саме: внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків. При цьому представник звертає увагу суду на те, що формування та збір документів для перевезення завершується на початку руху та всі документи щодо перевезення мають бути наявні у водія під час перевірки, тобто саме на місці зупинки (події) мають бути надані первинні документи, інші документи на підставі яких здійснюється перевезення та саме на підставі цих документів встановлюються фактичні обставини. В ТТН № 1 від 08.01.2025 було вказано вагу (брутто) транспортного засобу 48,120 т. Таким чином, надані стороною позивача розрахунки є необґрунтованими, оскільки інспектор не має правових підстав для подібних дій та під час документальної перевірки встановлював відповідність внесених даних ТТН вимогам чинного законодавства, зокрема пункту 22.5 ПДР. З огляду на викладене, представник Укртрансбезпеки вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законним, обґрунтованим та доведеним, а тому оскаржувана постанова не підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві, у відповіді на відзив.

Наголосив на тому, що механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007р. №879. Пунктом 16. даного Порядку встановлено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. Документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу. Точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання). Як зазначено у товарно-транспортній накладній №1 від 08.01.2025, вага овса, яке перевозиться за допомогою автомобіля марки DAF р.н. НОМЕР_1 та причепу KOEGEL р.н. НОМЕР_2 становить 30,780 т. Як зазначено у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 13.10.2022 на автомобіль DAF р.н. НОМЕР_1 його маса без навантаження становить 10250 кг (10,25т). Як зазначено у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 від 13.10.2022 на причеп KOEGEL р.н. НОМЕР_5 його маса без навантаження становить 3200 кг (3,2 т). Тобто, якщо провести додавання власної маси автомобіля, причепу та маси вантажу, то вона буде становити 44,23 т. Доказів в підтвердження того, що фактична вага автомобіля, причепа і вантажу була саме 48,12 т, а не 44,23 т відповідачами надано не було, оскільки зважування автомобіля на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті не проводилося. Оскільки перевищення фактичних даних вантажу нормативно встановлених законодавством вагових або габаритних параметрів під час перевірки становило 10,575%, а не 20,3%, позивач якщо і міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності то за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП, а не за ч. 3 ст. 132-2 КУпАП.

Представниця Державної служби України з безпеки на транспорті в судовому засіданні підтримала доводи, викладені у відзиві на позов та додаткових поясненнях. Просила у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити. Додатково звертає увагу суду на те, що відповідно до пункту 16 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 (далі Порядок), документальний габаритно-ваговий контроль передбачає визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, що і було здійснено під час перевірки. Разом з тим інспектор Укртрансбезпеки не має права самостійно коригувати дані, внесені до ТТН, оскільки вони вносяться вантажовідправником, а товаро-транспортна накладна є офіційним документом, який має обов`язково бути при здійсненні перевезення вантажів. Позивач стверджує, що фактична вага транспортного засобу з вантажем складала 44,23 т, однак таке твердження є безпідставним, оскільки не підтверджене належними та допустимими доказами. Розрахунки, наведені стороною позивача, суперечать офіційним документам, зокрема ТТН, яка є основою для документального контролю і містить зазначення брутто-ваги 48,120 т. Саме ця вага була зафіксована інспектором під час проведення рейдової перевірки, що підтверджується відповідними документами та актом № АР 103004 від 08.01.2025. Вважає, що стороною позивача не було надано жодних документів, які б спростовували дані, внесені в ТТН та підтверджені під час рейдової перевірки.

Представник Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області в удове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив.

Заслухавши представників сторін, дослідивши докази у справі, суд зазначає наступне.

Між сторонами мають місце адміністративні правовідносини з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності

Судовим розглядом встановлено, що 08.01.2025 старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Петриченко О. здійснювалась рейдова перевірка (перевірка на дорозі) відповідно до направлення НР №000838 від 03.01.2025 у м. Охтирка Сумської області, під час якої о 14:10 год. по вул. Київська в районі АЗС «BVS» було зупинено та проведено документальну перевірку вантажного автомобіля DАF реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом KOEGEL р.н. НОМЕР_2 , якими здійснювалося перевезення подільного вантажу, а саме зерна овса, що вбачається з доповідної записки (а.с. 39).

Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с. 10) спеціалізований вантажний контейнеровоз штора DAF, р.н. НОМЕР_1 та причеп - спеціалізований контейнеровоз KOEGEL р.н. НОМЕР_6 належать ОСОБА_2 , під керуванням якого й здійснювалося перевезення вантажу.

Відповідно до товарно-транспортної накладної № 1 від 08.01.2025 (а.с. 9) вантажовідправником є СФГ «Перлина», керівником якого в свою чергу являється ОСОБА_1 .

За наслідками проведеної 08.01.2025 перевірки наданих водієм документів було складено: акт № АР103004 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с. 11); довідку № 0020983 про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с. 11 на звороті) та акт № 029304 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с. 12), з яких вбачається, що інспектор Укртрансбезпеки дійшов висновку про наявність порушення п. 22.5 ПДР України, а саме перевезення вантажу (овес) з перевищенням встановлених законодавством вагових норм понад 20%, але не більше 30% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, а саме: загальна вага транспортного засобу становить 48,12 т при нормі 40,0 т, перевищення склало 8,12 т, що становить 20,3%.

В подальшому постановою в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті Макарухи Ю. від 04.02.2025 № 004899 (а.с. 14) ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 34000 грн.

Відповідно до даної постанови позивач, як керівник вантажовідправника - СФГ «Перлина», визнаний винуватим у скоєнні правопорушення, яке полягає у тому, що 08.01.2025 о 14:10 год. у Сумській області, м. Охтирка, вул. Київська в районі АЗС «BVS» було проведено документальну перевірку т/з DAF р.н. НОМЕР_1 і причепу KOEGEL р.н. НОМЕР_2 та встановлено, що вантажовідправником внесено відомості про масу вантажу до ТТН № 1 від 08.01.2025, що перевищують нормативно встановлені законодавством показники понад 20 %, але не більш, як на 30 %.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду, посилаючись на те, що при винесенні оскаржуваної постанови допущено порушення норм чинного законодавства, а обставини, які викладені в такій постанові, не відповідають фактичним обставинам справи. Тому вважає, що постанова має бути визнана нечинною та скасована.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб.

Стаття 2 КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом статі 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. ст. 251-252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання в тому числі про те чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 280 КУпАП установлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 (далі Правила № 30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п. 22.5 Правил дорожнього руху України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Підпунктом б пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306, визначено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси, зокрема, якщо максимальна дозволена загальна маса комбінованих транспортних засобів, що складаються з двовісного або тривісного автомобіля з двовісним або тривісним причепом, становить 40 тонн.

Відповідальність за порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху України установлена ст. 132-2 КУпАП.

Зокрема, частиною 3 статті 132-2 КУпАП передбачена відповідальність за внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Тобто, вказаною нормою права визначено відповідальність за два окремі адміністративні правопорушення об`єктивна сторона яких полягає в наступному:

- внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків включно включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу;

- внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Як встановлено в ході судового розгляду, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків включно.

В той же час суд відзначає, що фабула правопорушення, яка викладена у оскаржуваній постанові, не відповідає правопорушенню, передбаченому ст. 132-2 КУпАП (Порушення вантажовідправником вимог оформлення та внесення відомостей до товарно-транспортної накладної або інших визначених законодавством документів на вантаж), оскільки не містить посилання на відсутність оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, і тим самим зміст складу правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 , у постанові про притягнення його до відповідальності не розкрито.

Склад правопорушення це сукупність чотирьох необхідних елементів, які разом визначають протиправне діяння та є підставою для юридичної відповідальності: об`єкт (цінності, що охороняються законом), суб`єкт (осудна особа, яка вчинила діяння), об`єктивна сторона (діяння у вигляді дій чи бездіяльності, а також обставини та наслідки) та суб`єктивна сторона (наявність вини у формі умислу або необережності, мотив, мета).

Слід зауважити, що сторона позивача не посилається на ту обставину, що фабула правопорушення не повною мірою відповідає змісту ч. 3 ст. 132-2 КУпАП. В той же час суд вважає необхідним вийти за межі доводів позовної заяви, оскільки це необхідно для захисту прав позивача.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з підстав притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, обов`язковою умовою об`єктивної сторони цього правопорушення є «відсутність оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні», а тому суд вважає, що спірна постанова № 004899 від 04.02.2025 в цій частині вимогам закону не відповідає, оскільки відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення означає, що діяння не може бути визнане правопорушенням.

Крім цього, суд знаходить обґрунтованими доводи сторони позивача про те, що як зазначено у товарно-транспортній накладній №1 від 08.01.2025р. (а.с. 9), вага зерна овса, яке перевозилося автомобілем DAF р.н. НОМЕР_1 та причепом KOEGEL р.н. НОМЕР_2 , становила 30,780 т., про що також зазначено й у видатковій накладній №162 від 08.01.2025 (а.с. 8).

В той же час відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с. 10) маса зазначеного автомобіля без навантаження становить 10 250 кг, а причепа - 3 200кг.

Відповідно до пп.5-1 п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах, документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Таким чином, при додаванні маси автомобіля, маси причепу та маси вантажу, загальна маса становить 44,23 т, а відповідно перевищення складає менш ніж 20 %, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні спірної постанови посадовою особою Укртрансбезпеки враховано не було, чим допущено неповноту з`ясування всіх обставин справи.

При ухваленні рішення суд також зазначає, що пункт 22.5 Правил дорожнього руху поміж іншого також містить посилання на те, що рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Заборона руху транспортних засобів з перевищенням вагових параметрів при перевезенні подільного вантажу (у даному випадку зерна овса) унеможливлює отримання перевізником дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

За таких умов, оскільки видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, не передбачена, то на особу не може бути накладений штраф за відсутність такого дозволу.

Відповідно до п. 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 року № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру.

Логічний аналіз указаної норми свідчить про те, що законодавець вимагає або дозвіл або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.

Існує правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 29.01.2020 року № 814/1460/16, що у випадку перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами до перевізника лише може бути застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів.

Використовуючи правовий висновок Верховного Суду щодо правильного застосування норм матеріального права у спірних правовідносинах, у даній справі до автомобільного перевізника могла бути застосована відповідальність у вигляді нарахування плати за проїзд, відповідно до п. 31-1 Порядку № 879, а не прийнята постанова про застосування адміністративно штрафу.

Враховуючи, що вантаж, який перевозився вантажним автомобілем DAF р.н. НОМЕР_1 та причепом KOEGEL р.н. НОМЕР_2 , є подільним вантажем і це унеможливлює отримання дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, оскільки видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, не передбачені, то і відповідно притягнення особи до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу не застосовується та виключає склад правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності.

Таким чином, оцінивши всі наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-2 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В силу ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Тому сплачений позивачем судовий збір у загальному розмірі 605,60 грн. підлягає стягненню з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 90, 241-246, 286 КАС України;

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення № 004899 від 04.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-2 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 34000 грн. визнати нечинною та скасувати її.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-2 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (м. Київ, вул. Антоновича, 51, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на відшкодування понесених судових витрат зі сплати судового збору 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.11.2025.

Суддя Олександр ЧХАЙЛО