Справа № 200/6712/25
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року Справа№200/6712/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відповідача 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області; Відповідача 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась з позовом до Головно управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

Визнати протиправними:

- дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області і Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (РІШЕННЯ 5 від 25.05.2025) про проведення ОСОБА_1 з 01.01.2024 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 №3.11-16/34/2024, в частині визначення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням загального стажу 18 років 09 місяців 10 день, що дає право на довічне грошове утримання судді у відставці виходячи із 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- відмову Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області від 21.05.2025 і Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області від 03.06.2025 про проведення ОСОБА_1 з 01.01.2024 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 №3.11- 16/34/2024, в частині визначення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з урахуванням загального стажу 21 рік 09 місяців 13 днів, що дає право на довічне грошове утримання судді у відставці виходячи із 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підстави довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 за № 3.11-16/34/2024, виходячи із 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з дня перерахунку, тобто з 01.01.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок і виплату (з урахуванням виплачених сум) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підстави довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 за № 3.11-16/34/2024, виходячи із 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з дня перерахунку, тобто з 01.01.2024.

Ухвалою від 08.09.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у відповідача витребувано належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що на виконання рішення суду у справі № 200/5395/24, що набрало законної сили, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області (РІШЕННЯ 5 від 25.04.2025) ОСОБА_1 з 01.01.2024 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 №3.11- 16/34/2024, виходячи із загального стажу 22 роки 0 місяців 19 день (без зазначення загального стажу, що дає право на довічне грошове утримання судді у відставці) та із 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Перерахований розмір виплати склав 124905,00 грн.

Вказує, що загальний стаж, що дає право на довічне грошове утримання судді у відставці, складає 21 рік 09 місяців 13 днів. Отже, ОСОБА_1 як суддя апеляційного суду у відставці має право на щомісячне довічне грошове утримання, виходячи з розміру 52% від суддівської винагороди.

Вважає, що органи пенсійного фонду допустили арифметичну і технічну помилку, 07.05.2025 через особистий кабінет позивача на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України, звернулася до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 №3.11- 16/34/2024, виходячи із 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 01 січня 2024 року.

Відповідачем 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що розрахунок стажу на посаді судді відповідно до п.3 ст.142 Закону №1402 відповідачем-1 здійснено з урахуванням 18 років 9 місяців 16 днів роботи на посаді судді згідно із ст.137 Закону №1402, таким чином відсоток розрахунку пенсії від суддівської винагороди судді становить 50% . За матеріалами електронної пенсійної справи, розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, було проведено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.05.2022 по справі 200/15085/21, яким було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання із розрахунку 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної у довідці Донецького апеляційного суду від 10.09.2021 №311-16/147/21 про суддівську винагороду, для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди роботи з 21.10.1998 по 19.01.2000 головним юрисконсультом Головного управління освіти Донецької облдержадміністрації та з 01.09.2000 по 31.05.2002 на посаді адвоката Донецької міської колегії адвокатів з 11.09.2021, з урахуванням фактично виплачених сум. Тобто, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.05.2022 передбачено розрахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачки з розрахунку 52% у разі врахування довідки Донецького апеляційного суду про суддівську винагороду від 10.09.2021 №311-16/147/21. Оскільки на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.11.2024 по справі №200/5395/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснило позивачці перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 №3.11-16/34/2024, починаючи з 01.01.2024, підстави для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 52% відсутні.

Відповідачем 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що заява від 07.05.2025, подана відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян», не є тотожною заяві, поданої відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1. ЇЇ розгляд не створює підстав для прийняття рішення про призначення (перерахунок) пенсії або рішення відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 06.08.1998).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.05.2022 у справі №200/15085/21, яке набуло законної сили, було встановлено, що «щомісячне довічне грошове утримання підлягає виплаті ОСОБА_1 в розмірі 52 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання із розрахунку 52 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної у довідці Донецького апеляційного суду від 10.09.2021 №311-16/147/21 про суддівську винагороду, для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди роботи з 21.10.1998 по 19.01.2000 головним юрисконсультом Головного управління освіти Донецької облдержадміністрації та з 01.09.2000 по 31.05.2002 на посаді адвоката Донецької міської колегії адвокатів з 11.09.2021, з урахуванням фактично виплачених сум.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.05.2024 у адміністративній справі № 200/1168/24 Донецьким апеляційним судом складена довідка від 08.07.2024 № 3.11-16/34/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 станом на 01.01.2024.

Згідно з цією довідкою розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 249 810, 00 грн, у т.ч. посадовий оклад 166 540, 00 грн, доплата за вислугу років (50 %) 83 270, 00 грн.

23.07.2024 позивач звернулась через територіальний орган Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2024 на підставі вказаної довідки.

За принципом екстериторіальності заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

За результатами розгляду було прийнято рішення від 30.07.2024 № 599, яким Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовило у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання. В зазначеному рішенні вказано, що у 2024 році відповідно до ст.7 Закону України від 09.11.2023 № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2024 в розмірі 2 102 гривні, тобто на рівні 2020 року. Отже зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 01.01.2024 не відбулося. За таких обставин прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в проведені перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулась до суду для захистом своїх прав та законних інтересів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі № 200/5395/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійногоьфонду України в Запорізькій області № 599 від 30.07.2024, яким відмовлено позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 № 3.11- 16/34/2024, починаючи з 01.01.2024. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 перераховане щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 № 3.11-16/34/2024, починаючи з 01.01.2024.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.11.2024 по справі № 200/5395/24 - залишено без змін.

На виконання рішення суду у справі № 200/5395/24, що набрало законної сили, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області (Рішення №95 від 25.04.2025) ОСОБА_1 з 01.01.2024 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 №3.11- 16/34/2024, виходячи із загального стажу 22 роки 0 місяців 19 день та із 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Перерахований розмір виплати склав 124905.00 грн.

Проте позивач вважає, що її стаж, як суддя апеляційного суду у відставці має право на щомісячне довічне грошове утримання, виходячи з розміру 52% від суддівської винагороди. А тому вважаючи, що органи пенсійного фонду допустили арифметичну і технічну помилку, 07.05.2025 через особистий кабінет позивача на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України, звернулася до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 №3.11- 16/34/2024, виходячи із 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 01.01.2024.

У листі від 03.06.2025 №16727-13077/П-02/8-0500/25 Головне управління ПФУ в Донецькій області повідомило, що у рішенні суду від 28.11.2024 відсутні зобов`язання щодо розрахунку суддівської винагороди у розмірі 52%, тому за матеріалами електронної пенсійної справи розмір щомісячного довічного грошового утримання розраховано у розмірі 50% від заробітку, оскільки страховий стаж становить 22 роки 19 днів та стаж на посаді судді 18 років 9 місяців 10 днів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.4 ч. 6 ст.126 Конституції України однією з підстав звільнення судді є подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів при здійсненні ними своїх повноважень є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя у порядку, встановленому Законом України "Про Вищу раду правосуддя".

Згідно рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, у тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя. Особливість щомісячного довічного грошового утримання виявляється в його правовому регулюванні та джерелах фінансування.

За правилами ч.1 ст.116 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі ЗУ «Про судоустрій і статус суддів») суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до ст.137 цього Закону, має право подати у відставку.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» при цьому, пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» стаж роботи на посаді судді визначається згідно зі статтею 137 цього ж Закону.

Згідно положень ч.1 ст.137 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя. Вищої ради юстиції. Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас частиною другою цієї ж статті у редакції, яка діє з 05.08.2018, визначено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

При цьому, зазначена норма закону не містить будь-яких обмежень щодо дії у часі, а лише пов`язує визначення законодавства, яке регулює питання обчислення стажу роботи на посаді судді, із часом призначення чи обрання суддею.

Разом з тим, абз.4 п.34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлюється, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Отже, системний аналіз наведених норм доводить, що положення ст.137 та абз.4 п.34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» свідчить, що з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», яким внесені зміни до ст.137 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суддям додатково до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019 року у справі №9901/808/18 (провадження № 11-1481заі18), в якій, зокрема, зазначено, що ч.2 ст.137 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18 також зазначила, що внесені до ст.137 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» зміни дозволяють зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення особи на посаду судді.

Вказаний висновок суду додатково підтверджується спільним листом голови Вищої ради правосуддя, в.о. голови Верховного Суду, голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в.о. голови Ради суддів України, голови Державної судової адміністрації та ректора Національної школи суддів України від 05.11.2018 №41783/0/9-18, №2664/0/2-18, №01-6757/18, №9рс-1112/18, №1-22433/18, №02/3878.

При цьому, згідно з ч.1 ст.7 ЗУ «Про статус суддів», в редакції на момент призначення позивача суддею вперше (26.11.2002 року), встановлено, що на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

Отже, на момент призначення позивача суддею для зайняття посади судді були визначені чітки критерії відповідності посаді, а саме поряд з іншим необхідним була наявність стажу роботи за юридичною спеціальністю не менше як три роки.

Таким чином, до розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача, необхідно додаткового зарахувати 2-х річний досвід професійної діяльності за юридичною спеціальністю як юрисконсульта.

Судом раніше встановлено, що відповідачем 1 при призначенні пенсії враховано лише стаж роботи на посаді судді та не зараховано до стажу роботи час перебування на посаді юрисконсульта та адвоката.

Разом з тим, проаналізувавши вищенаведених норм суд дійшов висновку, що до загального стажу роботи підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Відповідно до ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Як встановлено судом у рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.05.2022 у справі №200/15085/21, яке набуло законної сили: «Отже на підставі розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Донецьким апеляційним судом, №315-50/416/21 від 10.09.2021, з врахуванням стажу роботи у сфері права періодів роботи з 21.10.1998 по 19.01.2000 на посаді Головного юрисконсульта головного управління освіти Донецької облдержадміністрації та з 01.09.2000 по 31.05.2002 на посаді адвоката Донецької міської колегії адвокатів, загальна тривалість стажу судді ОСОБА_1 складає 21 рік 09 місяців 13 днів.

Отже, щомісячне довічне грошове утримання підлягає виплаті ОСОБА_1 в розмірі 52 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.»

та тим же рішенням суду було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання із розрахунку 52 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної у довідці Донецького апеляційного суду від 10.09.2021 №311-16/147/21 про суддівську винагороду, для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, зарахувавши до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди роботи з 21.10.1998 по 19.01.2000 головним юрисконсультом Головного управління освіти Донецької облдержадміністрації та з 01.09.2000 по 31.05.2002 на посаді адвоката Донецької міської колегії адвокатів з 11.09.2021, з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на те, що обставини щодо правомірності здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання із розрахунку 52 % суддівської винагороди судді, вже були предметом дослідження у справі №200/15085/21, то вказані обставини, в силу ст.78 КАС України не потребують доказування, а отже позов підлягає задоволенню у відповідній частині.

Як зазначено вище, позивач як суддя апеляційного суду у відставці має право на щомісячне довічне грошове утримання, виходячи з розміру 52% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, оскільки загальний стаж, що дає право на довічне грошове утримання судді у відставці, складає 21 рік 09 місяців 13 днів, що підтверджується копією трудової книжки, рішенням ВРП.

Відтак дії відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 №3.11-16/34/2024, виходячи із 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням загального стажу, що дає право на довічне грошове утримання судді у відставці,- 18 років 09 місяців 10 день виходячи із 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, є протиправними.

Враховуючи зазначене, з метою ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку задовольнити позов, шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 №3.11-16/34/2024, виходячи із 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням загального стажу, що дає право на довічне грошове утримання судді у відставці,- 18 років 09 місяців 10 день виходячи із 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому, суд враховує те, що листи відповідачів від 21.05.2025 та від 03.06.2025, після отримання якого позивач вирішив звернутися до суду з цим позовом, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, адже не є актом правозастосування. Вказаний лист носить лише інформаційний характер й не породжує виникнення, зміну або припинення прав і обов`язків позивача, атому немає підстав для його скасування або визнання їх протиправними.

Оскільки суд прийшов до висновку, що належним захистом і відновленням порушених прав позивача буде визнання протиправним дій відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, на якого було покладено обов`язок виконання рішення суду від 28.11.2024 по справі №200/5395/24, то позовні вимоги про визнання протиправними дій та зобов`язання дійсний перерахунок, які звернуті до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Нормами ч.3 ст.139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 139 КАС України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.2, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відповідача 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (адреса пр.Соборний, б.158-Б м.Запоріжжя, 69005, ); Відповідача 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, 84121, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 №3.11-16/34/2024, виходячи із 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням загального стажу, що дає право на довічне грошове утримання судді у відставці,- 18 років 09 місяців 10 день виходячи із 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підстави довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 за №3.11-16/34/2024, виходячи із 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з дня перерахунку, тобто з 01.01.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підстави довідки Донецького апеляційного суду від 08.07.2024 за № 3.11-16/34/2024, виходячи із 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з дня перерахунку, тобто з 01.01.2024, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Повне судове рішення складено 10.11.2025.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова