Справа № 320/24887/24
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року м. Київ справа №320/24887/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (; 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка, буд. 10), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), на підставі довідок Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві №291 від 17.06.2020 р. та №250 від 01.06.2020 р., період проходження ОСОБА_1 служби з 16.01.2009 по 31.05.2016;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на підставі довідок Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві №291 від 17.06.2020 р. та №250 від 01.06.2020 р., період проходження ОСОБА_1 служби з 16.01.2009 по 31.05.2016 р.р.. з відображенням цього періоду в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що у період з 16.01.2009 по 31.05.2016 перебував у трудових відносинах з Державною службою надзвичайних ситуацій, за позивача у порядку, визначеному законодавством, нараховувались та сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що вказує на наявність підстав для зарахування вказаного періоду до його страхового стажу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року відкрите провадження в адміністративній справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

До суду надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач з доводами викладеними позивачем у позовній заяві не погоджується.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач звертає увагу, що внесення змін до відомостей системи персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо застрахованої особи, здійснюється в автоматичному режимі.

Таким чином, на думку відповідача, Головне управління не вчиняло протиправних дій, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 , звернувся до відповідача із заявою про проведення звірки та обрахунку страхового стажу.

З отриманої форми PC-право та форми ОК-5 вбачається, що період роботи позивача в з 16.01.2009 по 31.05.2016 не відображається в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та відповідно не увійшов в обрахунок страхового стажу.

В подальшому, позивач звертався з письмовою заявою до відповідача, в якій просив внести зміни до індивідуальних відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування шляхом внесення інформації про сплату страхових внесків страхувальником за застраховану особу за період з 16.01.2009 по 31.05.2016.

Листом від 30.01.2024 № 1000-0202-8/18242 відповідач повідомив, що за матеріалами електронної пенсійної справи позивач проходив службу в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві з 16.01.2009 по 25.02.2020. Проте, у зв`язку з відсутністю в системі персоніфікованого обліку даних про період служби в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві з 16.01.2009 по 31.05.2016, до страхового стажу зазначений період зарахований згідно з довідкою про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески, виданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві від 17.06.2020 року №291.

Отже, судом вбачається, що між сторонами відсутній спір щодо наявності стажу, його тривалості, нарахованих сум грошового забезпечення та сплачених страхових внесків.

Спірні відносини стосуються лише не відображення відомостей про застраховану особу в системи персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо застрахованої особи за період з 16.01.2009 по 31.05.2016 згідно з довідкою про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески, виданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві від 17.06.2020 року №291.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення громадян реалізується відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон 1058).

Діючий механізм нарахування пенсій за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально в залежності від набутого ним страхового стажу та отримуваного заробітку, з якого сплачувалися страхові внески.

Відповідно до ст. 24 Закону 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 11 Закону № 1058 визначено осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Так, відповідно до пункту 1 статті 11 Закону №1058 загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі які є резидентами Дія Сіті, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за гіг- контрактами, іншими договорами цивільно-правового характеру.

При цьому, як передбачено пунктом 1 статті 14 Закону № 1058, страхувальниками відповідно до цього Закону є: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 4-1, 10, 14 статті 11 цього Закону.

За змістом частин п`ятої та шостої статті 20 Закону №1058-IV страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Страхувальники - фізичні особи, які не мають банківських рахунків, сплачують страхові внески шляхом готівкових розрахунків через банківські установи.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону є календарний місяць.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових норм дає підстави для висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи в спірний період з 16.01.2009 по 31.05.2016 позивач працював в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві.

Згідно з довідкою про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески, виданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві від 17.06.2020 року №291, у зазначений спірний період позивачу виплачувалося грошове забезпечення, з усіх виплат якого утримувалися страхові внески (єдиний внесок).

Отже, як встановлено судом, Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві протягом часу роботи позивача за трудовим договором виплачувало останньому заробітну плату, сплачувало податки, зокрема і пенсійні внески. У індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) наявна відповідно інформація за наступний період з 01.06.2016 по 25.02.2020, а за період з 16.01.2009 по 31.05.2016 відсутня.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не заперечує той факт, що роботодавець сплачував за позивача внески, однак це не відображено в системи персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо застрахованої особи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що працівник не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо подання індивідуальних відомостей про застраховану особу до контролюючих органів та звітності щодо сплати внесків за застраховану особу.

Така обставина не може бути підставою для не зарахування спірного періоду до страхового стажу особи та не відображення таких відомостей в системі персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо застрахованої особи.

Пунктами 3, 4 розділу IV "Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них" Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 .№10-1 (далі - Положення) передбачено, що відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником.

У разі припинення, або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464-VI) Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

За приписами пунктів 2, 3 частини першої статті 14-1 Закону №2464-УІ Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру. При цьому, встановлення недостовірності (неповноти) відомостей у реєстрі застрахованих осіб через допущені помилки (описки) не позбавляє органи пенсійного фонду при наявності достатніх та достовірних підтверджуючих документів враховувати інші (дійсні, фактичні) відомості про застрахованих осіб.

Отже, оскільки у спірний період з 16.01.2009 по 31.05.2016 позивач перебував у трудових відносинах з Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, за яку у порядку, визначеному законодавством, нараховувались та сплачувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, останній має право для зарахування вказаного періоду до його страхового стажу та відображення відповідних відомостей в системі персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо застрахованої особи.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 3, 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи вищевикладене, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності щодо не внесення змін до індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; зобов`язання відповідача внести зміни до індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування шляхом внесення інформації про сплату страхових внесків страхувальником за застраховану особу за період з 16.01.2009 по 31.05.2016 згідно з довідкою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві №291 від 17.06.2020 р.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Проте, позивач був звільнений судом від сплати судового збору, відповідно розподіл не здійснюється.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (; 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка, буд. 10) щодо не внесення змін до індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (; 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка, буд. 10) внести зміни до індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування шляхом внесення інформації про сплату страхових внесків страхувальником Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві за застраховану особу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) за період з 16.01.2009 по 31.05.2016 згідно з довідкою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві №291 від 17.06.2020 р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 10.11.2025.

Суддя Панченко Н.Д.