Справа № 260/6807/25
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2025 рокум. Ужгород№ 260/6807/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить:

1) визнати бездіяльність відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у виключенні ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників за виконавчим провадженням №60133462 від 28.08.2020 р. з примусового виконання постанови №2094/30500/19 від 14.05.2019 року, виданої Закарпатською митницею Держмитслужби України щодо на користь держави штрафу по протоколу про порушення митних правил у сумі 17000,00 грн протиправною і зобов`язати відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити ОСОБА_1 за вказаним виконавчим провадженням №60133462 від 28.08.2020 р. з Єдиного реєстру боржників;

2) визнати бездіяльність відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у виключенні ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників за виконавчим провадженням №58775091 від 26.03.2020 р. з примусового виконання за вимогою ГУ ДФС у Закарпатській області №Ф4116-50У від 12.11.2018 р. щодо стягнення 15819,54 грн, протиправною і зобов`язати відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити ОСОБА_1 за вказаним виконавчим провадженням № 58775091 від 26.03.2020 р. з Єдиного реєстру боржників;

3) визнати бездіяльність відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у виключенні ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників за виконавчим провадженням №61160698 від 28.08.2020 р. з примусового виконання постанови №50383616 від 04.02.2020 р., виданої Ужгородським МВ ДВС про стягнення на користь держави виконавчого збору у сумі 37194,21 грн, протиправною і зобов`язати відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити ОСОБА_1 за вказаним виконавчим провадженням № 61160698 від 28.08.2020 р. з Єдиного реєстру боржників.

Позовні вимоги аргументовані тим, що на примусовому виконанні в органах Державної виконавчої служби перебували виконавчі листи, в яких він був боржником. В подальшому такі виконавчі листи були повернуті стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та для повторного виконання не пред`являлись. Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 31.10.2023 у справі №907/300/22 позивача звільнено від виконання грошових вимог кредиторів через недостатність майна боржника. Вимоги за виконавчими документами визнано такими, що не підлягають виконанню. З огляду на зазначене позивач звернувся до відповідача з проханням виключити його з Єдиного реєстру боржників у закінчених виконавчих провадженнях. Однак у задоволенні такого було відмовлено за відсутності судових рішень, якими виконавчі документи визнані такими, що не підлягають виконанню.

20 жовтня 2025 року відповідач подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив. Так, зазначив, що до органу Державної виконавчої служби не надходило судових рішень про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню. Законодавством визначено вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржників з Єдиного реєстру, однак такі в спірних правовідносинах були відсутні.

Справа розглянута у строки, встановлені ст. 287 КАС України, з урахуванням періоду перебування головуючого судді у відпустці.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі Ужгородський МВ ДВС) перебували наступні виконавчі провадження:

1) з примусового виконання постанови Закарпатської митниці Держмитслужби України №2094/30500/19 від 14.05.2019 про стягнення з ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) на користь держави штрафу по ПМП у сумі 17000,00 грн (ВП №60133462);

2) з примусового виконання вимоги Головного управління ДФС у Закарпатській області №Ф4116-50 від 12.11.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДФС у Закарпатській області заборгованості в сумі 15819,54 грн (ВП №58775091);

3) з примусового виконання постанови Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби №50383616 від 04.02.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у сумі 37194,21 грн (ВП №61160698).

У зв`язку з відкриттям виконавчих провадження до Єдиного реєстру боржників внесено відомості про боржника ОСОБА_1 у вищевказаних виконавчих провадженнях.

Постановою від 26.03.2020 ВП №58775091 головний державний виконавець Ужгородського МВ ДВС Сухан М.М. встановив, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. З огляду на що, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», головний державний виконавець Сухан М.М. повернув вимогу Головного управління ДФС у Закарпатській області №Ф4116-50 від 12.11.2018 стягувачу без виконання.

Постановою від 28.08.2020 ВП №60133462 головний державний виконавець Ужгородського МВ ДВС Сухан М.М. встановив, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. З огляду на що, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», головний державний виконавець Сухан М.М. повернув постанову Закарпатської митниці Держмитслужби України №2094/30500/19 від 14.05.2019 стягувачу без виконання.

Постановою від 28.08.2020 ВП №61160698 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» головний державний виконавець Ужгородського МВ ДВС Сухан М.М. повернув постанову Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби №50383616 від 04.02.2020 стягувачу без виконання.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 31.10.2023 у справі №907/300/22, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2024, звільнено фізичну особу ОСОБА_1 від подальшого виконання грошових вимог кредиторів, в тому числі, Головного управління ДПС у Закарпатській області в розмірі 15819,54 грн. Звільнено фізичну особу ОСОБА_1 від боргів, окрім боргів за вимогами, передбаченими ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства. Вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними. Визнано погашеними грошові вимоги кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 , а також грошові вимоги кредиторів та/або їх правонаступників, які виникли до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , але не були заявлені кредиторами протягом провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. Виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню. Зокрема, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №308/10862/15-ц; виконавчий лист №308/3348/14-ц від 18.01.2016; виконавчий лист №2п-3322 від 09.06.2010; виконавчий лист №2095/30500/19.

Процедуру погашення боргів боржника ОСОБА_1 завершено. Провадження у справі №907/300/22 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 - закрито.

04 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Відділ ДВС) із заявою, в якій просив: закінчити виконавчі провадження №60133462, №58775091 та №61160698 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»; зняти арешти, накладені на майно, а також виключити відповідні відомості щодо нього з Єдиного реєстру боржників.

За результатами розгляду такої заяви листом №79830 від 13.08.2025 Відділ ДВС повідомив заявника про відсутність підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що до відділу ДВС не надходило судове рішення про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Вважаючи таку бездіяльність державного виконавця протиправною, з метою захисту своїх прав позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404).

Згідно з ч. 1 ст. 1 ст. 1 Закону №1404, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Спір в даній справі виник з прибуду не виключення державним виконавцем на вимогу боржника відомостей щодо нього з Єдиного реєстру боржників у зв`язку з його звільненням судом від подальшого виконання грошових вимог кредиторів за наслідками провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Єдиний реєстр боржників в розумінні ч. 1 ст. 9 Закону №1404 - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону №1404, реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення.

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів (ч. 7 ст. 9 Закону №1404).

Вказані положення Закону №1404 кореспондуються з нормами Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 24 розділу ІІІ Інструкції, за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо:

- при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

- після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено;

- після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

- відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

У разі припинення органу державної виконавчої служби, на виконанні у якому перебував повернутий стягувачу виконавчий документ, постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби, який є правонаступником органу державної виконавчої служби, що припинився.

До заяви про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників додається документ / копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідної постанови.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви боржника перевіряє викладені у цій заяві обставини та додані до неї документи, у тому числі за допомогою автоматизованої системи (щодо стану відповідного виконавчого документа; відомостей про орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, у якого перебував на виконанні виконавчий документ, тощо), Єдиного державного реєстру судових рішень (щодо наявності відповідного судового рішення).

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься не пізніше наступного робочого дня з дня отримання виконавцем підтвердження наявності обставин для винесення такої постанови.

Судом встановлено, що постановами головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС виконавчі листи у виконавчих провадженнях №60133462, №58775091 та №61160698 були повернуті стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Поряд з цим, нормами ч. 5 ст. 37 Закону №1404 встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Верховний Суд у своїй постанові від 29.11.2022 у справі №910/4404/17 зазначив, що Законом №1404 установлений вичерпний перелік підстав, за наявності яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. Розширеному тлумаченню такі підстави не підлягають. Такий механізм запроваджено законодавцем з метою захисту прав стягувачів, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону №1404 повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону. З правового аналізу положень п. 2 ч. 1 та ч. 5 ст. 37 Закону №1404 випливає, що повернення виконавчого документа стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутись до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, і також не позбавляє стягувача права звернутись до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, відповідно до вимог законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, не передбачає застосування державним виконавцем наслідків завершення виконавчого провадження, встановлених ст. 40 Закону №1404, в тому числі виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Разом з тим, суд враховує те, що ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 31.10.2023 у справі №907/300/22 фізичну особу ОСОБА_1 звільнено від подальшого виконання грошових вимог кредиторів, в тому числі, Головного управління ДПС у Закарпатській області в розмірі 15819,54 грн. Звільнено фізичну особу ОСОБА_1 від боргів, окрім боргів за вимогами, передбаченими ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства. Вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними. Визнано погашеними грошові вимоги кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 , а також грошові вимоги кредиторів та/або їх правонаступників, які виникли до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , але не були заявлені кредиторами протягом провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. Виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню. Зокрема, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №308/10862/15-ц; виконавчий лист №308/3348/14-ц від 18.01.2016; виконавчий лист №2п-3322 від 09.06.2010; виконавчий лист №2095/30500/19. Процедуру погашення боргів боржника ОСОБА_1 завершено. Провадження у справі №907/300/22 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 - закрито.

Отже, станом на момент звернення ОСОБА_1 до органу Державної виконавчої служби із заявою та розгляду даної адміністративної справи в суді, позивач був визнаний банкрутом, а провадження у справі про неплатоспроможність закрито. Разом з тим, в резолютивній частині ухвали Господарського суду Закарпатської області від 31.10.2023 у справі №907/300/22 не зазначено про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих листів №2094/30500/19 від 14.05.2019, №Ф4116-50 від 12.11.2018 та №50383616 від 04.02.2020.

З огляду на зазначене суд вважає, що станом на момент звернення ОСОБА_1 до державного виконавця із заявою, в Відділу ДВС не було передбачених п. 24 розділу ІІІ Інструкції підстав для виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей щодо позивача.

Разом з тим, суд враховує також наступне.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника. Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів.

Фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме:

1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи;

2) сплати аліментів;

3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи.

Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, у випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Суд встановив, що ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 31.10.2023 у справі №907/300/22 фізичну особу ОСОБА_1 звільнено від подальшого виконання грошових вимог кредиторів, в тому числі, Головного управління ДПС у Закарпатській області в розмірі 15819,54 грн; виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню.

Окрім того, суд враховує те, що заборгованість ОСОБА_1 зі сплати штрафу по протоколу про порушення митних правил за постановою Закарпатської митниці Держмитслужби України №2094/30500/19 від 14.05.2019 року та виконавчого збору за постановою Ужгородського МВ ДВС №50383616 від 04.02.2020 не відносяться до переліку, наведеного в ч. 2 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства, та є вимогами конкурсних кредиторів.

Отже, з огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача, що виконавчі документи, за якими було відкрито виконавчі провадження №60133462, №58775091 та №61160698 є такими, що не підлягають виконанню. Тому з метою належного та ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Відділ ДВС виключити з Єдиного реєстру боржників відомості щодо виконавчих проваджень №60133462 від 28.08.2020 р. з примусового виконання постанови №2094/30500/19 від 14.05.2019 року, виданої Закарпатською митницею Держмитслужби України, №58775091 від 26.03.2020 р. з примусового виконання за вимогою ГУ ДФС у Закарпатській області №Ф4116-50У від 12.11.2018 р., №61160698 від 28.08.2020 р. з примусового виконання постанови №50383616 від 04.02.2020 р., виданої Ужгородським МВ ДВС.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, крізь призму встановлених судом обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Заньковецької Марії, буд. 10, м. Ужгород, Закарпатська область, 88018, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

2. Зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників за виконавчим провадженням №60133462 з примусового виконання постанови №2094/30500/19 від 14.05.2019 року, виданої Закарпатською митницею Держмитслужби України, щодо стягнення на користь держави штрафу по протоколу про порушення митних правил у сумі 17000,00 грн.

3. Зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників за виконавчим провадженням №58775091 з примусового виконання за вимогою ГУ ДФС у Закарпатській області №Ф4116-50У від 12.11.2018 р. щодо стягнення 15819,54 грн.

4. Зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників за виконавчим провадженням №61160698 з примусового виконання постанови №50383616 від 04.02.2020 р., виданої Ужгородським МВ ДВС, про стягнення на користь держави виконавчого збору у сумі 37194,21 грн.

5. В решті позову відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Заньковецької Марії, буд. 10, м. Ужгород, Закарпатська область, 88018, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1816,80 грн. (Одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяР.О. Ващилін