Справа № 160/18313/25
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 20-тої Регіональної військово-лікарської комісії про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
24.06.2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Співак Вікторія Анатоліївна звернулася через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до 20-тої Регіональної військово-лікарської комісії, в якому з урахуванням уточненого позову просить суд:
- визнати рішення 20-тої Регіональної військово-лікарської комісії, оформленого листом від 02.06.2025 року протиправним;
- зобов`язати 20-ту Регіональну військово-лікарську комісію здійснити повторне обстеження та медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до довідки військово-лікарської комісії №881 від 24.03.2025 року Військовою частиною НОМЕР_1 на підставі статей 75 б, 26 б, 31б, 42 б, 13в, 39 в графи II Розкладу хвороб «Положення Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402 було визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення та охорони з діагнозом наслідки вибухової травми, струсу головного мозку, вогнепального осколкового сліпого поранення м`яких тканин середньої третини лівої гомілки, резекція хибної аневрихми задньої великогомілкової атрерії зліва з її лінгуванням у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців, лігованої задньої великогомілкової артерії, ішемії функції лівої нижньої кінцівки, контузії обох очей, вогнепальних осколкових сліпих непроникаючих поранень рогівок та кон`юктиви обох очей з наявністю множинних сторонніх тіл, ускладнена травматична катаракта, деструкції склоподібного тіла, макулопатія обох очей зі зниженням гостроти зору до 0,1 н/к правого ока, до 0,7 н/к лівого ока, множинних вогнепальних осколкових поранень обличчя, тулубу, обох верхніх кінцівок, акубаротравма у вигляді двобічної нейросенсорної приглухуватості при середній втраті слуху 46,25 дБ справа та 51.25 зліва, струс головного мозку, гіпертонічна хвороба I стадія, аліментарно-конституційне ожиріння I ступеня. ОСОБА_1 не згоден з рішенням військової лікарської комісії від 24.03.2025 року, оскільки військово-лікарською комісією було здійснено медичний огляд особи з ігноруванням членами ВЛК скарг на стан здоров`я, у звязку із чим ним 29.04.2025 року на адресу Центральну військову лікарську комісію Міністерства оборони України направлено заяву на оскарження висновку ВЛК. Листом від 02.06.2025 року 20-тої Регіональної військово-лікарської комісії позивачу було повідомлено, що з наданих копій документів не можливо встановити непридатність до військової служби, фактично відмовивши позивачу у перегляді рішення ВЛК, без проведення обстеження стану здоров`я, обмежившись формальним констатуванням правильності висновку, зазначеного у рішенні. З таким рішенням позивач не погоджується, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2025 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 04.08.2025 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи
24.07.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника 20-тої Регіональної військово-лікарської комісії надійшов письмовий відзив на позов, в якому він заперечує проти позову ОСОБА_1 , вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з позовної заяви, скаргу позивача було направлено на адресу 20 РВЛК з усією медичною документацією, яка була додана до скарги була розглянута експертною комісією. Перевіривши діагноз та медичну документацію, яка додавалась позивачем, було прийняте комісійне рішення, яке оформлено відповіддю від 02.06.2025 року стосовно ступеню придатності до військової служби згідно Положення №402 довідка ВЛК №881 прийнята обґрунтовано. Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу. Надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі № 810/5009/18. Слід зазначити також, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову.
29.07.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій вона не погоджується із доводами відповідача та зазначає наступне. Постанови ВЛК підлягають судовому контролю, оскільки у відповідності до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, у зв`язку із чим суди вправі перевіряти законність постанови ВЛК в межах дотримання процедури її прийняття, що відповідає висновку Верховного суду, викладеного у його постанові від 26.02.2025 року по справі № 600/3273/22-а, згідно якої питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу, у зв`язку із чим, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Звертає увагу, що позивач у заяві про оскарження висновку ВЛК, затвердженого довідкою військово-лікарської комісії №881 від 24.03.2025 року, направленій до 20-тої Регіональної військово-лікарської комісії звертав увагу якраз на порушенні процедури проведення військово-лікарської комісії. Таким чином, медичний огляд ОСОБА_1 військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_2 було проведено з численними помилками та з неврахуванням дійсного стану здоров`я військовослужбовця, що свідчить про протиправність прийнятої довідки військово-лікарської комісії №881 від 24.03.2025 року, у зв`язку із чим позивачем 29.04.2025 року на адресу Центральної військово лікарської комісії Міністерства оборони України направлено заяву на оскарження висновку ВЛК, оформленого довідкою військово-лікарської комісії №881 від 24.03.2025 року. Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у судовому порядку (підпункт 2.4.10. пункту 2.4 розділу І Положення № 402). З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 року продовжено строк розгляду адміністративної справи до 10.11.2025 року.
Щодо доводів представника позивача про непідтвердження повноважень особи, якою подано відзив, на представництво відповідача, суд зазначає таке.
Частиною першою статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 59 КАС України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Відзив 20-тої Регіональної військово-лікарської комісії було сформовано у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», підписано і подано Мазаіхіним Віталієм Олеговичем, на підтвердження повноважень якого додано сформовану в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» та підписану Боничишиним Олегом Ярославовичем довіреність від 29.11.2024 року у порядку передоручення.
Згідно з копіями доданих до відзиву документів ОСОБА_2 , а саме витягу з наказу (по особовому складу) командира Військової частини НОМЕР_3 від 07.03.2023 року №25, є начальником 20-тої Регіональної військово-лікарської комісії.
Беручи до уваги вищенаведене, повноваження Мазаіхіна Віталія Олеговича як представника 20-тої Регіональної військово-лікарської комісії підтверджено належним чином.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до довідки військово-лікарської комісії №881 від 24.03.2025 року Військовою частиною НОМЕР_1 на підставі статей 75 б, 26 б, 31б, 42 б, 13в, 39 в графи II Розкладу хвороб «Положення Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402 було визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення та охорони з діагнозом наслідки вибухової травми, струсу головного мозку, вогнепального осколкового сліпого поранення м`яких тканин середньої третини лівої гомілки, резекція хибної аневрихми задньої великогомілкової атрерії зліва з її лінгуванням у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців, лігованої задньої великогомілкової артерії, ішемії функції лівої нижньої кінцівки, контузії обох очей, вогнепальних осколкових сліпих непроникаючих поранень рогівок та кон`юктиви обох очей з наявністю множинних сторонніх тіл, ускладнена травматична катаракта, деструкції склоподібного тіла, макулопатія обох очей зі зниженням гостроти зору до 0,1 н/к правого ока, до 0,7 н/к лівого ока, множинних вогнепальних осколкових поранень обличчя, тулубу, обох верхніх кінцівок, акубаротравма у вигляді двобічної нейросенсорної приглухуватості при середній втраті слуху 46,25 дБ справа та 51.25 зліва, струс головного мозку, гіпертонічна хвороба I стадія, аліментарно-конституційне ожиріння I ступеня.
ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням військової лікарської комісії від 24.03.2025 року, 29.04.2025 року на адресу Центральну військову лікарську комісію Міністерства оборони України направив заяву на оскарження висновку ВЛК.
Листом 20-тої Регіональної військово-лікарської комісії від 02.06.2025 року №1854/4086 позивачу було повідомлено, що за встановленими діагнозами постанову ВЛК Військової частини НОМЕР_2 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 24.03.2024 року № 881 прийнято обгрунтовано, відповідно до вимог Положення. Згідно вимог абзацу 7 пункту 1.10 глави 1 розділу 11 Положення, медичний огляд ВЛК військовослужбовців обов`язково проводиться у разі, коли за результатами медичного обстеження діагностовано захворювання (наслідки травми, поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють непридатність до військової служби. Згідно наданих копій медичних документів, захворювань, які відповідно до вимог Положення зумовлюють непридатність до військової служби не вбачається. Ураховуючи зазначене, підстав для скасування постанови ВЛК військової частини НОМЕР_2 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 24.03.2024 року № 881 на теперішній час немає.
Не погоджуючись із рішенням 20-тої Регіональної військово-лікарської комісії, оформленого листом від 02.06.2025 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, відповідно до частини 10 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до пункту 2.2 розділу І Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.
Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.
Підпунктом 2.4.4 пункту 2.4 розділу ІІ Положення №402 визначено, що на ВЛК регіону покладаються, зокрема, обов`язки з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності.
Відповідно до пункту 2.4.5 розділу І Положення №402 ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників.
В той же час, приписами підпунктів 2.3.5 та 2.4.10 розділу І Положення №402 визначено, що постанови ВЛК регіонів та ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
З матеріалів справи вбачається, що довідкою військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 , яке оформлено довідкою №881 від 24.03.2025 року визнано позивача придатним до військової служби.
Суд зазначає, що позивач мав сумнів щодо правильності висновку даної комісії щодо придатності до військової служби, тому звернувся до ВЛК регіону зі скаргою. щодо перегляду рішення ВЛК військової частини, яка наділена таким правом.
Як убачається з позовної заяви, скарга позивача була розглянута експертною комісією. Перевіривши діагноз та медичну документацію, яка додавалась позивачем, було прийняте комісійне рішення, яке оформлено відповіддю від 02.06.2025 року стосовно ступеню придатності до військової служби згідно Положення №402, то довідка ВЛК №881 прийнята обґрунтовано.
Абзацом 4 пункту 2.4.5 розділу І Положення №402 визначено, що ВЛК регіону має право: приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
У разі незгоди з рішенням ВЛК регіону таке рішення може бути оскаржено до ЦВЛК.
Матеріали справи не містять доказів, що позивач зверталась до ЦВЛК з питання перегляду рішення ВЛК регіону.
Враховуючи вищенаведену норму абзацу 4 пункту 2.4.5 розділу І Положення №402, суд зазначає, що остаточне рішення про придатність чи непридатність військовослужбовця до військової служби може бути прийнято ЦВЛК.
Відповідно, підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.
Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються (крім суду) в ЦВЛК.
Також суд звертає увагу, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішення ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визначення позивача таким, що придатний або не придатний до військової служби.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.06.2020 року у справі №810/5009/18.
Беручи до уваги ті обставини, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Позивачем не наведено, а судом не встановлено порушення відповідачем порядку проведення експертизи та основних вимог законодавства, що регулює відповідну сферу спірних правовідносин, отже підстави для задоволення позовних вимог з підстав порушення відповідачами порядку проведення експертизи чи основних вимог законодавства у суду відсутні.
Враховуючи те, що при розгляді справи судом не встановлено порушення відповідачем порядку проведення експертизи та основних вимог законодавства, що регулює відповідну сферу спірних правовідносин, а вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є дискреційним повноваженням відповідних комісій, яке суд не може перебирати на себе, а також з огляду на встановлені у справі обставини та наведені вище норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у межах наданих йому повноважень, на підставі, у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до правил статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Згідно ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до 20-тої Регіональної військово-лікарської комісії про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна