Справа № 643/16122/25
Суддя: Олійник О. О.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/222/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025

Салтівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Олійника О.О.,

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Молчанової Ю.Ю. звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 2553 від 12 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 12.09.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову № 2553, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. З ст. 210 - 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17000 грн за неявку за повісткою для проходження ВЛК.

До 12.09.2025 року ОСОБА_1 перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дані уточнив вчасно. Жодних порушень правил військового обліку не допускав.

12.09.2025 року працівниками поліції ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 де і було складено протокол та оскаржувану постанову.

Копію вищевказаної постанови позивач отримав 12 вересня 2025 року.

Як зазначалося вище, з постановою № 2553 відповідача, позивач не погоджується, оскільки, вважає, що вона підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, недоведеністю вини Позивача, відсутності складу та події міністративного правопорушення, а також у зв`язку з порушенням норми права щодо строків у межах яких могло бути накладено стягнення.

Наразі позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується військово-обліковим документом за № 0 з додатку «Резерв +».

Під час складання протоколу та оскаржуваної постанови позивач надав пояснення, що жодної повістки не отримував ні за адресою реєстрації, ні за адресою фактичного місця проживання. Пояснення ОСОБА_1 маються у протоколі від 12.09.2025 року № 2553. Однак ці пояснення не були взяті до уваги та не були спростовані доказами. На прохання позивача надати копію повістки та докази її направлення працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 відповіли відмовою.

Звертає увагу суду на те, що в тексті протоколу мається інформація, що 30.05.2025 року позивач був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_5 повісткою № 3461725 для уточнення даних. У постанові, що оскаржується міститься інша інформація, а саме мова йдеться про повістку № 3461725 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 30.05.2025 року для проходження ВЛК.

Тобто, під час розгляду адміністративної справи працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 не зазначили яку ж саме повістку було направлено позивачу, що явно свідчить про неповноту розгляду адміністративної справи.

Крім того звертає увагу на те, що 30.05.2025 poку було сформовано повістку про виклик 30.05.2025 року о 10 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_5 . За інформацією, що міститься в постанові зазначену повістку було направлено засобами поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА.». У позивача виникає запитання яким чином повістка від 30.05.2025 року могла бути доставлена до адресата в день її формування.

Позивач вважає постанову № 2553 від 12.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.З ст. 210 - 1 КУпАП та накладання стягнення у вигляді штрафу 17000 грн незаконною і необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в судовому порядку.

Позивач зазначає, що не міг до 30.05.2025 року отримати повістку про його виклик на 30.05.2025 року о 10 ранку, оскільки повістка була сформована у цей день.

Під час формування повістки було порушено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560.

Ухвалою суду було відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

У судовому засіданні позивач надав відповідні пояснення та просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача до суду не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення до суду не надсилав. Своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.09.2025 року № 2553, 30.05.2025р. ІНФОРМАЦІЯ_6 військовозобов`язаному гр. ОСОБА_1 поштовим зв`язком AT «Укрпошта» була направлена повістка №3461725, яка сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за місцем його реєстрації (проживання), а саме: АДРЕСА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 30.05.2025р. о 10. год.00хв. для проходження медичного огляду, однак останній у вказаний час не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив абз.8 ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив(ла) правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України Про Про військовий обов`язок і військову службу, абз. 7, 8 ч. 3 ст. 22 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію:

Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

Громадяни зобов`язані:

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно з п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За даними постанови ІНФОРМАЦІЯ_7 була направлена повістка №3461725, яка сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за місцем його реєстрації (проживання), а саме: АДРЕСА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 30.05.2025р. о 10. год.00хв. для проходження медичного огляду, однак останній у вказаний час не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив абз.8 ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив(ла) правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Однак доказів того, що дана повістка була отримана позивачем, або що повістка повернулася з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою матеріали справи не містять.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 12.09.2025 року №2553 30.05.2025 року позивач був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_5 повісткою № 3461725 для уточнення даних. Однак в постанові, що оскаржується міститься інша інформація, а саме мова йдеться про повістку № 3461725 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 30.05.2025 року для проходження ВЛК.

В оскаржуваній постанові зазначається, що 30.05.2025 poкy було сформовано повістку про виклик позивача на 30.05.2025 року о 10 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_5 . За інформацією, що міститься в постанові зазначену повістку було направлено засобами поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА». Таким чином у суду виникає обгрунтований сумнів, що повістка, яка сформована та відправлена позивачу 30.05.2025 року могла бути доставлена до адресата в день її формування, тобто 30.05.2025 року, адже це неможливо фізично.

Крім того, протокол на позивача був складений 12.09.2025 року і в той же день справа про адміністративне правопорушення була розглянути та винесена постанова від 12.09.2025 року яка оскаржується, тобто особа не була повідомлена за три доби про дату та час розгляду її справи відповідачем.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, розглядаються уповноваженою посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервiстами, якi перебувають у запасi Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частинi правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України) у триденний строк після надходження відповідної заяви від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Так, вирішуючи питання щодо правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності суди повинні з`ясувати чи було дотримано уповноваженою особою приписи, унормовані у статті 278 КУпАП («Підготовка до розгляду справи про адміністративне правопорушення»), відповідно до яких орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Отже, необхідність дотримання належного та своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду адміністративної справи прямо регламентована приписами п. 3 статті 278 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП).

На необхідність дотримання процедури повідомлення особи про дату, час та місце розгляду адміністративної справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за приписами Кодексу України про адміністративне правопорушення наголошує і Верховний Суд.

Верховний Суд, зокрема, у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі правові висновки: «Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Разом з цим, вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 у справі № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Отже, відповідачем порушено право позивача бути повідомленим за три доби до розгляду справи про дату та час її розгляду, що порушує її право бути обізнаною про розгляд такої справи щодо неї та її права на захист, що є підставою для скасування постанови.

Постанова про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже у суду наявні не спростовані сумніви щодо наявності умислу в діях ОСОБА_1 про отримання ним повістки 30.05.2025 року та вчинення ним умисних дій щодо неприбуття до відповідача, у зв`язку з чим в його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення. Крім того, судом встановлено порушення відповідачем права на своєчасне сповіщення позивача про дату та час розгляду його справи органом, що її розглянув.

Крім того, судом встановлено, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується військово-обліковим документом за № 0 з додатку «Резерв +», який ним долучений до справи. Перевіркою судом, у судовому засіданні, застосунку Резерв+ у телефоні позивача, який він надав на огляд у судовому засіданні встановлено, що позивач пройшов ВЛК та усі дані уточнено вчасно.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова у справі про адміністративне правопорушення №2553 від 12.09.2025 року підлягає скасуванню а справа закриттю за відсутністі у діях ОСОБА_1 події і складу та події адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 205, 211, 217, 241, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення № 2553 від 12 вересня 2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17 000 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_8 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Суддя - О.О. Олійник