Справа № 160/670/25
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/670/25
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025р. у справі № 160/670/25
за позовом:ОСОБА_1
до: про:1. Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 2. Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

10.01.2025р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі ГУ ПФУ в Хмельницькій області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та 17.01.2025р. судом першої інстанції за цим адміністративним позовом відкрито провадження у справі №160/670/25 і справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2025р. залучено у якості співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) /а.с. 56-58/.

Позивач, в особі свого представника, посилаючись у адміністративному позові на те, що відповідач безпідставно відмовив йому у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, зарахувавши при цьому до страхового стажу періоди його роботи з 15.08.1986 по 15.08.1989 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до них, в одинарному розмірі, без застосування кратності 1,5, тому просив суд: - визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 04.11.2024 року №17 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком за статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; - зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати у пільговому обчисленні трудовий стаж позивача у районі Крайньої Півночі за період з 15.08.1986 по 15.08.1989 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців (коефіцієнт 1,5); - зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області призначити пенсію за віком за заявою від 29.10.2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025р. у справі №160/670/25 позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 04.11.2024 року №17 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком за статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати у пільговому обчисленні трудовий стаж ОСОБА_1 у районі Крайньої Півночі за період з 15.08.1986 по 15.08.1989 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців (коефіцієнт 1,5); зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком за заявою від 29.10.2024 року, з 16 жовтня 2024 року; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено /а.с. 64-79/.

Відповідач ГУ ПФУ в Хмельницькій області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, за якою судом апеляційної інстанції 06.10.2025р. відкрито апеляційне провадження і справу №160/670/25 призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.

Відповідач ГУ ПФУ в Хмельницькій області, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 11.08.2025р. в частині задоволених позовних вимог та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, заперечувала проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції у цій справі ухвалено обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просила апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 11.08.2025р. залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 29.10.2024р. звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком в порядку ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка за правилами екстериторіальності була передана для розгляду до ГУ ПФУ в Хмельницькій області, яким 04.11.2024р. прийнято рішення №17 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік.

З наданої суду ксерокопії вищезазначеного рішення /а.с. 22/ вбачається, що вік заявника становить 60 років 14 днів, страховий стаж - 30 років 2 місяці 04 дні, при цьому за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

При цьому відмовляючи у призначенні пенсії за віком відповідач не здійснив у пільговому обчисленні трудовий стаж за період з 15.08.1986 по 15.08.1989 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців (коефіцієнт 1,5), яке застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі, оскільки до матеріалів справи не долучено копію трудового договору, укладеного на вказаний період.

Саме вищезазначене рішення відповідача обумовило звернення позивача до суду із цим позовом за захистом свого порушеного права.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV).

Згідно із ст. 62 Закону № 1058-IV, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок №637), яким також визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

З матеріалів справи вбачається, що станом на дату звернення до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії (29.10.2024р.) позивач досяг 60-річного віку, необхідного для призначення пенсії, у зв`язку з чим звернувся до відповідача із відповідною заявою, додавши до неї необхідні документи.

Як вбачається з наданої суду ксерокопії трудової книжки позивача НОМЕР_1 /а.с. 7-21/, остання містить, зокрема, записи, що позивач у спірний період з 15.08.1986 по 15.08.1989 працював в районі Крайньої Півночі (далі мовою оригіналу рос.):

- 15.08.1986 принят строительным мастером в Путевой ремонт поезда №12 Объединение «Тюменьстройпуть» треста «Уренгойтрансстрой» (район Крайнего Севера) (Пр. №157/к от 12.08.1986);

- 01.07.1988 назначен производитель работ (Пр. №126 от 29.06.1988);

- 11.05.1989 переведен строительным мастером (Пр. №77 от 11.05.1989);

- 15.08.1989 уволен согласно п.2 ст. 29 КЗоТ РСФСР по окончании трудового договора (Пр. №89 от 25.05.1989).

Згідно Переліку районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 і від 26.09.1967 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» визначений постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10.11.1967 Тюменська область Ямало-Ненецький національний округ віднесений до районів Крайньої Півночі.

Отже, матеріалами справи підтверджено трудову діяльність позивача з 15.08.1986 по 15.08.1989 в районі Крайньої Півночі, трудова книжка в частині спірного періоду оформлена у відповідності до вимог законодавства, вказані записи містять номери та дати наказів про прийом на роботу, переведення, звільнення, а також печатки підприємств.

З розрахунку стажу позивача (форми РС право) вбачається, що останньому не враховано трудовий стаж роботи в районі Крайньої Півночі у період з 15.08.1986 по 15.08.1989 із застосуванням коефіцієнту один рік за один рік та шість місяців, тобто розраховано страховий стаж роботи в районі Крайньої Півночі в одинарному розмірі, оскільки відсутня копія трудового договору, укладеного на вказаний період.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені у статті 24 Закону № 1058-IV, відповідно до частини четвертої якої, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із пунктом 5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, встановлено Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 №530/П-28.

Відповідно до пункту 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.03.1960 року - за 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності.

Згідно із статтю 3 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районі, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992).

Тобто, вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Стаття 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 закріплює принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 Угоди від 13.03.1992 також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Статтею 3 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 передбачено, що при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого у районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюється за нормами законодавства Російської Федерації.

Суд апеляційної інстанції враховує, що Верховний Суд у справах №302/662/17-а, №263/13671/16-а, №352/1612/15а (2а/352/70/15), №348/2208/16-а, №265/6105/16-а дійшов висновку, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

При цьому такі висновки Верховного Суду сформовані у правовідносинах, які стосувались обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі за періоди такої роботи до 01.01.1991.

Апеляційний суд звертає увагу, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Також безпідставними є посилання відповідача на припинення з 01 січня 2023 року Російською Федерацією виконання зобов`язань відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, оскільки 29 листопада 2022 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», тобто Україною вжито заходів щодо денонсації Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 лише в листопаді 2022, і вказана угода припинила свою дію для України 19 червня 2023 року. Отже, трудовий стаж позивача з 15.08.1986 по 15.08.1989 на території РРФСР, визнавався для пенсійного забезпечення в Україні.

З урахуванням вищенаведених норм законодавства, які регулюють спірні відносини, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що при зверненні позивачем із заявою про призначення пенсії ним було надано всі необхідні документи, у зв`язку з чим ГУ ПФУ в Хмельницькій області протиправно здійснив розрахунок трудового стажу позивача за період з 15.08.1986 по 15.08.1989 у районах Крайньої Півночі з розрахунку один рік роботи за один рік (коефіцієнт 1) та у зв`язку з цим протиправно відмовив позивачу в призначенні пенсії, через недостатність страхового стажу,

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, про те, що рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 04.11.2024 року №17 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, і з метою захисту та відновлення порушеного права позивача суд першої інстанції обгрунтовано зобов`язав зарахувати у пільговому обчисленні трудовий стаж позивача у районі Крайньої Півночі за період з 15.08.1986 по 15.08.1989 з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців (коефіцієнт 1,5).

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з огляду на те, що позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії досяг необхідного пенсійного віку та з врахуванням того, що суд зобов`язав відповідача зарахувати до страхового стажу спірний період роботи в районі Крайньої Півночі з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців (коефіцієнт 1,5), а відтак позивач має більше 31 років страхового стажу роботи, обгрунтовано зобов`язав ГУ ПФУ в Хмельницькій області призначити позивачу пенсію за віком за заявою від 29.10.2024 року, оскільки у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень і єдиним варіантом поведінки пенсійного органу у даному випадку є саме призначення пенсії позивачу.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що оскільки рішення про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу було прийнято ГУ ПФУ в Хмельницькій області, належним відповідачем в частині зобов`язання зарахування спірного періоду до страхового стажу в пільговому розрахунку і призначенні пенсії, є саме ГУ ПФУв Хмельницькій області.

Крім того колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, що пенсія позивачу повинна бути призначена саме з 16 жовтня 2024 року, оскільки останній звернувся із заявою про призначення пенсії 29.10.2024 року, тобто протягом трьох місяців після настання пенсійного віку (15.10.2024 року), у зв`язку з чим частково задовольнив позовні вимоги позивача у цій частині.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 11.08.2025р. в оскаржуваній частині у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025р. у справі №160/670/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Постанову виготовлено та підписано 06.11.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов