Справа № 932/9483/25
Суддя: Петунін І. В.
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/9483/25
Провадження № 2-а/932/199/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Петуніна І. В.,

за участю секретаря Тимощук К. А.

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: поліцейська УПП в Дніпропетровській області Дудорова В. О., УПП в Дніпропетровській області,

представник відповідача ДПП: Бочковий Г. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейської 1-го взводу 1-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, капрала поліції Дудорової Валерії Олександрівни, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад вимог позивача та заперечень відповідача

Постановою ЕНА № 5403314 від 05.08.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень. Позивач заперечує вчинення ним порушення ПДР України з наступних підстав. Він заперечує факт перевищення швидкості. До винесення постанови про накладення на нього стягнення у виді штрафу йому не було надано можливості подивитися доказ наявності правопорушення показів вимірювача швидкості. Тільки після винесення постанови на його заперечення відповідач 1 зазначила, що він може звернутися до УПП по вул. Троїцькій, м. Дніпро. Невідомо, чи проходив повірку вимірювач, чи є він придатним. Вимірювач швидкості «Трукам», який у розумінні положень ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» є технічним засобом з виявлення та/або фіксації правопорушень, що не був закріплений (розміщений) в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а знаходився в руках поліцейського, не може розглядатися як доказ у справі. Контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише у місцях, які облаштовані знаком про здійснення відео фіксації (дорожній знак 5.70, 5.76 ПДР). Проте, зазначений знак був відсутнім. На зазначеній у постанові ділянці траси М30 1024 500 км дія дорожнього знаку 3.29 «Обмеження швидкості 50 км/год», який стояв раніше, було відмінено знаком 3.30 «Кінець обмеження максимальної швидкості», а тому, враховуючи, що це місце знаходиться поза межами населеного пункту та обладнана розділювальною смугою, максимальна швидкість може бути 110 км/год. Також йому не роз`яснено ст. 268 КУпАП та порядок оскарження постанови. Фактично не було самого розгляду справи, йому відповідачем 1 повідомили, що розглядається справа про притягнення його до адміністративної відповідальності, після чого потримали у руках деякий час його документи і після спливу 2-х хвилин повідомила , що його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 340 грн. Йому запропоновано підписатися, що начебто йому хтось роз`яснив з інших поліцейських його права, але такого не було. Йому не надано можливості надати пояснення до ухвалення постанови про накладення штрафу. Тільки після ухвалення постанови йому запропонували викласти пояснення і заперечення на окремому аркуші. Не дали можливості заявити клопотання про перенесення розгляду справи на інший час, бо він дуже поспішав до батька, якому 80 років і який повідомив, що потрібна допомога щоб довезти додому і він просив дозволу на роботі раніше поїхати додому. Не було можливості заявити клопотання про застосування положень ст. 22 КУпАП, не враховано обтяжуючі та пом`якшуючі обставини, які він хотів би зазначити, не було надано можливості перевірити факт правомірності несення служби відповідачем 1, не

Представник відповідача УПП в Дніпропетровській області ДПП Бочковий Г. В. надав відзив на позовну заяву де зазначив, що під час прийняття рішення щодо притягнення позивача до відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості, поліцейський УПП в Дніпропетровській області ДПП надавав оцінку доказам у відповідності нормам КУпАП, в оскаржуваній постанові зазначено назву технічного засобу, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху, що в свою чергу свідчить про законність та обґрунтованість прийняття відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Лазерний вимірювач швидкості LT1 20/20 TruCAM II є засобом вимірювальної техніки, а не пристроєм, що здійснює автоматичну фото- та відеозйомку.

Звертають увагу на тому, що згідно інформації ДП «УКРМЕТРТЕССТАНДАРТ», лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. При цьому наголошують, що у ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» було внесено ряд змін, якими усунуто колізійність чинного законодавства. Так частиною 2 ст. 40 вказаного вище Закону сформульована наступним чином: «Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці». Зі змісту даної норми чітко зрозуміло, що вона стосується виключно приладів змонтованих/розміщених, тобто тих які стаціонарно змонтовані і працюють в автоматичному режимі.

Однак, слід зазначити, що диспозиція ч. 1 ст. 40 вказаного Закону дозволяє використовувати фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень (яким є прилад LT1 20/20 TruCAM II).

Відтак, в даному випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCAM в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини.

На відеозапису з нагрудного реєстратора поліцейських (відео додається) вказана система географічних координат з кутовими величинами: географічна широта 48.58720 N і географічна довгота 35.58598 Е, що надає змогу встановити, де знаходився прилад «Трукам».

Згідно з сервісу Google Maps (роздруківка додається) за даними координатами знаходиться автодорога М-30 на ділянці якої обмежується швидкість руху дорожнім знаком 3.29 «50 км/год» (відео розміщення дорожніх знаків по напрямку руху позивача додається). Таким чином, саме на фотознімку з приладу TruCam відображені географічні координати, які визначають положення точки на місцевості (на карті), що знаходиться в межах автодороги М-30, 1024 + 500 км та дають можливість достовірно установити факт руху автомобіля позивача в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км».

Обставини, викладені позивачем в позовній заяві, мають суто гіпотетичний характер та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, натомість відповідачем надаються до суду фактичні дані, на підставі яких поліцейським було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи наведене, просить залишити оскаржувану постанову без змін, а позовну заяву без задоволення.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Інших заяв та клопотань в порядку ст. 166 КАС України, сторонами не подано.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 14.08.2025 відкрите спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення (виклику) сторін.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

05.08.2025 поліцейською 1-го взводу 1-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Дудоровою В. О. було прийнято постанову серії ЕНА № 5403314 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень. 05.08.2025 о 18.08.53 год. на трасі М-30 1024 500 км водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Тойота Камри» д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив максимальну швидкість на ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» 50 км/год, на 34 км/год. Зафіксовано приладом ТruCam ТС 000314. Зафіксовано на бодікамеру 473332, чим порушив п. 12.9.б) ПДР України перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3.

Судом досліджені відеозаписи бодікакмер поліцейських, відеозапис та фотокартка лазерного вимірювача швидкості транспортного засобу № ТС000314, лист Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 04.10.2018, експертний висновок Адміністрації Держспецзв`язку від 18.09.2024, лист ДП «Укрметртестстандарт» від 03.09.2021, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 11.11.2024 на лазерний вимірювач швидкості транспортного засобу LTS 20/20 TruCAM № ТС000314, надані відповідачем, УПП в Дніпропетровській області ДПП.

V. Оцінка суду

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до вказаного Закону встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі ПДР України).

Відповідно до пункту 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За змістом ст.ст. 8 ч. 1, 19 ч. 2 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 52 Закону України «Про дорожній рух» закріплюють, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 1241 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За змістом ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

ОСОБА_1 закидається вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год, що є порушенням 12.9 б) ПДР.

Згідно п. 12.9 б) ПДР України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» п. 30.3 цих Правил.

За змістом до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем п. 12.9 б) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У постанові серії ЕНА № 5403314 від 05.08.2025 місцем вчинення правопорушення зазначено траса М30 1024 500 км, де позивач рухався зі швидкістю 84 км/год, що підтверджено відеозаписом та фотокарткою лазерного вимірювача швидкості транспортного засобу LTS 20/20 TruCAM № ТС000314, які надані відповідачем, а сам прилад, яким зафіксоване правопорушення, зазначений у постанові.

Між тим, з наданих відеозаписів встановлено, що позивач рухався по трасі М30 з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, де за змістом п. 12.6 ґ) ПДР України, дозволено швидкість не більше 110 км/год. Відповідач у відзиві вказав, що швидкість руху на відповідній ділянці була обмежена знаком 3.29 «50 км/год» (відео розміщення дорожніх знаків по напрямку руху позивача додається). Однак, вказаного відео з розміщенням цього знаку, відповідачем не надано. Таким чином, відповідачем не підтверджено наявність знаку 3.29 «50 км/год» та відповідно не підтверджено порушення швидкісного режиму на ділянці траси М30, зазначеній у постанові.

Крім цього, при дослідженні судом відеозапису з бодікамер поліцейських, зафіксовано, що спочатку до позивача підійшов поліцейський, сказав «швидкісний режим», на що позивач надав поліцейському посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Подивившись приблизно 30 сек. на ці документи поліцейський сказав, «штраф невеликий, сума штрафу буде 340 грн, інспектор зараз пояснить Ваші права». Приблизно через хвилину підійшла поліцейська Дудорова В. О., взяла у іншого поліцейського надані позивачем документи, запитала у позивача його місце проживання, отримала відповідь та віддала документи позивачу. Потім повідомила, що буде винесена постанова за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 12.9 б) ПДР України і відразу роздрукувала постанову.

Згідно ч. 2 ст. 279 КУпАП, головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 2101 цього Кодексу, а також про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791-2799 цього Кодексу.

Право на правову допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП, посадовою особою роз`яснені не були, не був вислуханий позивач, а відразу, після з`ясування його місця проживання було повідомлено, що він притягнутий до адміністративної відповідальності та роздрукована постанова.

Не роз`яснення прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення на думку суду є суттєвим недоліком порушення процедури розгляду, що тягне за собою скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Водночас, доводи позову про те, що з урахуванням положень ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, є помилковими, оскільки вимоги ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не містить приписів щодо можливості використання поліцією лише змонтованих технічних приладів. Водночас зазначена норма права передбачає можливість монтажу або розміщення таких приладів по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Абз. 1 ч. 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, недостатність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, сукупність порушень при розгляді справи, відповідачами не доведено правомірність складання постанови серії ЕНА № 5403314 від 05.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладання на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн, а отже, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України).

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020, справа № 543/775/17, з УПП в Дніпропетровській області ДПП на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 485,28 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 8, 19, 62 Конституції України, ст.ст. 23, 122, 245, 251, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП та керуючись ст.ст. 2, 5, 72-77, 242-244, 250, 268, 279, 286, 293 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 до поліцейської 1-го взводу 1-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, капрала поліції Дудорової Валерії Олександрівни, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, ЄДРПОУ , місцезнаходження за адресою: вул. Троїцька, 2А, Шевченківський р-н м. Дніпра, 49001 про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі, задовольнити.

Постанову серія ЕНА № 5403314 від 05.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 340 гривень скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 485 (чотириста вісімдесят п`ять),28 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 06.11.2025.

Суддя І. В. Петунін