Справа № 640/35871/21
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Крилова М.М., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Андрощука Сергія Васильовича про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМЕЙШН СІСТЕМС СЕК`ЮРІТІ ПАРТНЕРС» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В
Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМЕЙШН СІСТЕМС СЕК`ЮРІТІ ПАРТНЕРС» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить суд:
- визнати протиправними податкові повідомлення-рішення від 29.06.2021 року № 492420416 і № 492430416 видані ГУ ДПС у м. Києві і їх скасувати.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2022 року скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2022 року, а справу передав для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано копії та докази.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року позов задоволено та вирішено.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 29.06.2021 року № 492420416 та від 29.06.2021 року № 492430416.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМЕЙШН СІСТЕМС СЕК`ЮРІТІ ПАРТНЕРС» (адреса: 03056, м. Київ, вул. Волновська, б. 10/14, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 8903,61 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (адреса: 04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 33/19, ).

Докази здійснення судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, на час розгляду справи по суті позивач не надав, а тому на стадії ухвалення рішення у справі питання про розподіл судових витрат суд не вирішував.

27 жовтня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Андрощука С.В. про стягнення з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві суму судових витрат у формі правової (правничої) допомоги у розмірі 63 525,00 грн, що надавалась в рамках справи № 640/35871/21.

Від відповідача надійшли заперечення на заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заперечень вказано, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді, заявлений Позивачем до відшкодування, є необґрунтованим. Обсяг виконаних адвокатом робіт/послуг на стадії розгляду справи в суді не є співрозмірним розміру понесених витрат, і свідчить про невідповідність останніх критерію розумності їхнього розміру.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року вирішено прийняти до розгляду заяву представника позивача адвоката Андрощука Сергія Васильовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 640/35871/21 та призначити її до розгляду в порядку письмового провадження.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд заяви Донецьким окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення та дослідивши докази пов`язані із розглядом процесуального питання, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами ч. 4 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, положеннями КАС України передбачено відшкодування витрат на професійну правничу допомогу виключно адвокатам; заявлена до стягнення сума витрат має бути співмірною з наданими послугами, обґрунтованою та пропорційною до предмета спору, ці витрати мають бути пов`язаними з розглядом справи та підтверджені відповідними доказами.

Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 816/416/18, від 02.08.2022 у справі № 640/14930/20.

Приписами п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI передбачено, що договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до п. 6, 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Аналізуючи наведені правові норми, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 300/941/19 та від 31.03.2020 у справі № 726/549/19, від 04.10.2023 у справі № 820/2660/18, від 18.10.2023 у справі № 1740/2143/18.

На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу представником позивача надано:

Договір про надання правової (правничої) допомоги № 04/91/1/10-25/11/2021 від 25.11.2021 року укладений між Адвокатським бюро «Сергія Андрощука» (Бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМЕЙШН СІСТЕМС СЕК`ЮРІТІ ПАРТНЕРС».

Відповідно до п.1.1 Договору Бюро зобов`язується надати Клієнтові правову (правничу) допомогу у справі про врегулювання питань, пов`язаних з: а) податковими наслідками, які виникають у зв`язку з виконанням зобов`язань по податковому повідомленню-рішенню від 13.10.2015 № ; б) податковими наслідками, які виникають у зв`язку з списанням штрафу і пені по п. 2-1 підрозділу ХХ ПК України; в) оскарження акту № 4194/Ж5/26-15-04-16-18 від 26.05.2021 і податкових повідомлень-рішень від 29.06.2021 №№ 49240416 і 492430416 видані ГУ ДПС у м. Києві.

Пунктом 3.3 Договору вбачається обов`язок оплатити Бюро правову (правничу) допомогу, що надається Бюро Клієнтові, відповідно до умов Договору.

За надання Бюро Клієнтові правової (правничої) допомоги Клієнт сплатить винагороду, визначену додатковою угодою до Договору. Винагорода сплачується на підставі виставленого Бюро Клієнту рахунку.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що сторони домовились, що документом, який підтверджує надання правової (правничої) допомоги за Договором, є акт про надання правової (правничої) допомоги, який повинен бути підписаний сторонами Договору.

25.11.2021 року між Адвокатським бюро «Сергія Андрощука» (Бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМЕЙШН СІСТЕМС СЕК`ЮРІТІ ПАРТНЕРС» було укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 04/91/1/10-25/11/2021 про надання правової (правничої) допомоги, якою сторони погодили внести зміни до п. 4 Договору і викласти його в наступній редакції:

«4.1 За надання Бюро Клієнтові правової допомоги Клієнт сплатить наступну винагороду:

4.1.1. За супроводження Справи, визначеної в п. 1.1 Договору Клієнт сплатить Бюро гонорар в розмірі еквівалентному 1 500,00 доларів США за супроводження Справи в суді 1-ої інстанції. Вартість кожної наступної інстанції буде становити суму еквівалентну 1 500,00 доларів США.

Оплата по п 4.1.1. Договору здійснюється у формі передоплати.

4.1.2. Інші витрати (збори, мита, податки) в рамках Договору витрати Клієнта. Клієнт має компенсувати Бюро вартість відряджень ( в т.ч. транспортні витрати), телефонних розмов, інших витрат, які виникнуть у зв`язку з виконанням Справи. Всі витрати в рамках цього пункту будуть надані Клієнту із обгрунтуванням їх понесення і поясненнями щодо відношення їх до Справи.».

Таким чином, під час розгляду справи, Адвокатське бюро «Сергія Андрощука» в особі директора Андрощука С.В. виконувало послуги з професійної правничої допомоги позивачу у розгляді цієї справи на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 04/91/1/10-25/11/2021 від 25.11.2021 року, додаткової угоди № 1 від 25.11.2021 року до Договору № 04/91/1/10-25/11/2021 про надання правової (правничої) допомоги.

Заявлені у заяві про ухвалення додаткового судового рішення вимоги позивача щодо відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу в сумі 63 525,00 грн ґрунтуються на тому, що за виконання обов`язків представника клієнт сплачує адвокату гонорар, розмір якого встановлюється відповідно до додаткової угоди, обсяг виконаної роботи зазначається в акті виконаних робіт.

В свою чергу в додатковій угоді до договору про надання правової допомоги № 1 від 25.11.2021 року сторони дійшли згоди, зокрема, про те, що за супроводження Справи, визначеної в п. 1.1 Договору Клієнт сплатить Бюро гонорар в розмірі еквівалентному 1 500,00 доларів США за супроводження Справи в суді 1-ої інстанції, оплата по п 4.1.1. Договору здійснюється у формі передоплати.

У підтвердження фактичного надання послуг адвокатом та понесення у зв`язку з цим витрат позивачем надано акт здачі-приймання наданої правової (правничої) допомоги до Договору № 04/91/1/10-25/11/2021 про надання правової (правничої) допомоги від 25.11.2021 року, у якому зазначено, що Бюро згідно з умовами Договору була надана Клієнту правова (правнича) допомога в частині супроводження справи № 640/35871/21 в Київському окружному адміністративному суді та Донецькому окружному адміністративному суді за період з 27.09.2022 по 27.10.2025. Загальна вартість по п. 1.1. Договору наданої правової (правничої) допомоги за період з з 27.09.2022 по 27.10.2025 становить 63 525,00 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Верховним Судом сформовано усталену практику з питань стягнення витрат на правничу допомогу. Так, Верховний Суд у постановах від 14 листопада 2019 року у справі №826/15063/18 та від 22 жовтня 2021 року у справі №160/7922/20 виходив з того, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що з наданих до суду доказів неможливо встановити фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, не було надано розрахунку погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі.

При цьому, з додаткової угоди № 1 від 25.11.2021 року вбачається, що оплата по п 4.1.1. Договору здійснюється у формі передоплати. Проте, жодного належного доказу, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки) до суду надано не було.

Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009 вказано, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Суд зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема ,заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідачем подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в яких просив відмовити у заяві про ухвалення додаткового рішення на правничу допомогу, посилаючись на критерії співмірності, пропорційності, обґрунтованості витрат на професійну правничу допомогу адвоката сформульовані законодавцем у положеннях ст.ст.134, 139 КАС України.

Виходячи з конкретних обставин справи, беручи до уваги складність справи, обсяг наданих послуг, суд вважає, що обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, а також відповідає об`єму наданих послуг, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в сумі 10 000 грн.

З огляду на викладене, а також зважаючи на приписи ч. 1 ст. 139 КАС України, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення, та стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст. 132, 139, 248, 252 КАС України, суд

В И Р І Ш И В

Заяву представника позивача - адвоката Андрощука Сергія Васильовича про ухвалення додаткового рішення для розподілу витрат на професійну правничу допомогу у справі № 640/35871/21 - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (адреса: 04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМЕЙШН СІСТЕМС СЕК`ЮРІТІ ПАРТНЕРС» (адреса: 03056, м. Київ, вул. Волновська, б. 10/14, ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 коп

В решті у задоволенні заяви - відмовити.

Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини додаткового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя М.М. Крилова