Справа № 480/1478/25
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 480/1478/25
Провадження № 2-а/591/186/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною і скасування постанови, визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 24 лютого 2025 року звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з вказаним адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 квітня 1999 року Військово-лікарською комісією, далі по тексту - ВЛК, його було визнано «Непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».

Тому на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» від 21 березня 2024 року №3621-IX 13 листопада 2024 року він прийшов до Комунальної установи Сумська міська клінічна лікарня №5, за адресою м. Суми, вул. Марко Вовчок, буд.2, далі по тексту - Лікарня, для проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби.

Представники ІНФОРМАЦІЯ_3 , які також працювали у приміщенні Лікарні перевірили його електронний військово-обліковий документ (згенерований через ел.застосунок Дія) від 12 листопада 2024 року та надали Форму №025/о №85 від 13 листопада 2024 року на проходження ВЛК.

Під час проходження ВЛК йому було надано два направлення з номерами 85 на госпіталізацію від 13 листопада 2024 року та одне направлення з номером 85 на дослідження діагнозу від 13 листопада 2024 року.

Зазначає, що він працює на посаді «Сторож» у Сумському дошкільному навчальному закладі (центр розвитку дитини) №36 «Червоненька квіточка» Сумської міської ради, вул. Революції Гідності, буд.12, далі по тексту Заклад.

21 січня 2025 року він прийшов на свою зміну до Закладу о 17.00. Приблизно о 18.00 до закладу прибули поліцейські взводу №2 ТОР УПП в Сумській області. Після перевірки його паспорту, електронного військово-облікового документу, поліцейські повідомили йому, що він знаходиться у «розшуку» ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач надав пояснення, що знаходиться у стадії проходження ВЛК від 13 листопада 2025 року. Але поліцейські запропонували йому проїхати з ними до Лікарні для проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби. Оскільки він у той час знаходився при виконанні своїх службових обов`язків, то вимагав скласти протокол адміністративного затримання та надати безкоштовну правову допомогу.

Приблизно о 19.00 у приміщенні Лікарні поліцейські склали протокол про адміністративне затримання АП318 №001891 від 21 січня 2025 року та передали його документи представникам ІНФОРМАЦІЯ_4 .

21 січня 2025 року у приміщенні Лікарні, представники ІНФОРМАЦІЯ_4 ознайомились з його паспортом, електронною формою військово-облікового документа, Формою №025/о №85 від 13 листопада 2024 року на проходження ВЛК (вона знаходиться на зберіганні у голови ВЛК) прийшли до висновку, що він вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП та склали Протокол №Х 01/25-423 про адміністративне правопорушення від 21 січня 2025 року, далі по тексту Протокол.

У Протоколі зазначено, що його склав командир відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 . Його вимоги/клопотання надати для ознайомлення документи, що посвідчують особу ОСОБА_3 та наказ керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 яким ОСОБА_3 уповноважений складати протокол про адміністративні правопорушення, залишились без задоволення. Тому він не впевнений, що особа яка складала Протокол була ОСОБА_3 та була уповноважена, щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення.

При складанні Протоколу, представник ІНФОРМАЦІЯ_4 власноруч заповнював потрібні графи (вносив додаткову інформацію), а текст, що визначає «Суть адміністративного правопорушення» на момент складання Протоколу вже мав місце у Протоколі.

Його вимога про надання окремого аркушу для письмових пояснень була проігнорована представником ІНФОРМАЦІЯ_4 . Був наданий один аркуш паперу для написання заяви на ім`я Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також він пояснив, що медичні висновки щодо стану здоров`я не знаходяться з ним у даний час і йому треба час, щоб привезти їх до ВЛК.

На день подання Адміністративного позову, уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 не було надано відповіді на його заяву.

Протокол не містить доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

29 січня 2025 року він з`явився до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 для того, щоб брати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Листа Державної служби статистики України № 15.1.4-22/1198ПБ-24 від 10 червня 2024 року станом на 10 червня 2024 року відомості щодо суб`єкта з найменуванням « ІНФОРМАЦІЯ_5 » до ЄДРПОУ не надходили.

Відповідно до Листа Головного управління статистики у Сумській області №023-18/150-25 від 31 січня 2025 року в базі даних ЄДРПОУ по Сумській області суб`єкт « ІНФОРМАЦІЯ_5 » не значиться (індентифікаційного коду не має).

Індентифікаційний код 07695365, ІНФОРМАЦІЯ_6 , дата державної реєстрації припинена -28.11.2018.

Вказані документи підтверджують відсутність адміністративної правосуб`єктності у: юридичної особи публічного права « ІНФОРМАЦІЯ_5 »; начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_4 ;командира відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .

Особа, яка проводила розгляд справи про адміністративне правопорушення представилась як Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_4 . Але клопотання позивача ознайомити з документами, що посвідчують його особу, була проігнорована. Також, були проігноровані його клопотання, щодо:

1. Ознайомлення з наказом на підтвердження того, що командир відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , 21 січня 2025 року був уповноваженою особою, щодо складання Протоколу;

2. Ознайомлення з Витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців, що підтверджує реєстрацію юридичної особи публічного права « ІНФОРМАЦІЯ_5 »;

3. Надання доказів на підтвердження факту порушення мною абз.3 ч. І ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

4. Ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення;

5. Залучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення:

а) Копію електронного військово-облікового документа;

б) Копію двох направлень з номерами 85 на госпіталізацію від 13.11.2024 та одного направлення з номером 85 на дослідження діагнозу від 13.11.2024;

в) Копію Листа Державної служби статистики України №15.1.4-22/1198ПБ-24 від 10.06.2024.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення № Х 01/25-423 від 29 січня 2025 року; визнати протиправним та скасувати протокол № Х 01/25-423 про адміністративне правопорушення від 21 січня 2025 року; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, що була відкрита на підставі Протоколу № Х01/25-423 про адміністративне правопорушення від 21 січня 2025 року.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року матеріали адміністративної справи за вказаним позовом передано Зарічному районному суду м. Суми для розгляду за підсудністю.

24 березня 2025 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов відзив на позов, в якому відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

21 січня 2024 року ОСОБА_5 сержантом командиром відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 в Об`єднаному мобілізаційному пункті що знаходиться у приміщенні КНП «Сумська міська клінічна лікарня № 5» СМР за адресою: АДРЕСА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , як такого, що вчинив адміністративне правопорушенню передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію) з огляду на відсутність дійсного військово-облікового документу та повних даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. При цьому, згідно з даними Реєстру Позивач перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 , відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з підстав визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації» не має, дані про проходження ним огляду BЛK відсутні.

Зважаючи на відсутність в облікових даних військовозобов`язаного ОСОБА_1 визначеного ступеню придатності, військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 21 жовтня 2024 року було здійснено спробу вручення позивачу направлення для проходження військово-лікарської комісії.

Протокол було складено в двох екземплярах, надано позивачу для ознайомлення та підписання. Другий екземпляр протоколу було надано позивачу під особистий підпис. Позивач особисто письмово надав заяву про відмову від проходження ВЛК.

Разом з тим, усвідомлюючи значення та протиправний характер своїх дій, порушуючи законодавство про мобілізацію під час введеного в Україні воєнного стан та оголошеної загальної мобілізації ОСОБА_1 , маючи достатньо часу для приведення облікових даних у відповідність, свідомо не прибував до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військово-лікарської комісії для визначення ступеню придатності до військової служби.

Посилання позивача про відсутність в день направлення на ВЛК результатів досліджень не може бути розцінена як поважна причина при відмові від проходження ВЛК, оскільки вимога ІНФОРМАЦІЯ_3 про проходження позивачем ВЛК була пред`явлена в особливий період. Невиконання відповідачем в особливий період законної вимоги відповідача про проходження ВЛК є порушенням вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зауважує, що безпосередньо ІНФОРМАЦІЯ_2 не здійснює медичний огляд військовозобов`язаних, оскільки ці функції здійснює військово-лікарська комісія, яка складається із фахових лікарів відповідних спеціалізацій та здійснюються направлення для досліджень.

Саме при проходженні ВЛК її членами-лікарями вивчається стан здоров`я військовозобов`язаного, в тому числі і надана військовозобов`язаним медичні документація про стан його здоров`я. Тому питання тривалості проходження ВЛК подання і розгляд медичних документів про стан здоров`я здійснюється при проходженні ВЛК, а не при направленні військовозобов`язаного на ВЛК.

ІНФОРМАЦІЯ_2 не вчинялися жодні дії щодо вчинення перешкод у проходженні позивачем ВЛК та можливості надання позивачем лікарям ВЛК медичних документів про стан його здоров`я, в тому числі і результатів обстежень направлення на які надаються під час початку проходження військовозобов`язаними ВЛК.

Також позивачем не надано жодних доказів та обґрунтувань необхідності збору медичної документації та наявності у нього хвороб, травм, які б впливали на визначення ступеню його придатності до військової служби.

Щодо надання пояснень Позивачем щодо знаходження в стадії проходження ВЛК від 13 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомляє, що відповідно до наказу МОУ від 14 жовтня 2024 року № 686 строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не можуть перевищувати 4 днів.

За необхідності направлення особи на додаткові лабораторні та інструментальні дослідження для отримання повної та об`єктивної інформації про стан її здоров`я, загальний строк проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не може перевищувати 14 днів

Отже, ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Зважаючи на викладене, просить суд у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі (а.с. 41-43).

26 березня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що до позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № Х 01/25-423 від 29.01.2025 було додано Додаток 1 (копія військово-облікового документа в електронній формі), тому ОСОБА_6 та ОСОБА_4 були своєчасно ознайомлені з його військово-обліковим документом в електронній формі.

Твердження Відповідача про законність складання протоколу №Х 01/25-423 про адміністративні правопорушення від 21.01.2025 та постанови про накладення адміністративного стягнення № Х 01/25-423 від 29.01.2025 не мають доказів (а.с.32-35).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 березня 2025 року позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

31 березня 2025 року та 04 квітня 2025 року позивачем надано суду документи на виконання ухвали суду про залишення без руху.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 квітня 2025 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

29 квітня 2025 року від позивача надійшла заява про стягнення з відповідачів збільшеного розміру судових витрат (а.с.65-66).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 червня 2025 року залучено у справі другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 червня 2025 року витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_3 :

а) завірену належним чином копію Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що підтверджує реєстрацію юридичної особи публічного права чи/або відокремленого підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_5 »;

б) завірену належним чином копію Наказу про призначення підполковника ОСОБА_4 . Керівником « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

в) завірену належним чином копію Наказу про надання повноважень по складанню протоколів про адміністративні правопорушення стрільцю-помічнику гранатометника взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ст. солдата ОСОБА_7 , що діяли на дату 21.01.2025;

г) матеріали справи про адміністративне правопорушення, що була відкриті на підставі Протоколу №Х 01/25-423 про адміністративне правопорушення від 21.01.2025.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 26 січня 2025 року № Х 01/25-323 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 25500 грн. 00 коп.

В постанові зазначено, що 29 січня 2025 року о 16 год 00 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено факт порушення громадянином ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно абзацу третього частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, (а.с. 13).

Положеннями ч.3 ст. 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, ч. 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 6 Розділу II. «Оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 05 січня 2024 р. за № 36/41381 до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

21 січня 2025 року командиром відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що 21 січня 2025 року о 19 год. 45 хв. у приміщення КУ СМКЛ № 5 за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено факт порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 16 год 00 хв 29 січня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: місто Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 157, кабінет № 102 (а.с. 11).

Позивач у позові зазначав, що він від проходження ВЛК не відмовлявся, натомість просив надати йому час для того, щоб взяти медичні документи, а також пропонував виписати йому повістку на іншу дату, що підтверджується його заявою від 21 січня 2025 року (а.с.12).

Відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини 10статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу «громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч. 5ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

За приписами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

На військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК, подаються: направлення із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, ТЦК та СП, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника). Зразок направлення наведено в додатку 14.

Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання.

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз.4 ч. 10ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Таким чином, відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008чітко регламентований прямий обов`язок проходити ВЛК з метою якісного проведення призову громадян на військову службу за станом здоров`я та неможливість відмовитися від проходження ВЛК.

Відтак, проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

Згідно абзацу 11 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 № 154(далі - Положення про ТЦК та СП) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженимпостановою КМУ від 30 грудня 2022 № 1487, або Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів, старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному прослідувати до районного (міського) ТЦК для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560). Пунктами 68-80 цього Порядку визначено процедуру проходження медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 74 Порядку № 560 (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови) передбачено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Отже, з наведеного вбачається що процедурі проходження позивачем медичного огляду передує формування повістки про виклик для проходження відповідного огляду, видача керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16 травня 2024 року №560 та реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16 травня 2024 року № 560.

Відповідачами не надано доказів на підтвердження обставин вручення позивачу направлення на військово-лікарську комісію, яке відповідає вимогам Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16 травня 2024 року №560 (додаток № 11), а також його реєстрацію в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12.

За таких обставин складання протоколу 21 січня 2025 року та прийняття 29 січня 2025 року постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не відповідає положенням ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання вимог частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом норм частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень. Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Із змісту рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 вбачається, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Що стосується позовних вимог про скасування протоколу про адміністративне правопорушення від 07 жовтня 2020 року за № 000977, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи зі змісту зазначених норм, протокол про адміністративне правопорушення є засобом відображення доказів щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення та не тягне наслідків для особи, відносно якої він складений.

Отже складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки органом (посадовою особою) в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А тому позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позову в частині позовних вимог про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі відносно позивача.

За змістом ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України установлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , як юридичної особи, структурним підрозділом якої є відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 , підлягає стягненню пропорційно до задоволеним позовним вимогам судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., а також витрати по оплаті послуг Головного управління статистики у Сумській області з отримання відповіді на Запит про надання відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України у сумі 90 грн. 84 коп.

Доказів на підтвердження інших витрат позивачем не надано.

Керуючись ст.ст.5,8,14,22,72-79,136,139, 211, 220,241-246,250,271,286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною і скасування постанови, задовольнити частково.

Скасувати постанову № Х 01/25-423 від 29 січня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі у розмірі 605 грн. 60 коп., а також витрати по оплаті послуг Головного управління статистики у Сумській області з отримання відповіді на Запит про надання відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України у сумі 90 грн. 84 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя А. П. Сидоренко