Справа № 460/16337/25
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з процедурних питань

05 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 460/16337/25 пров. № А/857/38142/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шинкар Т. І.
суддів -Довгої О. І.
Запотічного І. І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові клопотання ОСОБА_1 про вжиття тимчасових заходів у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року про відмову у забезпеченні позову у справі № 460/16337/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради, Володимирецького селищного голови Ковенько Василя Васильовича, Виконавчого комітету Володимирецької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року про відмову у забезпеченні позову у справі № 460/16337/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради, Володимирецького селищного голови Ковенько Василя Васильовича, Виконавчого комітету Володимирецької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення дій.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року про відмову у забезпеченні позову у справі № 460/16337/25.

21 жовтня 2025 року Восьмим апеляційним адміністративним судом зареєстровано клопотання ОСОБА_1 про вжиття тимчасових заходів у справі № 460/16337/25. Зазначає, що це клопотання має суттєву відмінність від розгляду апеляційної скарги в часі. Адже клопотання як виняток, щодо забезпечення тимчасових заходів, може бути прийнято невідкладно і діятиме, тобто матиме ефективний засіб юридичного захисту, ще до розгляду апеляційної скарги щодо забезпечення позову. Тоді як, процес розгляду апеляційної скарги щодо забезпечення позову, вимушено займе значний проміжок в часі, де ефективний засіб юридичного захисту в часі, втрачається. Посилаючись на правило 39 Регламенту Суду (ЄСПЛ) зазначає, що в інтересах здійснення належного апеляційного провадження, враховуючи те, що попередньо вжиті судами заходи виявились неефективними, а шкода продовжується заподіюватись заявнику надмірно тривалий час (з 1993 року), просить суд апеляційної інстанції як виняток, вжити тимчасові заходи у вигляді заборони наведеним у позові відповідачам вчиняти будь які дії направлені на нарахування та виплату премії селищному голові Володимирецької селищної ради ОСОБА_2 з дати надходження позову до суду першої інстанції та до набрання рішенням законної сили по суті заявленого позову.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року клопотання ОСОБА_1 про вжиття тимчасових заходів у справі № 460/16337/25 повернуто заявнику без розгляду на підставі ст. 167 КАС України.

23 жовтня 2025 року Восьмим апеляційним адміністративним судом зареєстровано клопотання ОСОБА_1 про вжиття тимчасових заходів у справі № 460/16337/25 у вигляді заборони наведеним у позові відповідачам вчиняти будь які та виплату премії дії направлені на нарахування селищному голові Володимирецької селищної ради ОСОБА_2 до повного і належного виконання ухвали Володимирецького районного суду ухвали Вищого адміністративного від 16 липня 2002 року, суду від 16.11.2011 року та рішення ЄСПЛ від 06.06.2013 року в частині, що стосується заявника. У разі відмови у задоволенні вищевказаних тимчасових заходів, просить суд прийняти інший ефективний тимчасовий (забезпечувальний) захід за власною ініціативою суду, який, на думку суду, повинен бути прийнятий для належного проведення розгляду справи по суті, припинення надмірно тривалих порушень та відновлення порушених прав, що наведені заявником у даному клопотанні та у матеріалах справи. Зазначає, що перебіг даного адміністративного провадження в суді першої апеляційної інстанції, як і винесення Восьмим апеляційним судом ухвали від 22 жовтня 2025 року про повернення попереднього клопотання заявнику, оцінюється заявником як правовий пуризм. За визначенням Верховного Суду, правовий пуризм це концепція, яка полягає в надмірному формалізмі, суворому дотриманні процесуальних норм і недопущенні відступів від них, іноді на шкоду суті справи. Відповідно до статті 34 Конвенції, суд може приймати заяви від будь-якої особи, неурядової організації або групи осіб, які вважають себе потерпілими від допущеного однією з Високих Договірних Сторін порушення прав, викладених у Конвенції або Протоколах до неї. Високі Договірні Сторони зобов`язуються не перешкоджати жодним чином ефективному здійсненню цього права. Звертає увагу на те, що відповідно до Постанови Верховного суду від 11 березня 2021 року у справі № 640/23179/19 (адміністративне провадження № К/9901/26528/20) допускається аналогія закону та аналогія права для застосування адміністративним судом виключно з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень та лише у випадку взагалі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини.

Володимирецька селищна рада подала заперечення на клопотання ОСОБА_1 від 23 жовтня 2025 року та просить відмовити в його задоволенні. Зазначає, що позивач не надав жодних доказів того, що преміювання селищного голови порушує його особисті права чи інтереси. Вимога фактично спрямована на покарання посадової особи, а не на захист власного права позивача, що суперечить завданню адміністративного судочинства. Правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 30 січня 2020 року у справі № 599/1422/16-а, підтверджує, що преміювання та встановлення надбавок провадиться у межах наявного фонду оплати праці і належить до дискреційних повноважень роботодавця. Верховний Суд наголосив, що суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами такої перевірки. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності управління, а у гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Відповідно, не доведені та документально не підтверджені обставини заподіяння шкоди правам та інтересам до ухвалення рішення у справі.

Вирішуючи вказане клопотання, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 1 КАС України передбачено, що Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до положень статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Загальні відомості до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановленні статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.2 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

При розгляді заявленого клопотання суд апеляційної інстанції повторно наголошує, що питання вжиття тимчасових заходів з покликанням на статтю 39 Регламенту Суду (ЄСПЛ) під час розгляду судом апеляційної скарги на судове рішення не передбачено КАС України, отже адміністративний суд не наділений процесуальними інструментами щодо вирішення такого клопотання, а відтак таке суд апеляційної інстанції визнає безпідставним, що має наслідком повернення такого без розгляду на підставі ст. 167 КАС України.

Щодо доводів заявника про те, що з метою належного забезпечення його права суд може застосувати аналогію закону та аналогію права, то слід зауважити наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Водночас, при повній або частковій відсутності норм, які регулюють певні суспільні відносини, можливо застосувати аналогію закону, тобто, вирішення справи або окремого юридичного питання на основі правової норми, розрахованої на схожі випадки.

Слід зазначити, що застосування аналогії забороняється, якщо вона прямо заборонена законом, чи якщо закон пов`язує настання юридичних наслідків з наявністю конкретних норм.

При вирішенні справи по аналогії закону чи аналогії права обов`язковим є дотримання таких умов: аналогія допустима лише у випадку повної чи часткової відсутності правових норм; суспільні відносини, до яких застосовується аналогія, повинні знаходитися у сфері правового регулювання; повинна бути схожість між обставинами справи і наявною нормою за суттєвими юридичними ознаками; пошук норми, що регулює аналогічний випадок, повинен здійснюватися спочатку в актах тієї ж галузі права, у випадку відсутності - в іншій галузі права і у законодавстві в цілому; винесене у процесі використання аналогії правове рішення не повинно суперечити нормам закону, його меті; обов`язково повинно бути мотивоване пояснення причин застосування рішення по аналогії до конкретного випадку.

Аналогія закону та аналогія права допускається для застосування адміністративним судом виключно з метою ефективної захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень та лише у разі взагалі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини.

Це підкреслив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 640/23179/19 .

Враховуючи вищенаведене, клопотання ОСОБА_1 від 23.10.2025 про вжиття тимчасових заходів у справі № 460/16337/25 є безпідставним та підлягає поверненню без розгляду відповідно до ст. 167 КАС України.

Керуючись статями 167, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 від 23.10.2025 про вжиття тимчасових заходів у справі № 460/16337/25 повернути заявнику без розгляду на підставі ст. 167 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний