Справа № 300/4649/25
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" листопада 2025 р. справа № 300/4649/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, просить:
визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови провести нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 в збільшеному на 20% розмірі, як жителю населеного пункту, що має статус гірського, починаючи з 08.05.2025 відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 в збільшеному на 20% розмірі, як жителю населеного пункту, що має статус гірського, починаючи з 08.05.2025 відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР.
Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01.03.2025 позивач отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", перебуває на обліку у відповідача. У зв`язку із відсутністю бланків посвідчень громадян які проживають, працює на території гірського населеного пункту, позивач не надавав посвідчення при призначенні пенсії. 28.03.2025 Управлінням соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації позивачу було видане вказане посвідчення серії НОМЕР_1 . 08.05.2025, через вебпортал ПФУ позивач звернувся до відповідача із заявою провести нарахування та виплату його пенсії в збільшеному на 20% розмірі, як жителю населеного пункту, що має статус гірського відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 56/95-ВР. Однак, відповідач відмовив у перерахунку пенсії зазначивши, що пунктом 6 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" визначено, що у 2025 році, зокрема, ч. 2 ст. 6 Закону № 56/95-ВР, а саме: "розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому статус гірського, збільшується на 20 відсотків", застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Станом на дату розгляду звернення позивача порядок обчислення і розмір підвищення як жителю гірського населеного пункту Кабінетом Міністрів України не визначено. Дане питання перебуває в опрацюванні. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, тому звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 08.08.2025 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.
07.07.2025 Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області отримало копію ухвали суду про відкриття провадження в даній адміністративній справі, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 13). Відповідач правом на подання відзиву на позов, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, не скористався. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
У заяві про залишення позову без розгляду від 11.07.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області просило суд врахувати, що питання визначення права позивача на встановлення продовження виплати доплати буде переглянуто з врахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 02.07.2025 № 793 та за наслідками прийнято відповідне рішення. Однак, жодних доказів про перегляд питання визначення права позивача на встановлення продовження виплати доплати з врахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 02.07.2025 № 793 та прийняття за наслідками відповідного рішення відповідач суду не надав.
Згідно частини 6 статті 162, частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 28.03.2025 (реєстраційний № 489) ОСОБА_1 є громадянином, який проживає на території гірського населеного пункту і має право на гарантії і пільги, встановлені Законом України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР (а.с. 9).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Законом, який встановлює критерії, за якими населені пункти набувають статусу гірських, визначає основні засади державної політики щодо розвитку гірських населених пунктів та гарантії соціального захисту громадян, що у них проживають, працюють або навчаються є Закон України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" від 15 лютого 1995 року за № 56/95-ВР (надалі по тексту також Закон № 56/95-ВР).
За змістом частини 1 статті 5 Закону № 56/95-ВР статус особи, яка проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, надається громадянам, що постійно проживають, постійно працюють або навчаються на денних відділеннях навчальних закладів у цьому населеному пункті, про що громадянам виконавчим органом відповідної місцевої ради видається посвідчення встановленого зразка.
Посвідчення видається також окремим громадянам інших населених пунктів та тим, які проживають за межами населених пунктів, умови проживання яких відповідають критеріям, передбаченим у статті 1 цього Закону, а також громадянам, які постійно працюють або несуть службу на лісогосподарських підприємствах, гідрометеорологічних станціях, заставах, обсерваторіях, інших об`єктах, що розташовані поза межами населених пунктів в місцевостях, що відповідають критеріям, передбаченим у статті 1 цього Закону (частина 2 статті 5 Закону № 56/95-ВР).
За змістом підпункту 5 пункту 2.6. Порядку № 22-1 при призначенні до пенсій надбавок, допомог, додаткової пенсії, компенсації, пенсії за особливі заслуги перед Україною та підвищень відповідно надаються такі документи, зокрема, документи про надання статусу особи, яка проживає, працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського (для підвищення пенсії згідно зі статтею 6 Закону № 56/95-ВР).
Як зазначено вище, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 28.03.2025 (реєстраційний № 489) ОСОБА_1 є громадянином, який проживає на території гірського населеного пункту і має право на гарантії і пільги, встановлені Законом України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР (а.с. 9).
Частиною 2 статті 6 Закону № 56/95-ВР передбачено, що розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.
У заяві про залишення позову без розгляду від 11.07.2025 Головне управління просило суд врахувати, що питання визначення права позивача на встановлення продовження виплати доплати буде переглянуто з врахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 02.07.2025 № 793 та за наслідками прийнято відповідне рішення.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
Однак, станом на час прийняття цього судового рішення відповідачем не надано суду жодних доказів прийняття рішення щодо вирішення питання про наявність/відсутність права позивача на доплату передбаченої ч. 2 ст. 6 Закону № 56/95-ВР, за результатом перегляду відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 02.07.2025 № 793, тому вказані аргументи є безпідставними.
Крім цього, відповідач не надав суду доказів того, що станом на дату звернення із долученим посвідченням про статус жителя гірського населеного пункту позивач не проживав в гірському населеному пункті. Матеріали адміністративної справи не містять доказів на засвідчення вказаної обставини.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність порушення відповідачем права позивача на встановлення підвищення до пенсії в розмірі 20%, як жителю гірського населеного пункту відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" від 15 лютого 1995 року № 56/95-ВР починаючи з 08.05.2025.
Таким чином, суд дійшов до висновку, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно до частин 1, 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 08.05.2025 з врахуванням надбавки у розмірі 20 відсотків, як жителю гірського району відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії з 08.05.2025 з врахуванням підвищення до пенсії в розмірі 20 відсотків, як особі, яка проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" № 56/95-ВР, з урахуванням виплачених сум.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.