Справа № 738/1939/25
Суддя: Волошина Н. В.
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 738/1939/25
№ провадження 2-а/738/23/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - Волошиної Н.В.

з участю:

секретаря судового засідання Шугалій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора відділення поліції №2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Юдіна Андрія Володимировича, інспектора відділення поліції №2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Булденка Володимира Миколайовича про визнання дій незаконними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить скасувати постанови про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5539886 від 21 серпня 2025 року та серії ЕНА № №5539745 від 21 серпня 2025 року, якими його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121 та частиною першою статті 122 КУпАП та закрити провадження у справах.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час зупинки транспортного засобу, яким він керував, поліцейським Юдіним А.А. йому було повідомлено про порушення ним ПДР, а саме про те, що він буксирував причепи ІФА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та 2ПТС-4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому не працювали показники поворотів та стоп-ліхтарі, та буксирував два причепи, що є порушенням Р23100500. Проте, на тракторі, яким він керував, працювали показники поворотів та стоп-ліхтарі, що підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейською, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП. Також позивач зазначив, що стягнення за оскаржуваними постановами повинно було бути накладене на підставі статті 36 КУпАП, у межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2025 року позовна заява прийнята для розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16 вересня 2025 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2025 року задоволено клопотання позивача, залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, відкладено судове засідання на 29 вересня 2025 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, продовжено строк для надання відзиву, відкладено судове засідання на 15 жовтня 2025 року.

06 жовтня 2025 року від відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що доводи позивача є помилковими, надуманими та такими, що не відповідають дійсності, спрямовані виключно на спробу позивача уникнути відповідальності за вчинене правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху. Позиція позивача повністю спростовується відеозаписом. Відповідач вважає, що наявність у діях позивача складів інкримінованих йому адміністративних правопорушень доведена.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засіданні не з`явилися, представник відповідача ГУНП в Чернігівській області просив розглянути справу без його участі, позивач ОСОБА_1 не повідомив про причини неявки в судове засідання.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що 21 серпня 2025 року інспектором відділення поліції №2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області Юдіним А.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5539745 стосовно ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Зі змісту постанови серії ЕНА №5539745 від 21 серпня 2025 року вбачається, що 21 серпня 2025 року о 17 годині 03 хвилини у м. Сновськ по вул. Залізничній, 1, ОСОБА_1 керував трактором колісним МТЗ 80, реєстраційний номер НОМЕР_3 , буксируючи причепи ІФА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та 2ПТС-4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому не працювали показники поворотів та стоп-ліхтарі, чим порушив п.31.4.3 (а) ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, за вчинення якого застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

21 серпня 2025 року інспектором відділення поліції №2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області Булденком С.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5539886 стосовно ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Зі змісту постанови серії ЕНА №5539886 від 21 серпня 2025 року вбачається, що 21 серпня 2025 року о 17 годині 24 хвилини у м. Сновськ по вул. Залізничній, 1, ОСОБА_1 керував трактором колісним МТЗ 80, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який буксирував два причепи, а саме ІФА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та 2ПТС-4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушив пункт 23.1 розділу 23 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, за вчинення якого застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 31.1. ПДР, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з пунктом 31.4 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: пункт 31.4.3. а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 23.10 ПДР, буксирування забороняється: ґ) більше одного транспортного засобу (за винятком випадків, коли порядок буксирування двох і більше транспортних засобів погоджено з уповноваженим підрозділом Національної поліції) або транспортним засобом з причепом.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідачем ГУНП в Чернігівській області до відзиву на позовну заяву додано відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського, який було переглянуто судом.

На наданому відеозаписі зафіксовано, що 21 серпня 2025 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом трактором Т-40М, який буксирував два причепи, на яких не працювали покажчики повороту і стоп ліхтарі. Транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції. Поліцейський підходить до позивача, називає своє прізвище, ім`я та по батькові та повідомляє про причину зупинку транспортного засобу, а саме про наявність технічних несправностей транспортного засобу та заборону буксирування двох причепів. З відеозапису вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу поліцейським було складено стосовно ОСОБА_1 постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, роз`яснені йому його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП.

Отже, на вказаному відеозаписі зафіксовано процедуру розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є обґрунтована, прийнята у відповідності до положень чинного законодавства, а тому суд дійшов висновку, що всі викладені доводи позивача не спростовують вчинення ним адміністративного правопорушенн. Суд не встановив порушень при складанні матеріалів в адміністративній справі, її розгляді та винесенні уповноваженим поліцейським постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які б могли призвести до скасування оскаржуваної постанови.

Разом з цим, представником відповідача на підтвердження зазначених обґрунтувань у відзиві про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, та його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.п.31.4.3 «а» ПДР України не надано жодного доказу, передбаченого ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які б указували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

Водночас з тим, наданим відеозаписом не зафіксовано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП.

У статті 279 КУпАП визначено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктами 1, 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Наданим відеозаписом зафіксовано лише винесення поліцейським постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що поліцейський, виносячи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 121 КУпАП, не дотримався процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення (вимог Інструкції № 1395 та приписів статті 279 КУпАП), що свідчить про протиправність прийнятої ним стосовно позивача постанови, оскільки принцип презумпції невинуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, посилаючись на належні та допустимі докази.

За приписами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, а тому за відсутності належних та допустимих доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, суд дійшов висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки докази протилежного суду надано не було.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, нормами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, відповідні працівники органів поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.126 КУпАП.

Приписами ч.3 ст.288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Використання у зазначених вище правових нормах формулювань: «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП»,- вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 у справі за №724/716/16-а,

Наразі, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції,

Отже, окремі інспектори та відповідні (територіальні) управління не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме центральний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч.1 ст.121 та ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 25, 26, 42 КАС України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Водночас позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

Суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції, у даній справі, є Головне управління національної поліції в Чернігівській області, від імені якого виступають інспектори відділення поліції №2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Юдін А.В. та Булденко В.М., які уповноважені накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Так, ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2025 року за клопотанням позивача до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, а не замінено неналежних відповідачів.

Таким чином, позивачем заявлено позов й до неналежних відповідачів, тоді як належним відповідачем у даній справі є Головне управління національної поліції в Чернігівській області, тобто відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесені оскаржувані постанови.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду справи, з урахуванням наведених норм права, беручи до уваги, що позов заявлений до неналежних відповідачів, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог до інспекторів відділення поліції №2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Юдіна А.В. та Булденка В.М., слід відмовити.

Приписами ч. 1 ст. 143 КАС України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішення, постанові або ухвалі.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 139 КАС України, задовольняючи позовні вимоги частково, суд стягує з відповідача - Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-6, 77, 134, 139, 241-246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Юдіна Андрія Володимировича, інспектора відділення поліції №2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Булденка Володимира Миколайовича, як до неналежних відповідачів, про визнання дій незаконними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень задовольнити частково.

Постанову серії ЕНА №5539886 від 21 серпня 2025 року по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором відділення поліції №2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Булденком Володимиром Миколайовичем стосовно ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП залишити без змін.

Постанову серії ЕНА №5539745 від 21 серпня 2025 року по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором відділення поліції №2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітана поліції Юдіним Андрієм Володимировичем стосовно ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121 КУпАП скасувати, провадження по адміністративній справі - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 605,60 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому не було вручено копію рішення після його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, місцезнаходження: проспект Перемоги, 74 місто Чернігів, індекс 14000, .

Інспектор відділення поліції №2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітан поліції Юдін Андрій Володимирович, місцезнаходження: вул. 30 років Перемоги, 2 м. Сновськ Корюківський район Чернігівська область.

Інспектор відділення поліції №2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області капітан поліції Булденко Володимир Миколайович, місцезнаходження: вул. 30 років Перемоги, 2 м. Сновськ Корюківський район Чернігівська область.

Суддя Н.В.Волошина