Справа № 640/15642/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 р. № 640/15642/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Рейнбоу Компонентс», просп. Степана Бандери, 2Б, м. Київ, 04073,
до відповідача1. Головного управління ДПС у м. Києві, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, 2. Державна податкова служба України, пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053,
провизнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рейнбоу Компонентс» (далі позивач, ТОВ «Рейнбоу Компонентс») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві та Державної фіскальної служби Україниякому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в такій реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 14.02.2019 року № 1077149/42357044, № 1077143/42357044, № 1077362/42357044 про відмову у реєстрації податкових накладних № 7 від 04.12.2018 року, № 37 від 11.12.2018 року та № 86 від 26.12.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих ТОВ «Рейнбоу Компонентс»;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби України у м. Києві зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні № 7 від 04.12.2018 року, № 37 від 11.12.2018 року та № 86 від 26.12.2018 року, подані ТОВ «Рейнбоу Компонентс» днем їх подання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.10.2019 року відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 року № 2825-IX (далі Закон № 2825) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825 матеріали адміністративної справи № 640/6741/21 скеровано за належністю до Миколаїського окружного адміністративного суду.

15.04.2025 року було здійснено автоматичний розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу, головуючим у справі визначено суддю Малих О.В.

Ухвалою від 16.04.2025 року суд прийняв справу до свого провадження та ухвалив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

Ухвалою від 26.05.2025 року суд замінив відповідів у справі: Головне управління ДПС у м. Києві () на його правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (; далі відповідач 1, ГУ ДПС); Державну фіскальну службу України () на його правонаступника Державну податкову службу України (; далі відповідач 2, ДПС України).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що первинні документи засвідчують факт реального виконання ТОВ «Рейнбоу Компонентс» та його контрагентом господарських зобов`язань.

Разом з тим, рішення органу ДФС не обгрунтоване та не містить чітких посилань на підстави, які слугували причинами для прийняття оспорюваних рішень з урахуванням наданих позивачем пояснень та документів, які підтверджують господарські операції за податковими накладними.

Відповідачі відзиви на адміністративний позов не надали, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, цінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ТОВ «Рейнбоу Компонентс» зареєстровано як юридична особа 03.08.2018 року та перебуважє на обліку в органах ДПС як платник податків.

Основним видом діяльності товариства є оптова торгівля іншими машинами й устаткованням (код КВЕД 46.69). Інші види діяльності підприємства: 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 68.31 Агентства нерухомості; 69.10 Діяльність у сфері права; 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

10.10.2018 року між ТОВ «Рейнбоу Компоненте» та ТОВ «Рейнбоу Хай Технолоджи» () укладено договір відповідального зберігання №1/11 для зберігання придбаних товарно-матеріальних цінностей з метою подальшого продажу, а також укладено Договір про надання послуг з організації перевезень відправлень з ТОВ «Нова Пошта» () шляхом заяви про приєднання з інд.№ 244170 від 02.11.2018 року.

Специфіка діяльності позивача полягає в ідентичності кодів товар: «вході» кодам товарів на «виході», оскільки ТОВ «Рейнбоу Компонентс» реалізує товарно-матеріальні цінності у тому самому стані, що і придбає з націнкою у розмірі до 10-20% (тобто до критичних 50%).

02.12.2018 року між ТОВ «Рейнбоу Компонентс» та ТОВ «Даброз» () укладено договір поставки № 31/18, відповідно до п.1.1 якого ТОВ «Даброз» зобов`язується поставити та передати у власність на умовах визначених Договором рахунками-фактурами ТОВ «Рейнбоу Компоненте» товар, а покупець (позивач) зобов`язується прийняти вказаний товар і оплатити його на умовах визначених договором.

Отже, ТОВ «Рейнбоу Компонентс» було придбано у ТОВ «Даброз» товарно-матеріальні цінності за видатковою накладною № Д-00000031 від 02.12.2018 року на підставі рахунку-фактури № 31 від 02.12.2018 року. ТМЦ доставлено ТОВ «Даброз», що підтверджується товарно-транспортною накладною № 0031 від 02.12.2018 року, на адресу складу «Рейнбоу Хай Технолоджи», з яким у позивача укладено договір відповідального зберігання № 1/18 від 10.10.2018 року.

22.10.2018 року між ТОВ «Рейнбоу Компонентс» та ТОВ «Завод Світлотехніка» () укладено договір поставки № 17851/18, відповідно до п. 1.1 якого ТОВ «Рейнбоу Компонентс» зобов`язується поставити та передати у власність на умовах визначених цим Договором та Специфікаціями до нього Товар, а ТОВ «Завод Світлотехніка» зобов`язується прийняти вказаний товар і оплатити його вартість.

Згодом, ТОВ «Завод Світлотехніка» було придбано у позивача товарно-матеріальні цінності за рахунком-фактурою № 240 від 29.11.2018 року на суму 36547,20 грн, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000192 від 06.12.2018 року, які було доставлено за допомогою послуг ТОВ «Нова пошта» та отримано уповноваженою особою ТОВ «Завод Світлотехніка» за довіреністю № 927 від 05.12.2018 року.

04.12.2018 року ТОВ «Завод Світлотехніка» було сплачено грошові кошти за вищезазначений товар у вигляді передплати у сумі 18 273,60 грн.

Внаслідок вказаного ТОВ «Рейнбоу Компоненте» за правилом «першої події», а саме: нарахування передплати за товар, було виписано податкову накладну № 7 від 04.12.2018 року та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі та раніше за текстом ЄРПН).

Крім того, позивачем було укладено з ТОВ «Рейнбоу Хай Технолоджи» договір поставки № 18030/18 від 10.10.2018 року, відповідно до п.1.1 якого ТОВ «Рейнбоу Хай Технолоджи» зобов`язується поставити та передати у власність на умовах визначених договором та рахунками-фактурами ТОВ «Рейнбоу Компонентс» товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і оплатити його на умовах визначених цим договором.

ТОВ «Рейнбоу Компонентс» було придбано у ТОВ «Рейнбоу Хай Технолоджи» товарно-матеріальні цінності на підставі рахунку на оплату по замовленню № РН-0002158 від 17.12.2018 року, за видатковою накладною № РН-0002158 від 17.12.2018 року, на суму 124101,76 грн, які зберігались на складі ТОВ «Рейнбоу Хай Технолоджи», відповідно до договору відповідального зберігання № 1/18 від 10.10.2018 року.

Згодом, ТОВ «Завод Світлотехніка» було придбано у позивача товарно-матеріальні цінності за рахунком-фактурою № 271 від 07.12.2018 року на суму 64032,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000240 від 19.12.2018 року, які було доставлено за допомогою послуг ТОВ «Нова пошта» та отримано уповноваженою особою ТОВ «Завод Світлотехніка» за довіреністю № 967 від 19.12.2018 року.

11.12.2018 року ТОВ «Завод Світлотехніка» було сплачено грошові кошти за вищезазначений товар у вигляді передплати у сумі 15 000,00 грн.

Внаслідок вказаного, ТОВ «Рейнбоу Компоненте» за правилом «першої події», а саме: нарахування передплати за товар - було виписано податкову накладну № 37 від року та направлено її на реєстрацію до ЄРПН.

Також, 16.12.2018 року позивачем укладено з ТОВ «Бадан Груп» () договірпоставки № 82/18, відповідно до п.1.1 якого ТОВ «Бадан Груп» зобов`язується поставити комплектуючі вироби, обладнання, матеріали і т.п., а ТОВ «Рейнбоу Компонентс» зобов`язується прийняти та оплатити вказані товари.

ТОВ «Рейнбоу Компонентс» було придбано у ТОВ «Бадан Груп» товарно-матеріальні цінності на підставі рахунку-фактури № 82 від 16.12.2018 року за видатковою накладною № БГ-00000082 від 16.12.2018 року на суму 58652,16 грн, які зберігались на складі ТОВ «Рейнбоу Хай Технолоджи» відповідно до договору відповідального зберігання № 1/18 від 10.10.2018 року та були доставлені за товарно-транспортною накладною № 0082 від 16.12.2018 року.

Згодом, ТОВ «Завод Світлотехніка» було придбано у позивача товарно-матеріальні цінності за рахунком-фактурою № 250 від 30.11.2018 року на суму 101520,00 грн, які були поставлені за видатковою накладною № РН-0000259 від 26.12.2018 року на суму 40608,00 грн, які було доставлено за допомогою послуг ТОВ «Нова пошта» та отримано уповноваженою особою ТОВ «Завод Світлотехніка» за довіреністю № 979 від 21.12.2018 року.

26.12.2018 року ТОВ «Завод Світлотехніка» було сплачено грошові кошти за вищезазначений товар у вигляді передплати у сумі 20304,00 грн.

Внаслідок вказаного, ТОВ «Рейнбоу Компонентс» за правилом «першої події», а саме: нарахування передплати за товар, було виписано податкову накладну № 86 від 26.12.2018 року та направлено її на реєстрацію до ЄРПН.

Згідно квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, податкові накладні № 7 від 04.12.2018 року, № 37 від 11.12.2018 року та № 86 від 26.12.2018 року прийнято, але їх реєстрацію зупинено. Підстава зупинення: платник податку, яким подано до реєстрації податкову накладну, відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивачем подано до контролюючого органу пояснення із доданими до нього доказами щодо проведеної господарських операцій.

14.02.2019 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС прийнято рішення:

- № 10771149/42357044 про відмову у реєстрації податкової накладної № 7 від 04.12.2018 року в ЄРПН;

- № 10771143/42357044 про відмову у реєстрації податкової накладної № 37 від 11.12.2018 року в ЄРПН;

- № 1077362/42357044 про відмову у реєстрації податкової накладної № 86 від 26.12.2018 року в ЄРПН.

Підстава відмову у реєстрації: ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Додаткова інформація відсутня.

Позивач подав до ДПС скарги на зазначені рішення, за результатами яких були прийняті рішення про залишення скарг без задоволення (від 06.03.2019 року № 13115/42357044/2, № 13111/42357044/2 та № 13180/42357044/2 відповідно).

Вважаючи рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п. 201.16 Кодексу реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнята постанова № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі Порядок № 117), який був чинний на момент складання оскаржуваного рішення.

Згідно п. 5 Порядку № 117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 6 Порядку № 117).

У відповідності до п. 10 Порядку № 117 ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

За приписами п. 18 20 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій податкові накладні/розрахунки коригування, які затверджені наказом ДПС України від 05.11.2018 року (далі та раніше за текстом - Критерії ризиковості платника податків), складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

У відповідності до п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної вбачається, що накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. При цьому, позивачу запропоновано надати пояснення та додаткові докази. Також зазначено про те, що обсяг постачання товару/послуги 2304 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку.

Який саме абзац пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку став підставою для зупинення реєстрації податкових накладних позивача, відповідач не обґрунтовував.

При цьому, Критерії ризиковості платника податку, визначені у листі ДФС № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018 року, не погоджені і не затверджені у встановленому законодавством порядку. Слід зауважити, що пп. 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку не визначає самостійні критерії ризиковості платника податків, а лише дає підстави комісіям головних управлінь ДФС обласного рівня винести відповідного платника податків на розгляд комісії, і лише за результатами проведення засідання Комісії прийняти рішення про його віднесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Більше того, пп. 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку містить сім різних ознак ризиковості, а зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної неможливо встановити, під яку(і) саме ознаку(и) ризикованості підпадав позивач.

Окремо слід наголосити на тому, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних в обов`язковому порядку зазначається не лише сам критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, а й вказується розрахований показник за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, що не відповідає положенням п. 13 Порядку № 117.

У квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних дані про розрахунковий показник критерія (їв) ризиковості платника податку відсутні.

Також у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію таких податкових накладних.

На виконання вимог квитанцій про зупинення податкових накладних позивачем надані пояснення та первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

З самих рішень про відмову в реєстрації податкових накладних вбачається, що вони прийняті з підстав не надання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Але, суд звертає увагу, що зазначена підстава є лише цитатою з п. 21 Порядку № 117, та є досі абстрактною та формальною.

У самому рішенні відсутні будь-яка конкретизація, яких документів не вистачило для прийняття комісією ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної. Не надано такої конкретизації претензій до первинних документів і в запереченнях відповідача.

Наданими позивачем до суду документами підтверджується реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, за результатами яких складено податкові накладні.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свою позицію щодо «принципу правової визначеності» (наприклад, справа «Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства»), відповідно до якого особа, здійснюючи правомірну поведінку, повинна мати можливість передбачати правові наслідки такої правової поведінки, чітко визначені законом.

Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання контролюючим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Зі змісту оскаржуваних рішень вбачається, що вони не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття відповідачем 1 таких рішень, а лише містить загальну фразу про те, що надані платником податку копії документів не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної. Між тим, у самих рішеннях не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20.08.2019 року по справі № 2540/3009/18.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд вважає оскаржувані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, суд зазначає наступне:

Згідно з абз. 3 п. 19 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

Відповідно до п. 20 Порядку № 1246 внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку.

При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС зареєструвати в ЄРПН податкові накладні позивача датами їх подання.

Аналогічна правова позиції викладена у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справах № 1640/2650/18 та від 22.07.2019 у справі № 815/2985/18.

З огляду на вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 та 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейнбоу Компонентс» (просп. Степана Бандери, 2Б, м. Київ, 04073, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ) та Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в такій реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 14.02.2019 року № 1077149/42357044, № 1077143/42357044, № 1077362/42357044 про відмову у реєстрації податкових накладних № 7 від 04.12.2018 року, № 37 від 11.12.2018 року та № 86 від 26.12.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих ТОВ «Рейнбоу Компонентс».

3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «Рейнбоу Компонентс» № 7 від 04.12.2018 року, № 37 від 11.12.2018 року та № 86 від 26.12.2018 року датами їх подання.

4. В решті позоних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ) користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейнбоу Компонентс» (просп. Степана Бандери, 2Б, м. Київ, 04073, ) судові витрати в сумі 5763,00 грн (п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні 00 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.11.2025 року.

Суддя О.В. Малих