Справа № 320/10983/23
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Сорочка Є.О., Коротких А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в якому просив суд:

-визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо проведення йому перерахунку з 06.08.2020 пенсії за вислугу років із застосуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, що визначена положенням пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VI);

-зобов`язати ГУ ПФУ здійснити йому з 06.08.2020 перерахунок та виплату пенсії без застосування до її обрахунку максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, що визначена положенням пункту 4 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року позов задоволено повністю.

У лютому 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області подало до суду заяву про роз`яснення рішення Київського окружного адміністративного суду в частині застосування % від заробітку та можливості зняття обмеження максимального розміру пенсії під час виконання рішення №320/10983/23 від 27 липня 2023 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року заяву представника відповідача про роз`яснення судового рішення по адміністративній справі №320/10983/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Роз`яснено рішення суду в частині задоволених вимог «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 з 06.08.2020 перерахунок та виплату пенсії без застосування до її обрахунку максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, з урахуванням виплачених сум» деталізувавши його та встановивши відповідно до статті 378 КАС України порядок його виконання таким чином, що: виплата пенсії ОСОБА_1 повинна здійснюватися з 06.08.2020 без застосування до її обрахунку максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, з урахуванням виплачених сум у розмірі 90 % розміру місячної заробітної платні».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати останню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 254 КАС України передбачено порядок роз`яснення судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч. 2 ст. 254 КАС України).

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягає рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності, як правило, резолютивної частини такого рішення.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 27.02.2019 у зразковій справі № 806/3265/17.

Як роз`яснив Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду (пункт 19).

Тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону слідує, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 з 06.08.2020 перерахунок та виплату пенсії без застосування до її обрахунку максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, з урахуванням виплачених сум.

При цьому суд зауважує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2020 у справі № 640/21043/20, яке набрало законної сили, ГУ ПФУ зобов`язано здійснити з 06.08.2020 ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років без обмеження максимальним розміром відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-XII у розмірі 90 % розміру місячної заробітної плані, зазначеної в довідці від 14.07.2020 №21-1411 зп, виданої Офісом Генерального прокурора, та виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.

Відтак, виплата пенсії повинна здійснюватися з 06.08.2020 без застосування до її обрахунку максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, з урахуванням виплачених сум у розмірі 90 % розміру місячної заробітної плані, без подальшого обмеження, яке є незмінним при наступних перерахунках пенсії.

Врахувавши наведені вище обставини суд першої інстанції дійшов правильно висновку про задоволення заяви Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області з деталізацією в порядку статті 378 КАС України порядку та способу виконання рішення. Доводи апелянта наведені у апеляційній скарзі фактично зводяться до непогодження із висновком суду щодо виплати пенсії позивача без обмеження максимальним розміром, а не роз`яснення рішення суду.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на норми законодавства, зокрема п.1 Постанови КМУ від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 року у період воєнного стану», які не існували на час ухвалення рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року, а тому не приймаються апеляційним судом до уваги.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 315, 311, 316, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Є.О.Сорочко

А.Ю.Коротких