Справа № 420/35260/23
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 420/35260/23

адміністративне провадження № К/990/30258/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Білоуса О. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 420/35260/23

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСТ-ОЙЛ» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСТ-ОЙЛ» на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду (колегія суддів: А. В. Крусян, О. В. Єщенко, О. В. Яковлєв) від 04 липня 2024 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВСТ-ОЙЛ» (далі - ТОВ «ВСТ-ОЙЛ», позивач, скаржник) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі - ГУ ДПС у Закарпатській області, відповідач), у якому просило визнати протиправними та скасувати рішення № 1811/АП/07-16-09-03-09 від 28 липня 2023 року та № 1807/АП/07-16-09- 03-09 від 27 липня 2023 року щодо відмови в видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним; зобов`язання видати ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресами: Закарпатська область, Тячивський район, смт. Солотвино, вул. Спортивна, 72 «л», та Закарпатська область, Берегівський район, с. Перехрестя, 31 км. автодороги в. Копаня-Берегово-Чоп.

2. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено товариству у видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним з підстав відсутності права оренди земельними ділянками на яких розташовані об`єкти роздрібної торгівлі пальним, оскільки право користування земельною ділянкою переходить до наймача нерухомого майна, розташованого на ній, згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній нерухомості. Отже, зважаючи на те, що ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» є наймачем майнових комплексів, відтак набуло право користування земельними ділянками, на яких розташовані майнові комплекси автозаправочних станцій, незважаючи на відсутність окремо укладених договорів оренди відповідних земельних ділянок.

3. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року позов задоволено.

4. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2024 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року скасовано.

Ухвалено постанову, якою відмовлено у задоволенні позову ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» до ГУ ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування рішень № 1811/АП/07-16-09-03-09 від 28 липня 2023 року, та № 1807/АП/07-16-09- 03-09 від 27 липня 2023 року щодо відмови в видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним; зобов`язання видати ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресами: Закарпатська область, Тячивський район, смт. Солотвино, вул. Спортивна, 72 «л», та Закарпатська область, Берегівський район, с. Перехрестя, 31 км. автодороги в. Копаня-Берегово-Чоп.

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, через систему «Електронний суд» 02 серпня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій позивач просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2024 року та залишити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі № 420/35260/23 - без змін.

Стягнути з ГУ ДПС у Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул. Августина Волошина, 52, ) за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» (67663, Одеська область, Одеський р-н, с. Вернидуба, буд. 9-В, ) судові витрати у розмірі 8 588,80 гривень.

6. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 серпня 2024 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.

7. Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.

8. Відповідач скористався своїм процесуальним правом та 12 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» подав до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки вважає доводи такої скарги безпідставними, а оскаржуване рішення - такими, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

9. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у порядку письмового провадження.

10. 05 листопада 2025 року Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 1412 призначено повторний автоматизований розподіл справи, з підстави обрання до Великої Палати Верховного Суду судді Дашутіна І. В., що унеможливлює його участь у розгляді справи.

11. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 жовтня 2025 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Білоус О. В., Шишов О. О.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» зареєстровано 30 червня 2023 року юридичною особою з основним видом діяльності 47.30 Роздрібна торгівля пальним.

13. ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» звернулось до ГУ ДПС в Закарпатській області із заявою щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АЗС №98, 90575, Закарпатська область, Тячівський район, смт. Солотвино, вул. Спортивна, буд. 72 «л».

14. Відповідно до пункту 13 вказаної заяви, до неї було додано пакет документів: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 262827651 від 23 червня 2021 року; договір найму (оренди) від 27 червня 2022 року; договір оренди земельної ділянки від 09 листопада 2006 року, додаткова угода № 3 від 14 грудня 2020 року; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 237605911 від 17 грудня 2020 року; акт державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 25 липня 2000 року; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки від 14 жовтня 2022 року; платіжне доручення № 000159547 від 29 вересня 2022 року.

15. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 237605911 від 17 грудня 2020 року, право оренди земельної ділянки кадастровий № :02:002:0185, за адресою Закарпатська область, Тячівський район, смт Солотвино, вул. Спортивна, земельна ділянка 72 «л» належить ТОВ «ТЕКА» () (орендар) на підставі договору оренди землі від 14 грудня 2020 року, укладеного з орендодавцем Територіальною громадою селища Солотвино в особі Солотвинської селищної ради Тячівського району.

16. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 262827651 від 23 червня 2021 року, право власності на майновий комплекс автозаправної станції за адресою Закарпатська область, Тячівський район, смт Солотвино, вул. Спортивна, будинок 72 «л», належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕКА» () на праві приватної власності.

17. Відповідно до акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 25 липня 2000 року, об`єкт за адресою смт Солотвино, вул. Спортивна, 72, а саме: комплекс АЗС на 250 заправок на добу та площадка для продажу використаних автомобілів прийнятий в експлуатацію.

18. Матеріали справи містять договір купівлі-продажу від 25 квітня 2006 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРНАДО ЛТД» () (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕКА» (Покупець), предметом якого є майновий комплекс автозаправної станції, що знаходиться за адресою: Тячівський район, смт Солотвино, вул. Спортивна, № 72 «л».

19. Згідно з договором оренди від 09 листопада 2006 року, укладеним між Солотвинською селищною радою (Орендодавець) та ТОВ «ТЕКА», товариству передана в оренду земельна ділянка для здійснення підприємницької діяльності, яка знаходиться за адресою: смт Солотвино, вул. Спортивна, 72. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: майновий комплекс. Відповідно до додаткової угоди № 3 від 14 грудня 2020 року до вказаного договору, термін його дії продовжено на 5 років.

20. При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції, що відповідно до договору оренди землі від 09 листопада 2006 року до обов`язків «Орендаря», яким є ТОВ «ТЕКА», належить використовувати земельну ділянку тільки за призначенням (пункт 30 Договору). Солотвинська селищна рада згідно з умовами договору оренди землі передає ТОВ «ТЕКА» земельну ділянку, що розташована за адресою Закарпатська область, Тячівський р., смт. Солотвино, вул. Спортивна, 72 «л», для здійснення підприємницької діяльності ТОВ «ТЕКА». Вказаним договором не передбачено права ТОВ «ТЕКА» розпоряджатися в будь-який спосіб такою земельною ділянкою, зокрема, передавати її суборенду. В свою чергу вказаним договором передбачено, що зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (пункт 31).

21. Також судами встановлено, що згідно з договором найму (оренди) від 27 червня 2022 року, укладеним між ТОВ «ТЕКА» (Орендодавець) та ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» позивачу переданий в оренду, окрім іншого, майновий комплекс автозаправочної станції за адресою Закарпатська область, Тячівський район, смт Солотвино, вул. Спортивна, будинок 72 «л», строком до 26 червня 2025 року. Строк найму встановлений сторонами - до 26 червня 2025 року.

22. Головне управління ДПС в Закарпатській області за результатом розгляду заяви на одержання ліцензії (вх. № 10578/АП/09 від 11 липня 2023 року) прийняло рішення від 28 липня 2023 року № 1811/АП/07-16-09-03-09 (а.с.51-54), яким відмовило позивачу у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: 90575, Закарпатська область, Тячівський район, смт Солотвино, вул. Спортивна, буд. 72 «л», АЗС № 98.

23. У рішенні вказано, що за результатами розгляду документів, згідно наданого договору оренди земельної ділянки від 09 листопада 2006 року, додаткової угоди від 14 грудня 2020 року № 3 до договору оренди земельної ділянки від 09 листопада 2006 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 237605911 від 17 грудня 2020 року земельної ділянки за адресою Закарпатська область, Тячівський район, смт Солотвино, вул. Спортивна, земельна ділянка 72 «л» (кадастровий №:02:002:0185) встановлено, що орендарем є ТОВ «ТЕКА» (), орендодавцем Територіальна громада селища Солотвино в особі Солотвинської селищної ради Тячівського району. Документи, що підтверджують право власності або право користування ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт роздрібної торгівлі пальним, не надано. Також не надано документів, які б підтверджували згоду орендодавця (Територіальної громади селища Солотвино в особі Солотвинської селищної ради Тячівського району) на передачу у користування земельної ділянки орендарем (ТОВ «ТЕКА») іншій особі.

24. Враховуючи наведене, ГУ ДПС в Закарпатській області повідомило про невідповідність поданих документів разом із заявою для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним вимогам частини 40 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

25. Крім того, ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» звернулося до ГУ ДПС в Закарпатській області із заявою щодо видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АЗС № 102, 90320 Закарпатська область, Берегівський район, с. Перехрестя, 31 кілометр автодороги Велика Копаня Берегово Чоп.

26. Відповідно до пункту 13 вказаної заяви, до заяви додано документи: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 249925497 від 25 березня 2021 року; договір найму (оренди) від 27 червня 2022 року; договір оренди земельної ділянки від 01 квітня 2016 року; Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 57914130 від 22 квітня 2016 року; акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 15 лютого 2006 року; дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки від 14 жовтня 2022 року; платіжне доручення № 000159551 від 29 вересня 2022 року.

27. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 249925497 від 25 березня 2021 року, автозаправочна станція за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район, с. Перехрестя, 31 кілометр автодороги Велика Копаня Берегово Чоп належить на праві приватної власності ТОВ «СК ПЕТРОДІУМ» ().

28. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 57914130 від 22 квітня 2016 року право оренди земельної ділянки кадастровий номер :07:003:0001, за адресою Закарпатська область, Виноградівський район, с/рада Перехрестівська належить ТОВ «СК ПЕТРОДІУМ» () (орендар) на підставі договору оренди землі від 01 квітня 2016 року, укладеного з орендодавцем Закарпатською обласною державною адміністрацією та знаходиться за межами населених пунктів на території Перехрестівської сільської ради, 31 кілометр автодороги Велика Копаня Берегово - Чоп.

29. Відповідно до акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 15 лютого 2006 року, об`єкт за адресою с. Перехрестя Виноградівського району, а саме: новозбудований авто-газозаправний пункт прийнятий в експлуатацію.

30. Матеріали справи містять договір купівлі-продажу від 30 грудня 2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕКТОР» () (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «СК ПЕТРОДІУМ» (Покупець), предметом якого є автозаправочна станція, до складу якої входить: автозаправочна станція літ.А, заг.пл.135 кв.м, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район, с.Перехрестя, 31 кілометр автодороги Велика Копаня Берегово - Чоп.

31. Згідно з договором оренди землі № 13 від 01 квітня 2016 року (а.с.37-41), укладеним між Виноградівською районною державною адміністрацією та ТОВ «СК ПЕТРОДІУМ» (Орендар), товариству передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер :07:003:0001 на якій розміщений об`єкт нерухомого майна: автозаправочна станція, строком на 10 років.

32. Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно з пункту 29 вказаного договору ТОВ «СК Петроліум» має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; використовувати орендовану земельну ділянку у відповідності до мети, обумовленої у договорі. Згідно з пунктом 15 вказаного договору цільове призначення земельної ділянки: код 12.04 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, оборони та іншого призначення. При цьому згідно з пунктом 35 вказаного договору зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

33. При цьому, згідно з договором найму (оренди) від 27 червня 2022 року, укладеним між ТОВ «СК ПЕТРОДІУМ» (Орендодавець) та ТОВ «ВСТ-ОЙЛ», позивачу передано в оренду, окрім іншого, автозаправочну станцію за адресою Закарпатська область, Берегівський (колишній Виноградівський) район, с. Перехрестя, 31 кілометр автодороги Велика Копаня Берегово Чоп, строком до 26 червня 2025 року.

34. Головне управління ДПС в Закарпатській області за результатом розгляду заяви на одержання ліцензії (вх. № 10579/АП/09 від 11 липня 2023 року) прийняло рішення від 27 липня 2023 року № 1807/АП/07-16-09-03-09 (а.с.56-59), яким відмовило позивачу у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: 90575, Закарпатська область, Берегівський район, село Перехрестя, 31 кілометр автодороги Велика Копаня Берегово Чоп, АЗС №102.

35. У рішенні вказано, що за результатами розгляду документів, згідно наданого договору оренди земельної ділянки № 13 від 01 квітня 2016 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 57914130 від 22 квітня 2016 року - земельної ділянки за адресою Закарпатська область, Виноградівський район, с/рада Перехрестівська (кадастровий номер :07:003:0001) встановлено, що орендарем є ТОВ «СК ПЕТРОЛІУМ» (), орендодавцем Закарпатська обласна державна адміністрація (). Документи, що підтверджують право власності або право користування ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» () земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт роздрібної торгівлі пальним, не надано. Також не надано документів, які б підтверджували згоду орендодавця (Закарпатської обласної державної адміністрації) на передачу у користування земельної ділянки орендарем (ТОВ «СК ПЕТРОЛІУМ») іншій особі.

36. Згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 15 лютого 2006 року, зазначеним документом визначається прийняття в експлуатацію об`єкта (авто-газозаправний пункт/АГЗП/стаціонарного типу) за адресою: с. Перехрестя Виноградівського району, що не ідентифікується з адресою місця роздрібної торгівлі пальним зазначеної в заяві щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним (та інших документах поданих разом із заявою).

37. Враховуючи наведене, ГУ ДПС в Закарпатській області повідомляє, про невідповідність поданих документів разом із заявою для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця роздрібної торгівлі пальним вимогам частини 40 статті 15 Закону № 481/95-ВР.

38. Не погоджуючись з рішеннями контролюючого органу про відмову в видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

39. Перевіривши правомірність прийнятих відповідачем рішень, суд першої інстанції дійшов висновку, що останні не відповідають критеріям, закріпленим у статті 2 кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

39.1 Рішення обґрунтоване посиланням на положення статті 796 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якими визначено, що при укладанні договору найму об`єкта (споруди, окремої частини, ін.) презюмується, що наймач має право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться такий об`єкт, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму. Передача земельної ділянки у користування за вказаними правилами проводиться незалежно від того, чи існують у договорі умови щодо прав на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти (споруди, ін.), що передаються у найм. Крім того, норми, які встановлюють наведені правила, не мають характеру диспозитивності, тобто застосовуються й поза волею наймодавця та наймача. Важливим є той факт, що надання наймачу права користування земельною ділянкою є обов`язковим не тільки для сторін за договором оренди об`єкта, що знаходиться на земельній ділянці, а й для власника земельної ділянки у разі, коли такою особою не є наймодавець. Презюмується, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування нею, якщо інше прямо не встановлене договором наймодавця з власником земельної ділянки.

39.2 При прийняті рішення суд також послався на постанову Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 640/19955/19.

40. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволені позову, дійшов протилежних висновків.

41. Так, суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції та зазначив, що ТОВ «ТЕКА» та «СК ПЕТРОЛІУМ» відповідно до згаданих договорів оренди землі мали право лише користування особисто земельними ділянками, наданими їм в оренду, для здійснення ними особисто підприємницької господарської діяльності та не мали право розпоряджатися вказаними земельними ділянками в будь-який спосіб, в тому числі, шляхом надання таких земельних ділянок в суборенду, без письмової згоди їх власників.

А тому, звертаючись до контролюючого органу з заявами про видачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» не надало зареєстрованих в передбаченому законом порядку документів, які б у встановленому законодавством порядку підтверджували право власності або право користування земельними ділянками, на якій розташовані автозаправні станції, що знаходяться за адресами: Закарпатська область, Тячівський р-н, смт. Солотвино, вул. Спортивна, 72 «л», Закарпатська обл., Берегівський р-н, с. Перехрестя, 31 км. автодороги в. Копаня-Берегово-Чоп, а відтак не дотримало вимоги частини 41 статті 15 Закону № 481/95-ВР.

У зв`язку з викладеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що приймаючи рішення про відмову у видачі ліцензій, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

При цьому, суд апеляційної інстанції, посилання суду першої інстанції на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 22 липня 2021 року у справі № 640/19955/19 не взяв до уваги, оскільки Верховний Суд у цій постанові посилався на правовідносини, коли в одній особі - орендодавцеві за договором найму будівлі, поєднується власник такої будівлі та власник земельної ділянки, на якій така будівля розташована.

Але ж у випадку ж коли власник будівлі та власник земельної ділянки є різними особами, то це правило не діє, оскільки положеннями частини третьої статті 796 ЦК України достеменно встановлено, що якщо наймодавець не є власником земельної ділянки, вважається, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування земельною ділянкою, якщо інше не встановлено договором наймодавця з власником земельної ділянки.

До того ж, суд апеляційної інстанції додатково вказав, що як зауважив Верховний Суд у згаданому рішенні, презюмується, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування нею, якщо інше прямо не встановлене договором наймодавця з власником земельної ділянки.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

42. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відмову у задоволені позову, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

43. Підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції скаржником зазначено пункти

1 четвертої статті 328 КАС України, - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

4 частини четвертої статті 328 КАС України, - якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

44. Так, в аспекті заявленої підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим в процесі розгляду справи судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, судом неповно з`ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 липня 2021 року № 640/19955/19.

45. Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, безпідставно не прийняв до уваги вище зазначений висновок Верховного Суду, оскільки правовідносини у цих справах є подібними.

46. На думку скаржника судом другої інстанції не прийнято до уваги, той факт, що надання наймачу права користування земельною ділянкою є обов`язковим не тільки для сторін за договором оренди об`єкту, що знаходиться на земельній ділянці, а й для власника земельної ділянки у разі, коли такою особою не є наймодавець. Презюмується, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування нею, якщо інше прямо не встановлене договором наймодавця з власником земельної ділянки.

47. Звертає увагу, що нормою статті 796 ЦК України не передбачено обов`язку укладати окремі договори оренди земельної ділянки, на якій знаходяться орендовані будівлі, та земельної ділянки, яка прилягає до орендованих будівель і необхідна для досягнення мети оренди. Тобто, право користування відповідними земельними ділянками виникає в орендаря на підставі закону у зв`язку з укладенням договору оренди будівлі.

48. Товариство визнає безпідставними та необґрунтованими посилання суду другої інстанції на відсутність у вище зазначених Договорах оренди земельних ділянок умов щодо передачі в користування (суборенду) цих ділянок іншим користувачам ніж передбачено договорами, без внесення змін у них та без письмового погодження власників земельних ділянок на таку передачу, що в свою чергу, є порушенням цільового призначення та мети Договорів оренди земельних ділянок.

49. У Договорі оренди землі від 09 листопада 2006 року та Договорі оренди земельної ділянки № 13 від 01 квітня 2016 року відсутні умови стосовно заборони користуватися земельними ділянками іншим наймачам ніж сторонами за Договорами. Передача земельної ділянки у користування проводиться незалежно від того, чи існують у договорі умови щодо прав на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти (споруди, ін.), що передаються у найм. Крім того норми, які встановлюють згадані правила, не мають характеру диспозитивності, тобто застосовуються й поза волею наймодавця та наймача.

50. ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» зазначає, що ця справа та результат її розгляду має виняткове значення для нього, оскільки основним видом діяльності скаржника є роздрібна торгівля пальним, реалізація якої можлива лише за умови отримання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.

51. У цілому скаржник наводить доводи, аналогічні доводам позовної заяви, відзиву на апеляційну скаргу, здійснює виклад обставин справи, цитує норми матеріального та процесуального права, наводить постанову Верховного Суду та цитує уривки з неї, а також висловлює свою незгоду із оскаржуваним судовим рішенням, а тому повторного зазначення не потребують.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

52. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), виходить з такого.

53. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України від 02 березня 2015 року № 222-VIII «Про ліцензування видів господарської діяльності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 222-VIII) ліцензування - засіб державного регулювання провадження видів господарської діяльності, спрямований на забезпечення безпеки та захисту економічних і соціальних інтересів держави, суспільства, прав та законних інтересів, життя і здоров`я людини, екологічної безпеки та охорони навколишнього природного середовища.

54. Згідно з пунктом 7 частини першої статті 7 Закону № 222-VIII, ліцензуванню підлягає, зокрема, виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

55. Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі, зокрема пальним, забезпечення його високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом пального на території України визначено Законом України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» із змінами і доповненнями (далі - Закон № 481/95-ВР).

56. Статтею 1 Закону № 481/95-ВР розкрито, серед інших, наступні поняття: ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів;

місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування;

місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування.

57. Статтею 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за поданою нарочно, поштою або в електронному вигляді заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію (крім ліцензії на оптову торгівлю пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним, роздрібну торгівлю пальним, зберігання пального з метою подальшої його реалізації іншим споживачам).

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

58. Частиною 39 статті 15 Закону № 481/95-ВР визначено, що для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

59. Відповідно до частини 40 статті 15 вказаного Закону копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

60. Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник (частина 41 статті 15 Закону № 481/95-ВР).

61. У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта (частина 42 статті 15 Закону № 481/95-ВР).

62. Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом (частина сорок шоста статті 15 Закону № 481/95-ВР).

63. Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства (частина сорок восьма статті 15 Закону № 481/95-ВР).

64. У розглядуваній ситуації судами з`ясовано, що під час звернення із заявами про видачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним позивачем приєднано до них копії договорів найму (оренди) нежитлових приміщень, за умовами яких платник (орендар) приймає у строкове користування майновий комплекс автозаправочної станції за адресою Закарпатська область, Тячівський район, смт Солотвино, вул. Спортивна, будинок 72 «л» та автозаправочну станцію за адресою Закарпатська область, Берегівський (колишній Виноградівський) район, с.Перехрестя, 31 кілометр автодороги Велика Копаня Берегово - Чоп.

65. До кожної із заяв позивачем приєднано копії договорів оренди землі, укладених між ТОВ «ТЕКА» та Солотвинською селищною радою, між ТОВ СК ПЕТРОДІУМ» та Виноградівською районною державною адміністрацією, що діє від імені Закарпатської обласної державної адміністрації.

66. Зі змісту вказаних договорів, а також відомостей Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що право користування земельними ділянками, на яких розташовані орендовані позивачем автозаправні станції, належить орендодавцям автозаправочних станцій, що власне не заперечується відповідачем.

67. Відповідно до частини першої статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

68. Згідно зі статтею 796 ЦК України одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму.

У договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки, яка передається наймачеві. Якщо розмір земельної ділянки у договорі не визначений, наймачеві надається право користування усією земельною ділянкою, якою володів наймодавець.

Якщо наймодавець не є власником земельної ділянки, вважається, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування земельною ділянкою, якщо інше не встановлено договором наймодавця з власником земельної ділянки.

69. Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що при укладанні договору найму об`єкта (споруди, окремої частини, ін.) презюмується, що наймач має право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться такий об`єкт, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму.

69.1 Передача земельної ділянки у користування за вказаними правилами проводиться незалежно від того, чи існують у договорі умови щодо прав на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти (споруди, ін.), що передаються у найм. Крім того, норми, які встановлюють наведені правила, не мають характеру диспозитивності, тобто застосовуються й поза волею наймодавця та наймача.

69.2 Важливим є той факт, що надання наймачу права користування земельною ділянкою є обов`язковим не тільки для сторін за договором оренди об`єкта, що знаходиться на земельній ділянці, а й для власника земельної ділянки у разі, коли такою особою не є наймодавець. Презюмується, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування нею, якщо інше прямо не встановлене договором наймодавця з власником земельної ділянки.

70. Наведене правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постановах від 22 липня 2021 року у справі № 640/19955/19, на яке й послався суд першої інстанції та від 10 листопада 2023 року у справі № 440/2474/20.

71. Таким чином, у спірній ситуації позивач за договорами оренди нежитлових приміщень (майнові комплекси автозаправних станцій) набув право користування земельними ділянками, розміщеними під об`єктами оренди - автозаправними станціями, незважаючи на відсутність окремо укладених договорів оренди відповідних земельних ділянок. Позивач відповідно до частини 42 статті 15 Закону № 481/95-ВР додатково подав документи, що підтверджують його право на використання відповідних об`єктів, тоді коли зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник.

72. А тому, твердження відповідача, підтримане судом апеляційної інстанції, про ненадання позивачем документів, що підтверджують право користування земельними ділянками, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти роздрібної торгівлі пальним, чинні на дату подання заяв та/або на дату введення таких об`єкта в експлуатацію, є безпідставними та спростовано судом першої інстанції.

73. Суд апеляційної інстанції, зазначаючи, що право суборенди підлягає державній реєстрації не конкретизував документ, який би підтверджував факт передачі земельних ділянок у суборенду в даному випадку.

74. Передача нежитлових будівель в оренду не може розцінюватися як зміна фактичного орендаря земельних ділянок, розташованих під цими будівлями.

75. Отже, оцінюючи висновки суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що питання користування земельною ділянкою, на якій розташовані орендовані нежитлові будівлі, врегульовано висновками Верховного Суду, наведеними у пунктах 69.1-69.2 цієї постанови, які підлягають застосуванню і в межах цього спору.

76. Таким чином, враховуючи встановлені обставин у справі, з урахуванням правового висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 22 липня 2021 року у справі № 640/19955/19, від 10 листопада 2023 року у справі № 440/2474/20, а також враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, суд першої інстанції, на відміну від суду апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про задоволення розглядуваних позовних вимог.

77. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСТ-ОЙЛ» задовольнити.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2024 року скасувати, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі № 420/35260/23 залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді О. В. Білоус

О. О. Шишов