Справа № 360/1646/25
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 листопада 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1646/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, з такими вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області () від 03.04.2025 року № 20 «Рішення про відмову у призначенні пенсії»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до спеціального (пільгового) страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: з 21.07.1988 року по 15.03.1994 року за професією металізатора Сєвєродонецького заводу опорів виробничого об`єднання «РЕОМ»; з 21.08.1995 року по 22.04.1997 року на посаді телефоністки міжміського телефонного зв`язку, що постійно працює з мікротелефонним пристроєм на міжміських замовних і довідкових комутаторах, переговорних пунктах з цілодобовою дією цеху зв`язку і сигналізації Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Об`єднання азот»; з 22.04.1997 року по 11.12.2000 року на посаді телефоніста міжміського телефонного зв`язку, що постійно працює з мікротелефонним пристроєм на міжміських замовних і довідкових комутаторах, переговорних пунктах з цілодобовою дією міжміської телефонно-телеграфної станції цеху станційного обладнання телефонного зв`язку і радіофікації вузла виробничо-технологічного зв`язку і сигналізації Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Об`єднання азот»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 26.03.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення у відповідності до закону.

В обґрунтування позову зазначено, що відмова у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах обґрунтована у рішенні відсутністю необхідного пільгового стажу (10 років) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць. При цьому позивач вважає, що має достатньо стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки такі обставини підтверджуються копією трудової книжки НОМЕР_2 ; копією довідки ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» від 20.02.2021 № 5; копією довідки ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» від 04.12.2020 № 51; копією довідки ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання азот» № 50 від 11.02.2021; копією витягу з наказу № 437 від 04.07.1994 Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Об`єднання азот»; копією витягу з наказу № 362 від 25.04.1997 Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Об`єднання азот»; копією інформації Головного управління праці та соціального захисту населення Луганської ОДА від 19.05.2006 року № 11/2123-33 «Щодо якості атестації робочих місць за умовами праці»; копією інформації Управління праці та зайнятості населення Луганської ОДА від 17.04.2002 року № 6/3365 щодо атестації робочих місць за умовами праці в 1994 році. Позивач відмову у призначенні пенсії вважає не законною.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та витребувано докази.

Відповідачем подано клопотання про долучення доказів в яких, зокрема, зазначено, що відповідно до п.2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років страхового стажу, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсія на пільгових умовах призначається із зменшенням віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі Порядок), визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Додаток- 5), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Постанова № 637).

Відповідно до пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом надання оформленої належним чином уточнюючої довідки у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві.

При визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Атестація робочого місяця обов`язково потрібна для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 21.08.1992, як передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442.

У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджуються Комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі- Порядок). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії.

За доданими документами позивача до пільгового стажу по Списку №2 не зараховано:- період роботи по Списку №2 з 21.07.1988 по 15.03.1994 згідно довідки від 20.02.2021 №5 виданої ВАТ Сєвєродонєцький завод опорів, оскільки не підтверджено статус юридичної особи на дату звернення за призначенням пенсії;- період роботи по Списку №2 з 21.08.1995 по 22.04.1997 та з 22.04.1997 по 11.12.2000 згідно довідки від 11.02.2021 №50 виданої ПАТ Сєвєродонєцьке об`єднання азот, оскільки згідно п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5), які повинні бути підписані керівником, головним бухгалтером, начальником відділу кадрів. Так як пільгову довідку підписує директор департаменту з управління персоналом та соціальним питанням, необхідно надати документи, підтверджуючі право підпису.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 розділу XIV Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не має, у зв`язку з відсутнім необхідним пільговим стажем.

Дослідивши матеріали судової справи у електронній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України судом встановлено.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою від 26.03.2025 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

За результатами розгляду заяви позивача відповідачем прийнято рішення від 03.04.2025 за №20 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст.114 Закону № 1058.

У рішенні, зокрема, зазначено:

«…Вік заявниці 55 років 03 місяці 16 днів.

Страховий стаж особи- 34 роки 05 місяців 16 днів.

Пільговий стаж особи по списку №2 відсутній.

За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.

За доданими документами до пільгового стажу по Списку №2 не зараховано:

- період роботи по Списку №2 з 21.07.1988 по 15.03.1994 згідно довідки від 20.02.2021 №5 виданої ВАТ Сєвєродонєцький завод опорів, оскільки не підтверджено статус юридичної особи на дату звернення за призначенням пенсії;

- період роботи по Списку №2 з 21.08.1995 по 22.04.1997 та з 22.04.1997 по 11.12.2000 згідно довідки від 11.02.2021 №50 виданої ПАТ Сєвєродонєцьке об`єднання азот, оскільки згідно п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5), які повинні бути підписані керівником, головним бухгалтером, начальником відділу кадрів. Так як пільгову довідку підписує директор департаменту з управління персоналом та соціальним питанням, необхідно надати документи, підтверджуючі право підпису…».

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. З Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

В п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № З-рп/2012 (справа № 1-11/2012) стверджується, що основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини з пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (надалі - Закон № 1788-ХІІ), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІУ (надалі - Закон № 1058-ІУ).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-ІУ право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

У відповідності до ст. З Закону № 1788-ХІІ право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: а) особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання ..., - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України ...

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 N 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 р. за N 110 (далі - Інструкція) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно з п. 2.3. Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (п.2.4. Інструкції).

Згідно з п. 2.14 Інструкції якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_3 , дата заповнення 20.07.1988, містить такі записи щодо спірних періодів:

- запис 3,4 - з 21.07.1988 по 15.03.1994 працювала на посаді металізатора 3-го розряду цеху № 32 Сєвєродонецького заводу опорів Виробничого об`єднання «РЕОМ»;

- запис 7 - 21.08.1995 прийнята в Сєвєродонецьке державне виробниче підприємство «Об`єднання азот» на посаду телефоністки міжміського телефонного зв`язку, що постійно працює з мікротелефонним пристроєм на міжміських замовних і довідкових комутаторах, переговорних пунктах з цілодобовою дією цеху зв`язку і сигналізації 3-го розраду;

- запис 8 - за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджене право на пенсію по віку на пільгових умовах по Списку № 2;

- запис 9 - 22.04.1997 переведена телефоністом 3-го класу міжміського телефонного зв`язку, що постійно працює з мікротелефонним пристроєм на міжміських замовних і довідкових комутаторах, переговорних пунктах з цілодобовою дією міжміської телефонно-телеграфної станції цеху станційного обладнання телефонного зв`язку і радіофікації вузла виробничо-технологічного зв`язку і сигналізації;

- за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію по віку на пільгових умовах по Списку № 2 (підстава наказ № 437 від 04.07.94);

- запис 10 - 16.07.1997 присвоєно 2 клас телефоніста;

- запис 11 - 01.09.1998 присвоєно 1 клас телефоніста;

- запис 12 02.07.2001 звільнена за власним бажанням.

Слід зазначити, що наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказаний період свідчить про зайнятість останнього на відповідних посадах, що дають право для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Записи про періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, а відтак факт роботи позивача підтверджується відповідними запасами, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Також, до трудової книжки позивача відповідальними особами роботодавця внесені відповідні записи про проведення атестацій із зазначенням дат та номерів наказів про атестацію.

Тобто, трудова книжка містить інформацію про пільговий характер роботи позивача та про результати атестації робочого місця позивача.

Відповідно до ч.І ст.114 Закону № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІУ на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, врегульовано Порядком застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 383 від 18.11.2005, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (Далі - Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Проведення атестації робочих місць за умовами праці до 21 серпня 1992 року не вимагалось.

Постановою КМУ від 11.03.1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», яка була чинною до 16.01.2003 року, затверджений Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

В розділі Списку № 2 «23200000 XXXIII. ЗАГАЛЬНІ ПРОФЕСІЇ» працівники по позиції «440 Металізатори» віднесені до осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах.

В розділі Списку № 2 «23100000 XXIX. ЗВ`ЯЗОК» працівники по позиції «093 Телефоністи міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією» віднесені до осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах.

Віднесення робіт, професій, посад до Списку №2 в період з 21.07.1888 року до 11.03.1994 року регулювалось різними нормативними актами.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення» в Списку № 2 в розділі «23200000 XXXIII. Загальні професії» зазначена позиція «440 Метализатори».

Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10 застосовуються до пільгової роботи за період до 11 березня 1994 року; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162.

Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року № 1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу PCP» було передбачено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства СРСР з питань, які не врегульовані законодавством України.

Таким чином, до спірних правовідносин має застосовуватись законодавство України, яке діяло на час трудових відносин за професіями, які дають право на пільгову пенсію.

Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлення для окремих категорій уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, первинні документи а час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

Судом встановлено, що довідкою ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання азот» № 50 від 11.02.2021 року підтверджується, що Ткачова (попереднє прізвище, про що є відмітка на титульній сторінці трудової книжки) ОСОБА_2 працювала повний робочий день в Сєвєродонецькому державному виробничому підприємстві «Об`єднання азот» за період з 21.08.1995 року по 22.04.1997 року за професією телефоніст міжміського телефонного зв`язку, що постійно працює з мікротелефонним пристроєм на міжміських замовних і довідкових комутаторах, переговорних пунктах з цілодобовою дією цеху зв`язку і сигналізації, що передбачена Списком № 2 розділ XXIX пункт 23100000- 19093.

Цією ж довідкою підтверджується, що в період з 22.04.1997 року по 11.12.2000 року позивач працювала повний робочий день за професією телефоніст міжміського телефонного зв`язку, що постійно працює з мікротелефонним пристроєм на міжміських, замовних і довідкових комутаторах, переговорних пунктах з цілодобовою дією міжміської телефонно-телеграфної станції цеху станційного обладнання телефонного зв`язку і радіофікації вузла виробничо-технологічного зв`язку і сигналізації, що передбачена Списком № 2 розділ XXIX пункт 093.

Згідно довідки Сєвєродонецьке виробниче об`єднання «Азот» перейменовано на Сєвєродонецьке державне виробниче підприємство «Об`єднання Азот» (підстава - наказ генерального директора СВО «Азот» від 18.10.1993 р. № 1344), Сєвєродонецьке державне виробниче підприємство «Об`єднання Азот» реорганізовано в Закрите акціонерне товариство «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (підстава - ухвала господарського суду Луганської області у справі № 12/386 від 01.10.2004 року).

Закрите акціонерне товариство «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» перейменоване в ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ АЗОТ» (підстава - протокол загальних зборів акціонерів ЗАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» № 9 від 12.04.2011 р.).

Довідка підписана директором департаменту з управління персоналом та соціальним питанням, начальником відділу кадрів, головним бухгалтером.

Посилання відповідача на те, що довідка підписана директором департаменту з управління персоналом, а не керівником підприємства, не може бути підставою для не зарахування спеціального стажу за Списком № 2, оскільки і трудова книжка і уточнююча довідка, інші письмові докази беззаперечно підтверджують факт роботи позивача в спірний період за Списком № 2.

Також необхідно врахувати правові висновки Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

У постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

У даному випадку відсутність у органа Пенсійного фонду можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке перебуває на тимчасово окупованій території, не може бути підставою для відмови позивачу в реалізації наявного права на пенсійне забезпечення, оскільки це порушує баланс між конституційним правом громадянина на соціальне забезпечення та правом суб`єкта владних повноважень щодо перевірки періоду та характеру роботи.

Таким чином, маючи загальний страховий стаж 34 роки 05 місяців 16 днів, спеціальний стаж по Списку № 2 більше 10 років, позивач має право і підстави реалізувати своє право на пенсійне забезпечення після досягнення віку 55 років.

З огляду на викладене суд приходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 03.04.2025 № 20 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи, є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

У відповідності до ст. 7 Закону № 1788-ХІІ звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Порядок звернення за призначенням пенсії передбачений ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-ІУ: звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. З ст. 44).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Пунктом 4.3 Порядку передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт).

Пунктом 4.2 Порядку передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформления у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно пункту 4.7 Порядку, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що означає обов`язок суб`єкта владних повноважень діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не відповідає вимогам закону оскільки винесене не у відповідності до закону, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, прийняте з порушенням принципів рівності перед законом, розсудливості, а тому є протиправним і дискримінаційним. Відмовляючи в призначенні пенсії, відповідач не забезпечив всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих документів, не врахував усі обставини, що мають значення для прийняття рішення.

У відповідності до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, визнання рішень суб`єкта владних повноважень протиправним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. З ст. 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У відповідності до ст. 58 Закону № 1058-ІУ, ст. 81 Закону № 1788-ХІІ призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Згідно з ч.І ст. 45 Закону № 1058-ІУ пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до спеціального (пільгового) стажу за Списком № 2, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІУ періоди роботи позивача з 21.07.1988 по 15.03.1994, з 21.08.1995 по 22.04.1997, з 22.04.1997 року по 11.12.2000 на посаді металізатора та телефоніста міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, та з урахуванням зарахованого спеціального стажу повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, внаслідок чого позовні вимоги належить задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Відповідно до частини першоїстатті 139 КАС Українипри задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини восьмої статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на те, що спір виник з вини відповідача, судом встановлено порушення відповідачем конституційного права позивача на отримання пенсії як складової частини права на соціальний захист і спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, судовий збір у розмірі 1211,20 грн належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями2,8,9,19,20,32,72,77,90,94,132,139,241-246,250,255,262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позова ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40030, Сумська обл., місто Суми, вулиця Пушкіна, будинок 1, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 03.04.2025 №20 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 26.03.2025, зарахувавши до її спеціального (пільгового) страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: з 21.07.1988 року по 15.03.1994 року за професією металізатора Сєвєродонецького заводу опорів виробничого об`єднання «РЕОМ»; з 21.08.1995 року по 22.04.1997 року на посаді телефоністки міжміського телефонного зв`язку, що постійно працює з мікротелефонним пристроєм на міжміських замовних і довідкових комутаторах, переговорних пунктах з цілодобовою дією цеху зв`язку і сигналізації Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Об`єднання азот»; з 22.04.1997 року по 11.12.2000 року на посаді телефоніста міжміського телефонного зв`язку, що постійно працює з мікротелефонним пристроєм на міжміських замовних і довідкових комутаторах, переговорних пунктах з цілодобовою дією міжміської телефонно-телеграфної станції цеху станційного обладнання телефонного зв`язку і радіофікації вузла виробничо-технологічного зв`язку і сигналізації Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Об`єднання азот».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленогостаттею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов