Справа № 600/1477/24-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1477/24-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк Олександр Петрович

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

06 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтовуючи поданий позов зазначила про незгоду з позицією податкового органу за результатом проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки позивача в частині обов`язкової реєстрації платника податку на додану вартість з 11.04.2022 року. При цьому зазначено, що в період з 01.08.2021 по 01.04.2022 позивач перебував на спрощеній системі оподаткування платник ІІ групи, а тому в цей період він був звільнений від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності податку на додану вартість з операцій з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України. Позивачем вказано, що обрахування граничного обсягу оподатковуваних операцій (1 млн. грн), з досягненням якого пов`язується обов`язок зареєструватись платником податку на додану вартість, а також обов`язок з його сплати та подання звітності, особи яка є платником єдиного податку, здійснюється з моменту, коли виник обов`язок перейти на загальну систему оподаткування, при цьому обрахунок загальної суми для визначення умов для обов`язкової реєстрації як платника податку на додану вартість розпочинається з часу переходу на загальну систему оподаткування і завершується в періоді коли платник отримав загальну суму від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1 000 000 гривень (без урахування податку на додану вартість). Оскільки в акті перевірки встановлено, що позивач з 01.04.2022 по 12.10.2023 перебував на загальній системі оподаткування, то позивач вважає, що обов`язок реєстрації як платника податку на додану вартість виникає при досягнені позивачем обсягу оподатковуваних операцій (1 млн. грн) з дати перебування ним на загальній системі оподаткування, а саме з 01.04.2022р. Відтак, для визначення наявності обов`язку щодо реєстрації платником податку на додану вартість та подання звітності з такого податку позивач вважає, що отриманні суми від здійснення операцій на спрощеній системі оподаткування в період з 01.08.2021 по 01.04.2022 не враховуються для обчислення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а тому нарахування відповідачем грошових зобов`язань з податку на додану вартість в оскаржуваному рішенні є протиправним. Також, оскаржуване рішення прийнято з порушенням строків, передбачених п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 04.03.2024 року №00000/2046/Ж10/24-13-24-04, прийняте стосовно ОСОБА_1 .

Стягнуто з Головного управління ДПС у Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги податковий орган вказує, що враховуючи, що за період з 01.08.2021 по 31.03.2022 платником податків фізичною особою ОСОБА_1 отримано дохід в розмірі 1 868 757, 74 грн., та за результатами перевірки з 01.04.2022 переведено платника податків на загальну систему оподаткування, то відповідно до п. 181.1 ст. 181 та п. 183.4 ст. 183 ПК України платник податків фізична особа ОСОБА_1 з 11.04.2022 зобов`язана зареєструватись платником податку на додану

У відзиві на апеляційну скаргу позивач спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 27.12.2023 року №1598-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 » відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача за період діяльності з 28.07.22021 року по 12.10.2023 року.

За результатом проведено перевірки складено Акт від 23.01.2024 року №637/Ж5/24-13-24-04/, згідно якого, зокрема, встановлено порушення позивачем умови перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: платник податків-фізична особа ОСОБА_1 в періоді з 01.01.2022 року по 28.09.2023 року здійснювала реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів (підакцизних товарів) перебуваючи на спрощеній системі оподаткування платником ІІ групи.

У зв`язку із здійсненням фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 видів діяльності, які не мають права застосовувати спрощену систему оподаткування на 2 групі за період з 01.01.2022 року по 12.10.2023 року (реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів), податковий орган прийшов до висновку, що реєстрація платника єдиного податку підлягає анулюванню з 01.04.2022 року (згідно бази даних „Системи обліку даних РРО дані чеків - Товари, перша реалізація підакцизних товарі відбулася 07.01.2022 року).

Відтак, 04.03.2024 року Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 прийнято Рішення №3570/6/24-13-24-04 про анулювання реєстрації платником єдиного податку.

Крім цього, 04.03.2024 року на підставі Акту перевірки від 23.01.2024 року №637/Ж5/24-13-24-04/ Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 прийнято податкові повідомлення рішення:

- №00000/2044/Ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 24011 грн 70 коп.;

- №00000/2045/Ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 2000 грн 97 коп.;

- №00000/2046/ Ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання з по податку на додану вартість в сумі 777380 грн 00 коп.;

- №00000/2047/Ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами на суму 2283 грн 75 коп.;

- №00000/2048/Ж10/24-13-24-04, яким застосовані штрафні санкції у сумі 5780 грн 00 коп.;

- рішення про застосування фінансових санкцій №00000/2042/Ж10/24-13-24-04 в загальному розмірі 34000 грн 00 коп.

За таких обставин ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що обрахування граничного розміру обсягу оподатковуваних операцій позивача має здійснюватися з моменту, коли у особи виник обов`язок перейти на загальну систему оподаткування, а саме з 01.04.2022. При цьому для визначення наявності обов`язку щодо реєстрації платником податку на додану вартість та подання звітності з такого податку, отриманні від здійснення операцій на спрощеній системі оподаткування суми не враховуються.

Тому, у даному випадку податковим органом помилково до загального обсягу операцій платника податку на додану вартість включено операції платника єдиного податку за період 01.08.2021 по 31.03.2022, що призвело до неправомірного визначення відповідачем суми отриманого позивачем від господарської діяльності доходу у розмірі 1868757,74 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за порушення п.181.1 ст.181, п.183.2. ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.188 ПК України, на підставі п.123.2 ст. 123 Податкового кодексу України згідно з податковим повідомленням-рішенням №00000/2046/Ж10/24-13-24-04 від 04.03.2024 ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 777380,00 грн, з яких 621904 грн за податковими зобов`язаннями та 155476 грн за штрафними санкціями.

Згідно із п.181.1 ст.181 ПК України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі операцій з постачання товарів/послуг з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі (зокрема, але не виключно шляхом встановлення спеціального застосунку або додатку на смартфонах, планшетах чи інших цифрових пристроях), нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Відповідно до п. 183.1, п.183.2., п. 183.4 ст.183 ПК України будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

У разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

У разі добровільної реєстрації особи як платника податку або особи, яка відповідає вимогам, визначеним підпунктом 6 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу, реєстраційна заява подається згідно з пунктом 183.7 цієї статті не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку податкового періоду, з якого такі особи вважатимуться платниками податку та матимуть право на податковий кредит і складання податкових накладних.

У разі переходу осіб із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку, на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, у випадках, визначених главою 1 розділу XIV цього Кодексу, за умови, що такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, реєстраційна заява подається не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом. Якщо такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 182.1 статті 182 цього Кодексу, реєстраційна заява подається у строк, визначений пунктом 183.3 цієї статті.

У разі зміни ставки єдиного податку відповідно до підпункту "б" підпункту 4 пункту 293.8 статті 293 цього Кодексу реєстраційна заява подається не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку календарного місяця, в якому буде застосовуватися ставка єдиного податку, що передбачає сплату податку на додану вартість.

Пунктом 185.1 ст.185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з п.187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Згідно з п.198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відтак, особа, яка безпосередньо здійснює операції з постачання товарів та послуг на митній території України, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість згідно з розділом V ПК України, загальний обсяг яких перевищує 1 млн. грн., зобов`язана згідно з вимогами ПК України подати до контролюючого органу за своїм місцезнаходженнями заяву та зареєструватись платником податку на додану вартість. При цьому таке правило, не застосовується до платників єдиного податку першої - третьої груп. Обрахування граничного обсягу оподатковуваних операцій (1 млн грн.), з досягненням якого пов`язується обов`язок зареєструватись платником податку на додану вартість, а також обов`язок з його сплати та подання звітності, особою, яка є платником єдиного податку, здійснюється з моменту, коли у цієї особи виник обов`язок перейти на загальну систему оподаткування, оскільки до цього ця особа звільнена від сплати податку на додану вартість.

В особи, що перейшла зі спрощеної системи оподаткування на сплату інших податків і зборів, обов`язок зареєструватись платником податку на додану вартість виникає в разі якщо загальна сума від здійснення операцій із постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1 000 000 гривень (без урахування податку на додану вартість). Обрахунок загальної суми розпочинається з часу переходу на загальну систему оподаткування, тобто для визначення наявності обов`язку щодо реєстрації платником податку на додану вартість та подання звітності з такого податку, отриманні від здійснення операцій на спрощеній системі оподаткування суми не враховуються.

Згідно із п.п.54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктами 123.1 та 123.2 ст. 123 ПК України визначено, що вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до обставин у справі податковим органом за результатом проведеної перевірки позивача порушення умов перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: платник податків-фізична особа ОСОБА_1 в період з 01.01.2022 по 28.09.2023 здійснювала реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів (підакцизних товарів) перебуваючи на спрощеній системі оподаткування платником ІІ групи, у зв`язку з чим згідно з абз.3 п.299.10 ст.299 та абз.5 п.п.298.2.3 п.298.2 ст. 298 ПК України Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області прийнято Рішення від 04.03.2024 року №3570/6/24-13-24-04 про анулювання реєстрації платником єдиного податку ОСОБА_1 .

Платник єдиного податку виключений з Реєстру з 01.04.2022 року.

Правомірність виключення ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку позивачем не оскаржується.

Відповідно до абз. 3 пп. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють виробництво, експорт, імпорт, продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов`язаної з роздрібним продажем пива, сидру, пері (без додання спирту) та столових вин).

Згідно з абз.5 пп.298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

Отже, з 11.04.2022 року ФОП ОСОБА_1 зобов`язана була перейти на загальну систему оподаткування, проте, в порушення п. 181.1 ст.181, п. 183.4 ст.183 ПК України позивач в контролюючому органі як платник ПДВ не реєструвався, з цього слідує, що дохід отриманий позивачем з 11.04.2022 року підлягає оподаткуванню на загальній системі оподаткування.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 28.07.2021 по 12.10.2023 встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 621904 грн., в тому числі за квітень 2022 року в сумі 13779 грн., за травень 2022 року в сумі 15636 грн., за червень 2022 року в сумі 17342 грн., за липень 2022 року в сумі 20543 грн., за серпень 2022 року в сумі 25162 грн., за вересень 2022 року в сумі 19073 грн., за жовтень 2022 року в сумі 32751 грн., за листопад 2022 року в сумі 35192 грн., за грудень 2022 року в сумі 34613 грн., за січень 2023 року в сумі 39096 грн., за лютий 2023 року в сумі 27832 грн., за березень 2023 року в сумі 29757 грн., за квітень 2023 року в сумі 33300 грн., за травень 2023 року в сумі 33264 грн., за червень 2023 року в сумі 50218 грн., за липень 2023 року в сумі 61928 грн., за серпень 2023 року в сумі 72004 грн., за вересень 2023 року в сумі 46296 грн., за жовтень 2023 року в сумі 14118 грн.

Відповідно до матеріалів перевірки позивач за період з 01.08.2021 по 31.03.2022 отримав дохід в загальній сумі 1868757,74 грн.

Внаслідок цього виникло заниження податкового зобов`язання в сумі 621904 грн.

Наведене свідчить про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №00000/2046/Ж10/24-13-24-04 від 04.03.2024.

Надаючи оцінку доводам позивача, що податковим органом порушено строк прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 04.03.2024 №00000/2046/Ж10/24-13-24-04, колегія суддів зазначає таке.

Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому ст. 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені п. 86.7 цієї статті (п. 86.8 ст. 86 ПК України).

Відповідно до ст. ст. 54, 58 ПК України податкове повідомлення- рішення повинно містити, зокрема, підставу для визначення грошового зобов`язання, посилання на норму Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; граничні строки сплати грошового зобов`язання, попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання, граничні строки, передбачені Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій (пп. 58.1.1 п. 58.1 ст. 58 Кодексу).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції та з його форми можна чітко встановити його зміст, зокрема, порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму такого зобов`язання, таке рішення є правомірним, навіть у разі, коли порушено строки прийняття передбачені п. 86.8 ст. 86 ПК України, оскільки нормою цього пункту, так само, як і іншими нормами ПК, не встановлено, що прийняття податкового повідомлення-рішення не у встановлений цим пунктом строк (протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснює розрахункові операції, акта перевірки) тягне за собою його неправомірність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.11.2021 у справі № 280/1367/20.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 встановлено, що порушення, допущені під час призначення та проведення перевірки, можуть бути підставою для скасування рішення контролюючого органу у випадку, якщо такі порушення вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Однак, позивачем не було наведено доводів того, як прийняття податкових повідомлень-рішень з пропуском строку, встановленого п. 86.8 ст. 86 ПК України, вплинуло на обґрунтованість та законність цих рішень.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 01.02.2023 у справі № 826/12220/17 зробив висновок: «Суди констатували, що порушення строків прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення може бути однією з підстав визнання його протиправним. Разом з тим, судами вказано, що лише порушення строку прийняття податкового повідомлення-рішення не може бути єдиною підставою для визнання його протиправним, за умови встановленого порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 03.04.2018 у справі №810/5546/15, встановивши, що єдиною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення позивач зазначає факт порушення податковим органом строку прийняття податкового повідомлення-рішення, встановленого п. 86.8 ст. 86 ПК України, при цьому не спростовуючи доводи податкового органу по суті виявлених порушень податкового законодавства, що були встановлені у ході податкової перевірки та зафіксовані в акті, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що прийняте податковим органом податкове повідомлення-рішення є правомірним, а недотримання строку його прийняття не може слугувати самостійною підставою для звільнення платника податку від відповідальності за податкове правопорушення.»

Отже, лише порушення строку прийняття податкового повідомлення-рішення не може бути єдиною підставою для визнання його протиправним, за умови встановленого порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області правомірно були винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 04.03.2024 №00000/2046/Ж10/24-13-24-04.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції приймаючи судове рішення у справі неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, невірно застосував норми матеріального права внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.