Справа № 120/3555/25
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

10 листопада 2025 р. Справа № 120/3555/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в якій просить:

- визнати відмову Головного управління Національної поліції у Вінницькій області у видачі ОСОБА_1 нової довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках протиправною;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області виготовити та видати на протязі одного місяця, з дня набрання рішення суду законної сили, нову довідку про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, в якій вказати нарахований та виплачений йому розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за травень 1986 року в розмірі - 378 крб. 97 коп., з якого здійснити розрахунок денної тарифної ставки в розмірі - 12,22 крб. (378,97 крб./31 день травня 1986 року), та провести розрахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження;

- у відповідності до ч. 2 ст. 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, з метою більш ефективного захисту порушених прав, свобод та інтересів.

Ухвалою від 26.03.2025 позовну заву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У встановлений судом строк надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні.

Крім того, 09.09.2024 відповідачем також подано заяву про залишення позову без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. Заява мотивована тим, що адміністративні справи з вимогами щодо перерахунку та виплати грошового забезпечення (належної працівникові заробітної плати) за період після 19.07.2022 мають враховувати редакцію норми частини першої статті 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Зокрема, перебіг строку звернення до суду слід обраховувати з моменту отримання працівником (військовослужбовцем) підтверджуючої довідки про нараховані та виплачені суми заробітної плати (грошового забезпечення). Із позовними вимогами щодо виготовлення нової довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках позивач звернувся лише 18.03.2025, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду.

Також, 10.04.2025 надійшла заява відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 4 ст. 238 КАС України. Обґрунтовуючи подану заяву відповідач зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду з позовом до Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області (справи №120/888/24, №120/3165/23, №120/887/24, №120/1110/24), в яких просив:

- визнати протиправною відмову відповідача у видачі позивачу довідки про грошове забезпечення на роботах у другій та першій зонах небезпечності в зоні відчуження ЧАЕС;

- зобов`язати відповідача провести розрахунок грошового забезпечення позивача з урахуванням вимог Постанови Ради Міністрів УРСР та Української Ради професійних спілок № 207-7 від 10.06.1986, Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 № 168-5, Постанови ЦК КПРС, Президіума Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР ВЦРПС від 07.05.1986, Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964-рс, Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 № 1031-рс, Постанови Державного комітету СРСР по праці та соціальним питанням Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Союзів від 07.05.1986 № 153/10-43 за роботу в другій та першій зонах небезпечності в зоні відчуження ЧАЕС (с. Луб`янка, м. Чорнобиль, с. Діброва) за період з 02.05.1986 по 10.05.1986 з урахуванням подвійного посадового окладу та подвійного окладу за спеціальне звання, доплати - премії за Чорнобиль в розмірі 126 крб. та грошової винагороди - премії за Чорнобиль в розмірі 10000 крб., доплати за вихідні та святкові дні 2, 4, 9 травня 1986 року, суточні, добові в розмірі 3 крб. 50 коп. за період з 02.05.1986 по 10.05.1986, оплату праці в надурочний час 12 год в зоні небезпеки зони відчуження (зона іонізуючого випромінювання) при шестигодинному робочому дні;

- зобов`язати відповідача надати позивачу оновлену довідку про перераховане грошове забезпечення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.06.2023 у справі № 120/3165/23, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2023, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відтак, обставини відмови у видачі ОСОБА_1 нової довідки про розмір грошового забезпечення були встановленні рішеннями суду у справах №120/888/24, №120/887/24, №120/1110/24 та №120/3165/23.

Крім того, відповідач вказує, що позивач зловживає процесуальними правами шляхом подання завідомо безпідставного позову, який має очевидно штучний характер у зв`язку з тим, що рішення у справах де позивач оскаржує відмову у видачі йому нової довідки неодноразово були прийняті та відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не дивлячись на обґрунтованість і зрозумілість ухвали Верховного суду у справі 120/888/24 та рішень суду які набули законної сили у справах №120/888/24, №120/887/24, №120/1110/24 та №120/3165/23, позивач подає нову позовну заяву. Водночас, доводи позовної заяви зводяться до незгоди із судовим рішення через "власне тлумачення" цієї правової норми, без зазначення того, у чому полягає неправильність чи неповнота в діях суб`єкта владних повноважень.

30.05.2025 позивачем подано відповідь на відзив, в якій виклав свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення.

Щодо підстав закриття провадження, то позивач зазначив, що Головне управління Національної поліції у Вінницькій області ніколи не брало участі у перерахованих справах, тому позиція представника відповідача є хибною, а підстави для закриття провадження відсутні.

Крім того, позивач зазначив, що ним не пропущено шестимісячного строку звернення до суду з моменту отримання листа-відмови відповідача від 19.02.2025 №47428/2025.

Також, позивач зазначає, що оскільки в позовних вимогах він просив вийти за межі позовних вимог, з метою ефективного захисту його порушених прав суб`єктом владних повноважень, тому просить суд зобов`язати відповідача вписати в довідку про заробітну плату грошову винагороду (премію) 10000 крб. (підстава наказ УВС області №147 від 22.04.1993).

14.10.2025 позивачем подано клопотання про доповнення до позовної заяви, відповіді на відзив та уточнення і доповнення позовних вимог.

Так, позивач просить розглянути питання щодо правомірності дій відповідача у внесенні до довідок №11/197, №11/833, №47 завідома неправдивих даних по розміру його посадового окладу та окладу за звання, розміру заробітної плати за травень 1986 року, в результаті чого позивач отримує значно менший розмір державної пенсії. Тому, просить суд визнати вказані довідки не дійсними, на підставі внесених до них роботодавцем - відповідачем завідомо неправдивих даних, які не підтверджуються даними зазначеними у розрахунковому листі позивача - первинному документі - особовій картці грошового забезпечення за 1986 рік.

Вирішуючи питання про можливість прийняття до розгляду заяв позивача щодо позовних вимог суд зазначає таке.

Предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, вказаною нормою позивачу надано право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви на визначеній у процесуальному законі стадії судового процесу.

Водночас суд зауважує, що частиною першою статті 47 КАС України врегульовано строк подання відповідної заяви у разі розгляду справи в порядку загального позовного провадження до закінчення підготовчого засідання, та при розгляді справи у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання.

Разом з тим, у відповідності до ухвали суду від 26.03.2025 про відкриття провадження в адміністративній справі, ця справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, тобто без проведення судового засідання.

Тобто норми частини першої статті 47 КАС України не врегульовують питання строків подання позивачем заяв про уточнення позовних вимог.

Втім, згідно з ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Тому суд доходить висновку про наявність підстав для застосування за аналогією норми процесуального закону, що регулює строк подання заяви при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання за п`ять днів до першого судового засідання (тобто за п`ять днів до початку розгляду справи по суті).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно з ч. 2 ст. 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Приписами статті 262 КАС України передбачено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчиняться протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, що ухвалою від 26.03.2025 відкрито провадження у цій справі та відповідно до ст. 262 КАС України вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті розпочинається через 30 днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, розгляд справи по суті вже розпочався, що унеможливлює подання заяв про зміну предмета або підстав позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог.

За цих обставин суд вважає, що заяви про доповнення до позовної заяви та уточнення і доповнення позовних вимог подано позивачем без дотримання вимог ч. 1 ст. 47 КАС України, тоді як клопотання про поновлення процесуального строку на подання вказаних заяв не заявлено.

Окрім того, суд враховує, що за своїм змістом зазначені заяви позивача є одночасно заявами про зміну підстав та предмета позову, що в силу приписів статті 47 КАС України не допускається.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ("Пелевін проти України", № 24402/02, рішення від 20 травня 2010 року, пункт 27; "Наталія Михайленко проти України", № 49069/11, рішення від 30 травня 2013 року, пункт 31) право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (заяв), оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Також частиною третьою статті 166 КАС України визначено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду (ч. 2 ст. 167 КАС України).

З огляду на викладене суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для прийняття заяв позивача про уточнення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 47, 166, 167, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяв позивача про доповнення до позовної заяви та уточнення і доповнення позовних вимог.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна