Справа № 640/11081/20
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

суддів: Беспалова О.О., Вівдиченко Т.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БОНОКС ГРУП" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "БОНОКС ГРУП" (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач, апелянт), у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28 лютого 2020 року № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведена позапланова невиїзна документальна перевірка позивача, за результатами якої складено акт перевірки, висновки якого про порушення вимог Податкового кодексу України, є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені податковим органом у зв`язку з невірним застосуванням норм податкового законодавства, без належного дослідження наданих позивачем до перевірки первинних документів, та через намагання пов`язати зазначені висновки з наявними питаннями до діяльності контрагента позивача, у зв`язку із чим, податкове повідомлення-рішення, що прийняте на підставі даного акту, є протиправним та підлягає скасуванню. При цьому, позивач також звертає увагу на те, що надані до перевірки первинні документи у повній мірі розкривають зміст господарських операцій, підтверджують рух активів позивача, та використання результатів у власній господарській діяльності позивача. Висновки відповідача про порушення податкового законодавства у взаємовідносинах із контрагентом неправомірні, оскільки з боку позивача відсутні будь-які порушення вимог податкового законодавства.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Позиція суду мотивована тим, що нереальність господарських операцій з придбання/постачання платником податку товарів/послуг, має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами, і головне, не може ґрунтуватися на припущеннях, однак, за встановлених обставин, суд вважав висновки відповідача щодо нереальності операцій з ТОВ «Вєгас Буд», не є достатньо опрацьованими, ґрунтуються на припущеннях та не є доведеними.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував та не дослідив реальну можливість виконання робіт контрагентами, формально прийняв надані позивачем акти виконаних робіт та податкові накладні як належні докази виконання господарських операцій; не встановлено відповідність господарських операцій економічному змісту (відсутність ділової мети); судом було неправомірно перекладено доказування реальності господарських операцій на контролюючий орган, хоча саме позивач мав довести факт отримання послуг від контрагентів, що виключає їх фіктивність. Проведеною перевіркою ТОВ «БОНОКС ГРУП» та дослідженням наявної податкової інформації встановлено: неможливість постачання ТОВ «ВЄГАС БУД» в адресу ТОВ «БОНОКС ГРУП» робіт та послуг; відсутність у ТОВ «ВЄГАС БУД» трудових ресурсів, відсутність отримання послуг, які є складовими фінансово-господарської діяльності підприємства; невідомими особами, які не мали жодного відношення до ТОВ «ВЄГАС БУД» виписувались первинні документи, реєструвались податкові накладні в адресу контрагентів покупців, в тому числі ТОВ «БОНОКС ГРУП», без фактичного здійснення господарської операції; наявність кримінального провадження № 000004 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 статті 27, ч. 3 статті 212, ч. 2 статті 205 КК України.

Контролюючим органом під час здійснення перевірки встановлені обставини, які у сукупності свідчать про наявність у первинних документах недостовірних відомостей про учасника надання послуг, фактичну неможливість надання послуг саме задекларованим контрагентом, спрямованість дій платника на отримання необґрунтованої податкової вигоди у вигляді зменшення бази оподаткування та, як результат, зменшення суми податків, що належать сплаті. Фактично ТОВ «БОНОКС ГРУП» було проведено фінансово-господарські операції з ТОВ «ВЄГАС БУД» (код 41861517) шляхом формального складення первинних документів, які не супроводжувалися дійсним рухом активів у процесі виконання операцій саме з цим контрагентом.

Крім того, відповідачем подано клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю його представника.

Позивачем не подано відзив на апеляційну скаргу.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Щодо клопотання апелянта про розгляд справи в судовому засіданні, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 2 та 3 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У той же час, згідно частин 1-3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 4 статті 12, частини 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

У той же час, спірні правовідносини не відносяться до категорії справ, передбачених частиною 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з поданого клопотання апелянта, в такому не наведено доводів, які б свідчили про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають проведення судового засідання або посилань на обставини, які можливо встановити лише у такий спосіб.

Згідно з пунктом 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши клопотання апелянта, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, тощо, беручи до уваги пункт 20 частини 1 статті 4 та частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку, що дана справа є справою незначної складності, а характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають її розгляду в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

Відповідно до фактичних обставин справи, Головним управлінням ДПС у м. Києві відповідно до Наказу № 5022 від 18 грудня 2019 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "БОНОКС ГРУП" () з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинам з ТОВ "Вєгас Буд" () за червень 2018 року показників декларації з податку на додану вартість та за 2018 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств.

За результатами перевірки складено Акт від 13 січня 2020 року № 5/26-15-05-07-01-10/40250946, яким встановлено порушення: п.п.1341 п. 134.1 ст. 134, п.135.1 ст. 135 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року у сумі 161 798 грн; п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України, в результаті чого, завищено від`ємне значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду за червень 2018 рік на суму 179 775 грн.

На підставі Акту перевірки, ГУ ДПС у м. Києві винесені податкові повідомлення-рішення від 28 лютого 2020 року № та №.

Не погоджуючись з такими рішеннями податкового органу, ТОВ "БОНОКС ГРУП" звернулось до суду з даним позовом.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовані положеннями ПК України (далі - ПК України; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 44.1 статті44 ПК Українидля цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За положеннями пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій із придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Тому й аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків у розрізі відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Водночас, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Підставою виникнення спірних правовідносин слугував висновок контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "ВЄГАС БУД" у 2018 році.

Так, про відсутність фактичного характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 31.03.2020 у справі №820/7521/15, від 18.09.2020 у справі №816/2211/18, від 28.04.2021 у справі №160/1283/19.

Відповідно до п.74.1 статті 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів, а результати ії опрацювання використовуватися для виконання покладених на контролюючі органи функції та завдань.

З фактичних обставин справи вбачається, що станом на дату складання акту перевірки ТОВ "ВЄГАС БУД" перебувало на обліку в ГУ ДФС у Київській області (м. Обухів), зареєстроване департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 11 січня 2018 року під №0083910; вид діяльності - 41.20-будівництво житлових і нежитлових будівель; стан платника податків 0 - платник податків за основним місцем обліку; директор/засновник - ОСОБА_1 .

За результатами аналізу баз даних ДФС України, даних податкової звітності ТОВ "ВЄГАС БУД" встановлено: фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва та декларацію з податку на прибуток за 2018 рік до податкового органу за місце обліку не подано. Відповідно до звітів з ЄСВ підприємство декларувало штатну численність працівників - 3 особи. Виплата за договорами цивільно-правового характеру не декларувалась. Починаючи з вересня 2018 року ТОВ "ВЄГАС БУД" не подавало звітність до податкових органів.

У ході проведення спірної перевірки встановлено, що відповідно до інформаційної системи АІС "Облікова картка суб`єкта фіктивного підприємництва" по ТОВ "ВЄГАС БУД" внесена інформація від 21 серпня 2018 року № 3713/26-15-21-24 про порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України. ОСОБА_1 в ході допиту повідомив про непричетність до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності даного платника податків к/п.

Листом СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві надано письмовий дозвіл на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000004, в рамках якого допитано як свідка, керівника ТОВ "ВЄГАС БУД" (41861517) - ОСОБА_1 , який надав показання про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності підприємства від 14 липня 2018 року.

Так, для перевірки надано договір підряду № 11.5/18.1 від 11.05.2018 року, укладений між ТОВ «БОНОКС ГРУП» в особі директора Бондаренка Івана Олексійовича та ТОВ «ВЄГАС БУД» (код 41861517) в особі директора ОСОБА_1. До перевірки також надано документально оформлені додаток №1 до зазначеного договору з договірною ціною на виконання будівельних робіт на об`єкті: «Ремонтно-будівельні роботи у торгівельних приміщеннях» демонтажні роботи (стели, стіни, підлоги) в торгівельних приміщеннях, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 року (форма № КБ-3), акт приймання виконаних будівельних робіт на об`єкті: «Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, територія Слобожанської селищної ради, комплекс будівель та споруд, буд. 17, ТЦ «Караван»» за червень 2018 року № 1 (форма № КБ-2в) на суму 181 800 грн, у т.ч. ПДВ - 30300 грн, які підписані від підрядника - ОСОБА_1.

Для перевірки надано договір підряду № 16.5/18.1 від 16.05.2018 року, укладений між ТОВ «БОНОКС ГРУП» в особі директора Бондаренка Івана Олексійовича та ТОВ «ВЄГАС БУД» (код 41861517) в особі директора ОСОБА_1. До перевірки також надано документально оформлені додаток №1 до зазначеного договору з договірною ціною на виконання будівельних робіт на об`єкті: «Ремонтно-будівельні роботи у торгівельних приміщеннях» демонтажні роботи (стели, стіни, підлоги) в торгівельних приміщеннях, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 року (форма № КБ-3), акт приймання виконаних будівельних робіт на об`єкті: «м. Київ, вул. Здолбунівська, 17 ТЦ «Ашан»» за червень 2018 року № 1 (форма № КБ-2в) на суму 176 850 грн, у т.ч. ПДВ - 29 475 грн, які підписані від підрядника - ОСОБА_1.

Для перевірки надано договір підряду № 16.5/18.2 від 16.05.2018 року, укладений між ТОВ «БОНОКС ГРУП» в особі директора Бондаренка Івана Олексійовича та ТОВ «ВЄГАС БУД» (код 41861517) в особі директора ОСОБА_1. До перевірки також надано документально оформлені додаток №1 до зазначеного договору з договірною ціною на виконання будівельних робіт на об`єкті: «Ремонтно-будівельні роботи у торгівельних приміщеннях» електромонтажні роботи в торгівельних приміщеннях, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 року (форма № КБ-3), акт приймання виконаних будівельних робіт на об`єкті: «м. Київ, вул. Здолбунівська, 17 ТЦ «Ашан»» за червень 2018 року № 1 (форма № КБ-2в) на суму 177 750 грн, у т.ч. ПДВ - 29 625 грн, які підписані від підрядника - ОСОБА_1.

Для перевірки надано договір підряду № 25.5/18.1 від 25.05.2018 року, укладений між ТОВ «БОНОКС ГРУП» в особі директора Бондаренка Івана Олексійовича та ТОВ «ВЄГАС БУД» (код 41861517) в особі директора ОСОБА_1. До перевірки також надано документально оформлені додаток №1 до зазначеного договору з договірною ціною на виконання будівельних робіт на об`єкті: «Ремонтно-будівельні роботи у торгівельних приміщеннях» демонтажні роботи (стели, стіни, підлоги) в торгівельних приміщеннях, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 року (форма № КБ-3), акт приймання виконаних будівельних робіт на об`єкті: «м. Львів, вул. Пуд Дубом, 76, ТРЦ «Форум»» за червень 2018 року № 1 (форма № КБ-2в) на суму 176 400 грн, у т.ч. ПДВ - 29 400 грн, які підписані від підрядника - ОСОБА_1.

Для перевірки надано договір підряду № 25.5/18.2 від 25.05.2018 року, укладений між ТОВ «БОНОКС ГРУП» в особі директора Бондаренка Івана Олексійовича та ТОВ «ВЄГАС БУД» (код 41861517) в особі директора ОСОБА_1. До перевірки також надано документально оформлені додаток №1 до зазначеного договору з договірною ціною на виконання будівельних робіт на об`єкті: «Ремонтно-будівельні роботи у торгівельних приміщеннях» електромонтажні роботи в торгівельних приміщеннях, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 року (форма № КБ-3), акт приймання виконаних будівельних робіт на об`єкті: «м. Львів, вул. Пуд Дубом, 76, ТОР «Форум»» за червень 2018 року № 1 (форма № КБ-2в) на суму 182 250 грн, у т.ч. ПДВ - 30 375 грн, які підписані від підрядника - ОСОБА_1.

Для перевірки надано договір підряду № 30.5/18.1 від 30.05.2018 року, укладений між ТОВ «БОНОКС ГРУП» в особі директора Бондаренка Івана Олексійовича та ТОВ «ВЄГАС БУД» (код 41861517) в особі директора ОСОБА_1. До перевірки також надано документально оформлені додаток №1 до зазначеного договору з договірною ціною на виконання будівельних робіт на об`єкті: «Ремонтно-будівельні роботи у торгівельних приміщеннях» демонтажні роботи (стели, стіни, підлоги) в торгівельних приміщеннях, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2018 року (форма № КБ-3), акт приймання виконаних будівельних робіт на об`єкті: «м. Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, 1А»» за червень 2018 року № 1 (форма № КБ-2в) на суму 183 600 грн, у т.ч. ПДВ - 30 600 грн, які підписані від підрядника - ОСОБА_1.

За правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 19.07.2021 у справі № 1.380.2019.002018, надання платником податків податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, окрім випадку, якщо податковий орган не довів, що відомості, які містяться в документах, є недостовірними. Сам факт наявності у позивача податкової накладної та інших облікових документів, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах. Для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту.

Також Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду під час касаційного перегляду справи 820/4033/16 від 21.06.2022 зроблено висновок, що основною первинною ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Навіть належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не завжди свідчить про безумовну їх відповідність дійсному змісту операції. Правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000004, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 січня 2018 року, допитаний у якості свідка громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у перевіряємому періоді був засновником та директором ТОВ «ВЄГАС БУД» (код 41861517) надав показання про те, що він є керівником, головним бухгалтером та засновником на підприємстві ТОВ «Вегас Буд» (код 41861517) з 01 листопада 2017 року по теперішній час, але це лише по документах. ОСОБА_1 наголосив на тому, що ніколи не мав на меті займатися підприємницькою діяльністю на зазначеному підприємстві; реєстрацію підприємства на його ім`я здійснювали невідомі йому особи приблизно на початку жовтня 2017 року; при реєстрації підприємства йому було запропоновано підписати велику кількість документів, зміст яких йому був не зрозумілий; статут та установчий договір, статистику, протоколи зборів засновників та наказів про призначення на посади керівника він не підготовлював, не оформляв та не підписував; особисто не здійснював реєстрацію карток на відкриття розрахункових рахунків в ніяких банківських установах для ТОВ «Вегас Буд». ОСОБА_1 також повідомив про те, що йому невідомо хто займається підготовкою договорів, яким чином відбувається погодження умов договорів, ціни, обставини підписання, інших первинних документів на ТОВ «Вегас Буд» (код 41861517); також йому невідомо яким чином та ким документи передаються до бухгалтерії підприємства ТОВ «Вегас Буд» (код 41861517), де на даний час знаходяться документи ТОВ «Вегас Буд» (код 41861517) також не відомо.

Поряд з наведеним, згідно з ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року у справі № 752/10104/18, провадження № 1-кс/752/6796/18, встановлено, що Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001344 від 24 квітня 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 статті 191, ч. 2 статті 205, ч. 3 статті 368 КК України. За даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що невстановлені особи за попередньою змовою зі службовими особами органів ДФС придбали (зареєстрували) ряд фіктивних підприємств з метою прикриття незаконної діяльності ряду фіктивних підприємств. Встановлено, що в незаконній схемі задіяні ряд підприємств з ознаками «фіктивності» які входять до складу «ковертаційного центру», у тому числі ТОВ «ВЄГАС БУД» (код 41861517). Органом досудового слідства встановлено, що для проведення операцій з обготівкування коштів члени злочинної групи використовують підприємства та їх банківські рахунки, у т.ч. ТОВ «ВЄГАС БУД» (код 41861517).

Згідно з ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року у справі № 210/663/19, провадження № 1-кп/210/419/19, в кримінальному провадженні від 19 жовтня 2016 року № 000140 за ч. 1 статті 212 КК України встановлено, що посадова особа ТОВ «ШЛЯХБУД КР», діючи умисно, в період квітня-червня 2018 року, у порушення вимог діючого законодавства, незаконно сформував податковий кредит від безтоварних та удаваних операцій ТОВ «ШЛЯХБУД КР» із ТОВ «ВЄГАС БУД» (код 41861517), внаслідок чого умисні дії заступника директора з постачання ТОВ «ШЛЯХБУД КР», спрямовані на ухилення від сплати податків, призвели до фактичного ненадходження до державного бюджету податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 1 245 097 грн. При цьому, зазначена посадова особа усвідомлювала, що вказані господарські взаємовідносини не здійснювались, та, відповідно, договори на поставку товарів не опосередковувались реальним виконанням операцій, що становили їх предмет. Реалізуючи умисел, направлений на ухилення від сплати податків, для проведення вказаних фіктивних операцій по бухгалтерському обліку та відображенні в податковому обліку і податковій звітності, посадова особа ТОВ «ШЛЯХБУД КР» отримала від невстановлених у ході слідства осіб, які діяли від імені ТОВ «ВЄГАС БУД» (код 41861517), реквізити та бухгалтерські документи зазначеного підприємства, які стали підставою для неправомірного формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Колегія суддів враховує, що порушення кримінального провадження за фактом фіктивного підприємництва та/або ухилення від сплати податків в контексті їх доказовості не є безумовною підставою для висновку про нереальність господарських операцій, а також висновку, що свідчення особи, отримані в процедурах кримінального провадження, не є належним і допустимим доказом в адміністративному судочинстві.

Указані висновки знайшли своє відображення у постанові Верховного Суду від 22.04.2024 у справі № 640/34282/21.

Відсутність вироку у кримінальному провадженні не звільняє суд, який розглядає адміністративну справу, від обов`язку перевірити та надати належну оцінку повідомленим контролюючим органом фактичним обставинам, які встановлені в процедурах кримінального провадження і ставлять під сумнів реальний характер господарських операцій, тому що такі обставини входять до предмета доказування в адміністративній справі з відповідним предметом адміністративного позову. Подібний висновок сформульовано Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 (справа №826/6146/16).

Таким чином, зі змісту пояснень громадянина ОСОБА_1 вбачається, що ТОВ "ВЄГАС БУД" (41861517) зареєстроване на особу, яка не мала відношення до діяльності підприємства та не здійснювала фактичної господарської діяльності (дій) та будь - яких операцій від імені вказаного контрагента.

Відповідно, податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені ОСОБА_1 , який заперечує свою участь у створенні та діяльності вказаного платника податків, зокрема й у підписанні будь - яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

У контексті означеного апеляційним судом також враховано відсутність обставин декларування ТОВ "ВЄГАС БУД" (41861517) будь-яких витрат на оренду приміщення, водо-, тепло-, постачання, зв`язок, придбання канцелярських засобів, що могло б свідчити про здійснення господарської діяльності; відсутність трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення діяльності.

Наведені обставини в сукупності дають підстави для виникнення обґрунтованого сумніву у податкового органу про реальність здійснення операції між позивачем та контрагентом, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Верховним Судом у постанові від 13.07.2022 у справі № 640/18540/18 наголошено, що формальне складення лише первинного документа не є беззаперечним доказом реальності конкретної господарської операції, - якщо контролюючий орган наводить доводи, які ставлять під сумнів її здійснення, зокрема доводи щодо неможливості здійснення поставок контрагентом з огляду на відсутність у нього матеріальних, трудових ресурсів для здійснення підприємницької діяльності та невідповідність при цьому номенклатури придбаних товарів номенклатурі поставлених товарів згідно з даними з Єдиного реєстру податкових накладних; епізодичну або обмежену терміном, на який припадають дати виписування документів на операцію з постачання, фінансову та податкову звітність контрагента, не відображення у цій звітності відповідних податкових зобов`язань, відсутність контрагента за місцезнаходженням. Такі доводи підлягають ретельній перевірці судом з використанням засобів доказування, передбачених нормами Кодексу адміністративного судочинства України, в тому числі й інших, не первинних документів, складання яких передбачено законодавством або є загальноприйнятим за звичаями ділового обороту.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Оцінивши повноту, характер, об`єктивність та юридичне значення установлених конкретних фактичних обставин справи, судова колегія висновує, що представлені позивачем документи не підтверджують придбання позивачем послуг у ТОВ "ВЄГАС БУД" (41861517). Наведені обставини у сукупності та взаємозв`язку не дають можливості встановити рух активів на шляху до позивача у справі, участь контрагента у такому ланцюгу, реальні зміни майнового стану внаслідок таких відносин, його власному капіталі та розцінюються як доказ безтоварності цих операцій, що виключає їх відображення у обліку товариства й підстави для формування позивачем податкового кредиту та витрат за такими відносинами.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 29.01.2021 у справі №826/8752/16 одним із проявів дотримання суб`єктом господарювання принципу добросовісності є розумна обачність, яка реалізується, зокрема, при належному та розумному виборі контрагентів.

У разі якщо податковий орган доведе, зокрема, що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов`язань, то право платника на податковий кредит не можна вважати законним (постанова Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 540/1261/19).

Колегія суддів зазначає, що в даному спірному випадку платником податків не спростовано правомірність висновків контролюючого органу.

З огляду на встановлені фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ПК України, а отже, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи пунктів 1, 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовані норми матеріального права, що стали підставою для невірного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, та відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "БОНОКС ГРУП" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, визначені статтями 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

Т.Р. Вівдиченко