Справа № 450/2861/25
Суддя: Данилів Є. О.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/2861/25 Провадження № 2-а/450/38/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Хохолик О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5045172 від 22.06.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 гривень; судові витрати у справі покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно з оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5045172 від 22.06.2025 року, постановленої інспектором відділення поліції № 1 (м. Мостиська) Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції Кіципа Назарієм Ярославовичем ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення пункту 8.4 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає, що вказана постанова від 22.06.2025 року серії ЕНА № 5045172, яка складена інспектором поліції, була складена безпідставно та необгрунтовано, оскільки в його діях відсутній будь який склад вказаного адміністративного правопорушення. З даним твердженням поліцейських не погодився та повідомив, що під час руху до місця зупинки не встановлено жодних обмежуючих дорожніх знаків, які б забороняли зупинку легкових транспортних засобів, запропонував надати якісь докази розташування у с. Шегині обмежуючих дорожніх знаків для легкових автомобілів зі сторони державного кордону у напрямку руху до м. Львова, або ж переглянути відео з «бодікамер» чи інших засобів фото-, відеофіксації в автомобілі поліції які б підтвердили розташування таких дорожніх знаків. На що отримав відповідь, що знаки встановлені на початку села і не потребують додаткового підтвердження їх розміщення, після чого працівником поліції було роздруковано Постанову з якою він категорично не погоджується і вважаю її безпідставною та надуманою, а правопорушення таким, що не підтверджується жодними доказами оскільки жодні обмежуючі знаки які б обмежували зупинку легкових транспортних засобів з правого боку проїжджої частини зі сторони держаного кордону у напрямку м. Львів за адресою, вказаною у Постанові, вул. Дружби 45 у с. Шегині відсутні. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги просить задоволити.

Позиція відповідача: представник у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою від 04.07.2025 року відкрито провадження по справі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5045172 від 22.06.2025 року, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340, 00 грн. та притягнено його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до даної постанови вбачається, що 22.06.2025 року о 19:22 год., в с. Шегині, вул. Дружби, 45 водій керуючи т/з Porsche Cayenne д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку чим вчинив порушення пункту 8.4 ПДР - Порушення вимог заборонних знаків.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У даному випадку, для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України, відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із відповідною фіксацією вчиненого правопорушення тощо.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, та винність позивача у його вчиненні.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 08.05.2019 у справі №338/126/17.

Відповідно до вимог ст.ст. 7,10-13 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності. Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України (Агентство відновлення) яке є правонаступником Державного агентство автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1, ч. 1 Положення «про Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України», що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 р. № 439 на Агентство відновлення зокрема покладенні обов`язки «реалізації державної політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення». Структурним підрозділом у Львівській області є Служба відновлення та розвитку інфраструктури У Львівській області, «Метою діяльності Служби є забезпечення розвитку та функціонування автомобільних доріг загального користування державного значення у Львівській області, шляхом їх будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг».

З метою з`ясування інформації про встановлені заборонні знаки 3.34 «Зупинка заборонена» на авто дорозі загального користування М-11 Львів-Шегині у за адресою с.Шегині вул. Дружби 45 представник позивача звернувся з відповідним запитом до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області.

30.06.2025 року отримали відповідь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області щодо розташування дорожніх знаків 3.34 «Зупинка заборонена» на авто дорозі загального користування М-11 Львів-Шегині 1) В напрямку МАПП «Шегині» 79 км +150м- 3.34 «Зупинка заборонена» із табличкою 7.5.1 « Вид транспортного засобу», 7.2.2 «Зона дії 2 км (праворуч); 2) В напрямку м. Львів 79 км +690м 3.34 «Зупинка заборонена» із табличкою 7.5.1 « Вид транспортного засобу», 7.2.2 «Зона дії 10 км (праворуч). Також у відповіді на запит зазначено мету встановлення даних дорожніх знаків «Для недопущення скупчення великовантажних та великовагових транспортних засобів в с. Шегині та діють лише на вантажні транспортні засоби», у відповіді на запит визначено і зону дії даних знаків зокрема визначено що « Відповідно до ПДР України, зона дії таких знаків -від місця його встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де не має перехресть, до кінця населеного пункту».

Що стосується конкретного місця вчиненого правопорушення, с. Шегині, вул. Дружби 45, яке визначено у постанові яка оскаржується, Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області надано однозначну відповідь «На автомобільній дорозі загального користування державного значення М-11 Львів-Шегині в с. Шегині по вул. Дружби 45 не встановлені дорожні знаки які забороняють зупинку або стоянку легкових транспортних засобів.» За даних обставин оскільки дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено» як зазначено вище поширюється виключно на вантажні автомобілі вважаю що Постанова про притягнення мене, водія легкового автомобіля, до адміністративної відповідальності за невиконання вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» за адресою с. Шегині в Дружби 45 безпідставною через відсутність складу адміністративного правопорушення, та не підтвердження цього жодними доказами.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується жодним допустимим доказом, окрім постанови про накладення адміністративного стягнення, складеної поліцейським без зазначення доказів правомірності винесення даної постанови. В оскаржуваній постанові серії ЕНА № 5045172 від 22.06.2025 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Перед судом не доведено, що позивач на в селі Шегині здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим вчинив порушення пункту 8.4 ПДР порушення вимог заборонних знаків.

При вирішенні спору, суд враховує, що згідно частини 2 статі 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість відповідачі в судове засідання не з`явилися, жодних доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови суду не надав. Дані обставини не були спростовані відповідачем письмовим відзивом, тобто суду не було представлено доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення. Суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були з`ясовані всі обставини справи, доказів фото-відео фіксації самого факту порушення до постанови не долучено.

В силу принципу презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України), діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обгрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем на підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не надано, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, в частині скасування постанови та закриття провадження у справі.

Суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право прийняти одне з таких альтернативних рішень:

а саме скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 79, 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 7, 17, 18, 251, 254-257, 280, 288, 293 КУпАП, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5045172 від 22.06.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ГУНП у Львівській області на користь ОСОБА_1 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) сплаченого судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяЄ. О. Данилів