Справа № 466/6322/25
Суддя: Білінська Г. Б.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/6322/25
Провадження № 2-а/466/162/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Білінської Г.Б.

при секретарі Комарницькій В.-М. В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

03.07.2025 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із вказаним адміністративним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії ЕНА № 4971361 від 14.06.2025 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн.

Підставою для винесення такої постанови було те, що ОСОБА_1 , постановою Шевченківського районного суду м.Львова був позбавлений права керування транспортними засобами терміном на 10 років. Однак, позивач вважає, що не порушував вказаних в постанові вимог ПДР та не керував транспортним засобом за обставин, вказаних у постанові, а поліцейський за відсутності доказів події адміністративного правопорушення та вини позивача у його вчиненні, протиправно притягнув останнього до адміністративної відповідальності.

З урахуванням вищевикладеного, вважав що оскаржувана постанова серії ЕНА № 4971361 від 14.06.2025 року є незаконною і необґрунтованою, а тому просив її скасувати.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07.07.2025 року було провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

Від відповідача Департаменту патрульної поліції через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому позов заперечили з підстав вказаних в ньому.Зазначили, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП підтверджується належними та допустимими доказам на надали постанову суду від 02.07.2018 року, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на 10 років.

Від представника позивача -адвоката Череватого П.М. надійшли заперечення та додаткові пояснення щодо відзиву відповідача.

Від представника відповідача надійшла відповідь на відзив та додаткові пояснення,

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату і час його проведення.

Суд, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши всі наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.06.2025 поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Федоровичем Д.О. стосовно ОСОБА_1 складено постанову про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕНА № 4971361 за ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до змісту вказаної постанови, 14.06.2025 року о 03 год. 22 хв. на трасі Н-03 Житомир-Чернівці 291 км. 300 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, FORD ESCAPE, н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1.а. ПДР України.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.78 КАС України).

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 02.07.2018 року у справі № 466/3916/18 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч.1ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч.1ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 122, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Тож, постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 4 ст. 126 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, інспектор діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 16 Закону водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в них.

Відповідно до п. 2.1.а Правил дорожнього руху України, водії повинні мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із позовної заяви, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки поліцейський за відсутності доказів притягнув його до адміністративної відповідальності.

Проте, дані обставини спростовуються постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 02.07.2018 року, у якій зазначено що в судове засідання, ОСОБА_1 втретє не з`явився, про дату, час та місце розгляду адмінматеріалів був повідомлений своєчасно, належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення.

Постанова набрала законної сили 12.07.2018 року.

Вищезазначена постанова міститься в Єдиному реєстрі судових рішень, в загальному доступі та перевірена судом. А отже ОСОБА_1 міг ознайомитись з її змістом за допомогою вказаного реєстру.

Згідно зіст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вказані положення рішення Європейського суду з прав людини та положень чинного законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст 317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно до абзацу четвертого статті 291 КУпАП, постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Отже, з огляду на наведене, факт порушення позивачем п.2.1розділу 2 Правил дорожнього руху повністю доведено, а тому оскаржувана постанова про притягнення позивача за ч.4 ст.126 КУпАП є законною та обґрунтованою.

Жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевказаних фактів стороною позивача надано не було.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАПособа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно дост.280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначеніст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства, на підставі наявних доказів про адміністративне правопорушення, на основі яких було встановлено винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та немає підстав для скасування відповідної постанови, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставини, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи не надано.

Таким чином, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку винесена у межах повноважень відповідача в порядок та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене вище, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. Б. Білінська