Справа № 632/1821/25
Суддя: Библів С. В.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 632/1821/25
провадження № 2-а/632/15/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"04" листопада 2025 р. м. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Библіва С.В., за участю секретаря судових засідань Кузьменко М.В., розглянувши за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 , адвокат Семакін М.С., звернувся до Златопільського міськрайонного суду Харківської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив скасувати постанову №1/3020/1 від 12.09.2025 року по справі про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення; стягнути з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір.

В обґрунтування позову зазначено, що т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 складено відносно ОСОБА_1 постанову №1/3020/1 від 12.09.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17 000 грн. 00 коп. За даними адміністративного протоколу від 29.08.2025 року встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме, будучи визнаним рішенням комісії обмежено придатним до військової служби під час дії особливого періоду, який настав з 17.03.2014 року на підставі Указу Президента України та діє по теперішній час, порушив вимоги пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», який набрав чинність 15.02.2025 року, абз.4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ч.3 ст.17 Закону України «Про оборону», без поважної причини до 05.06.2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Відповідно до винесеної постанови, нібито встановлено, що громадянином ОСОБА_1 станом на 12.09.2025 року не була пройдена повторна військово-лікарська комісія згідно вимог пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», самостійно не звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 2101 КУпАП.

Позивач не погоджується із зазначеною вище постановою та вважає, що вона підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю посилаючись на те, що він мав відстрочку від призову на військову службу та бронювання за місцем роботи до 24.07.2025 року, які ним отримані 26.07.2024 року відповідно до п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується витягом Резер+. Дія рішення попередньої ВЛК від 10.02.2023 року закінчилася 10.02.2024 року, тобто з вказаної дати ОСОБА_1 вже не мав статусу обмежено придатного до військової служби і на підстав п.69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 року №560 у зв`язку із бронюванням не повинен був проходити військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. Повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 не отримував. 12.09.2025 року ОСОБА_1 не прибув на розгляд справи про адміністративне правопорушення, проте під час винесення оскаржуваної постанови підполковником ОСОБА_2 не прийнято до уваги, що ОСОБА_1 має відстрочку від призову на військову службу. Крім того, вчасно оновлені персональні дані, (останнє оновлення саме 12.09.20025 року, а попереднє 26.07.2024 року), що підтверджується у додатку «Резерв+». Тому, при винесенні оскаржуваної постанови допущено грубі порушення відповідних норм чинного законодавства України, не досліджено належним чином усі обставини справи, порушено, визначені чинним законодавством України права, а тому позивач вважає винесену постанову безпідставною, необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 29.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; зобов`язано відповідача надати всі наявні докази.

Позивач та його представник до суду не прибули, проте, від адвоката Семакіна М.С. надано заяву про розгляд справи без їхньої участі, на задоволенні позову наполягають.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце його проведення, відзиву на позов не надав та не просив відкласти розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що складено відносно ОСОБА_1 постанову №1/3020/1 від 12.09.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17 000 грн. 00 коп.

Відповідно до винесеної постанови громадянином ОСОБА_1 не була пройдена військово-лікарська комісія згідно вимог пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», самостійно не звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 2101 КУпАП.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено ст. 286 КАС України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

За змістом ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2101 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Як вбачається з оскаржуваної постанови та протоколу до неї позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме, будучи визнаним рішенням комісії обмежено придатним до військової служби під час дії особливого періоду, який настав з 17.03.2014 року на підставі Указу Президента України та діє по теперішній час, порушив вимоги пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», який набрав чинність 15.02.2025 року, абз.4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ч.3 ст.17 Закону України «Про оборону», без поважної причини до 05.06.2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2025 р. № 519 внесено зміни до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (Офіційний вісник України, 2024 р., № 49, ст. 2979, № 66, ст. 3979, № 78, ст. 4576; 2025 р., № 12, ст. 938, № 16, ст. 1185), зокрема абзац другий пункту 69 викладено в такій редакції:

«Особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію».

Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12.02.2025 № 4235-IX Пункт 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" (Відомості Верховної Ради України, 2024 р., № 22, ст. 196) викладено в такій редакції:

"2. Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду".

Системний аналіз цитованих норм дає підстави стверджувати, що обов`язок з проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби покладається на громадян України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю).

Тобто обов`язковою умовою для того, щоб стверджувати про наявність у громадянина України віком від 25 до 60 років обов`язку щодо повторного проходження ВЛК є наявність у такої особи попереднього висновку ВЛК, якою особу визнано обмежено придатною до військової служби, і такий висновок повинен бути складений до 04 травня 2024 року.

Так, суд зазначає, що станом до 05.06.2025 року позивач працював та був заброньований строком до 24.07.2025 року.

Суд враховує, що відповідно до відомостей військово-облікового документу у додатку «Резерв+» позивач вчасно оновив свої персональні дані.

Так, як вбачається з військово-облікового документу ОСОБА_1 , із застосунку Резерв+, сформованих, 26.07.2024 року, наявна відстрочка до 24.07.2025 року, тип відстрочки - бронювання, дата ВЛК 10.02.2023 року та 18.09.2025 року, наявна відстрочка до 14.02.2026 року, тип відстрочки - бронювання, дата ВЛК 05.09.2025 року.

Відповідно до вимог постанови КМУ від 16 травня 2024 року №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період» абз.3 п.63 «Військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються, крім випадків, коли військовозобов`язані приймаються на військову службу за контрактом, або були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), або самостійно виявили бажання пройти медичний огляд».

Позивач не є обмежено придатним, не є особою з інвалідністю та і станом на 05.06.2025 року, на час складання протоколу 29.08.2025 року і на час ухвалення 12.09.2025 року постанови про накладення адміністративного стягнення мав бронювання та пройдену ВЛК, суспільна небезпека в бездіяльності позивача відсутня.

Всупереч вимогам ч. 2ст. 77 КАС України відповідач не спростував твердження позивача, не надав доказів правомірності свого рішення та не врахував вказані вище аргументи.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 КУпАП.

На підставі ст. 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 за №1/3020/1 від 12.09.2025 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2101 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 2101 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 484,48 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 07.11.2025 року.

Суддя: С. В. Библів