Справа № 826/8606/15
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 року Чернігів Справа № 826/8606/15

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить:

- визнати дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 стосовно направлення ОСОБА_1 до навчального центру Старичі, який знаходиться у Львівській області, протиправними;

- визнати порушенням законодавства в діях відповідача стосовно порядку (терміну) видачі військового квитка позивачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він не погодився з висновками військово-лікарської комісії 16.04.2015 під час проходження медичного огляду. Також вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 було порушено порядок видачі військового квитка.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.05.2015 було відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2015 було зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням № 826/7989/15.

На виконання положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX та відповідно до Порядку передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України, затверджений наказом ДСА України від 16.09.2024 № 399 справу передано на розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 справу було прийнято до провадження судді Баргаміної Н.М.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 було поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 09.06.2025 було витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином завірені копії заяви копії документів щодо направлення ОСОБА_1 в травні 2015 року до навчального центру Старичі; документів, що підтверджують реорганізацію ІНФОРМАЦІЯ_3 в ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою суду від 15.08.2025 було залучено ІНФОРМАЦІЯ_5 до участі у даній справі в якості другого відповідача; витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_6 належним чином завірені копії заяви копії документів щодо направлення ОСОБА_1 в травні 2015 року до навчального центру Старичі; документів, що підтверджують реорганізацію ІНФОРМАЦІЯ_3 в ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 15.07.2015 було подано заперечення, в яких вказав, що під час проходження медичного огляду військово-лікарською комісією було взято до уваги скарги позивача, жодним чином його права не порушено, не було відмовлено позивачу у направленні на додаткове обстеження.

ІНФОРМАЦІЯ_7 відзив на позов подано не було.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.04.2015 № 74/2 позивача було визнано придатним до військової служби (а.с. 11).

Позивач 21.04.2015 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою про не направлення його до навчального центру та надання часу для закінчення проходження додаткового медичного обстеження (а.с. 12-13).

Листом від 24.04.2015 № 954 ІНФОРМАЦІЯ_4 було повідомлено позивача про надання йому відстрочки на період проходження додаткового обстеження та необхідності з`явитися після закінчення обстеження 05.05.2015 до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14).

На ім`я позивача ІНФОРМАЦІЯ_4 було сформовано повістку про необхідність з`явитися 07.05.2015 до ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 8).

Згідно військового квитка серії НОМЕР_1 позивач 07.05.2015 був призваний у Збройні Сили України по мобілізації (а.с. 18-22).

Також судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.08.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2015, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними дій відповідача з не направлення позивача на додаткове поглиблене обстеження; скасування незаконного рішення військово-лікарняної комісії та довідки від 16 квітня 2015 року №74/9 про проведений медичний огляд ВЛК 16 квітня 2015 року було відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/48893907).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Указом Президента України від 14 січня 2015 року №15/2015 з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести протягом 2015 року часткову мобілізацію (далі - мобілізація) у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 5 частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що військовий обов`язок включає проходження військової служби.

Згідно частини четвертої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період є видом військової служби.

Відповідно до частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначено засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Так, статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до військових комісаріатів (військовозобов`язані Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.

Частиною п`ятою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що призов громадян на військову службу (крім тих, що проходять службу у військовому резерві) під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють місцеві органи виконавчої влади через військові комісаріати (військовозобов`язаних Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України - Служба зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Резервістів на військову службу під час оголошення мобілізації призивають командири військових частин, в яких вони проходять службу у військовому резерві. Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії.

Судом встановлено, що військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняла постанову, оформлену довідкою від 16.04.2015 № 74/2, про придатність позивача до військової служби.

Також судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.08.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2015, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними дій відповідача з не направлення позивача на додаткове поглиблене обстеження; скасування незаконного рішення військово-лікарняної комісії та довідки від 16 квітня 2015 року №74/9 про проведений медичний огляд ВЛК 16 квітня 2015 року було відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/48893907).

Окружним адміністративним судом міста Києва у вказаній постанові було встановлено, що довідка ВЛК №74/9 від 16 квітня 2015 року про придатність позивача до військової служби видана із дотриманням всіх вимог закону та є обґрунтованою.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, факти, встановлені вищенаведеним судовим рішенням, не потребують доказуванню.

Згідно частини третьої статті 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зміст мобілізаційної підготовки становить, зокрема, проведення військово-економічних мобілізаційних навчань і тренувань.

Як вже зазначалося судом, згідно військового квитка серії НОМЕР_1 позивач 07.05.2015 був призваний у Збройні Сили України по мобілізації.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що до або під час проведення мобілізаційних процедур були порушені права позивача.

Отже, позивач підлягав призову на військову службу на період мобілізації згідно Закону №3543-XII, та, як наслідок, міг бути направлений до навчального центру.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає протиправності у діях ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно направлення ОСОБА_1 до навчального центру Старичі, який знаходиться у Львівській області.

Щодо визнання порушенням законодавства в діях відповідача стосовно порядку (терміну) видачі військового квитка позивачу, то суд зазначає, що згідно пунктом 3 Положення про військовий квиток рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого Указом Президента України від 25.05.1994 № 263/94, та чинного на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що військові квитки видають районні (міські) військові комісаріати під час призову громадян на військову службу, зарахування їх до військового навчального закладу, звільнення у запас або зняття з військового обліку за станом здоров`я.

Як було встановлено судом, позивачу під час призову на військову службу по мобілізації 07.05.2015 було видано військовий квиток серії НОМЕР_1 (а.с. 18-22).

Щодо посилання позивача, що він був зарахований в запав 31.05.2010, а військовий квиток виданий аж 07.05.2015, то суд зазначає, що суду не надано доказів відмови позивачу у видачі військового квитка в момент його зарахування в запас.

Так, отримання позивачем військового квитка 07.05.2015 не є доказом порушення його прав щодо отримання військового квитка при зарахуванні в запас.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 стосовно направлення ОСОБА_1 до навчального центру Старичі, який знаходиться у Львівській області, протиправними; визнання порушенням законодавства в діях відповідача стосовно порядку (терміну) видачі військового квитка позивачу задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.11.2025.

Суддя Наталія БАРГАМІНА