Справа № 2-а-14750/11
Суддя: Шишкін О. В.
Дата ухвалення: 2011-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" грудня 2011 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шишкін О.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Дзержинському районі м. Харкова про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -
ВСТАНОВИВ :
15.12.2011 року, позивач звернулася до суду із адміністративним позовом, посилаючись на те, що вона відповідно ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни`є дитиною війни і у відповідності до ст. 6 вказаного закону має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та просить суд зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м.Харкова здійснити їй перерахунок пенсії із підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні нарахування, і виплатити на її користь недоплаченої, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2011 року по день прийняття рішення.
Відповідач - Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м.Харкова заперечення проти позову чи заяву про визнання позову до суду не надав.
Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.
Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 , є в розумінні ст. 1 Закону № 2195-ІV набула статусу «Дитина війни», що відповідно до ст. 6 цього ж Закону надає йому право на державну соціальну підтримку у вигл яді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком. Виходячи з того, що позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд вважає, що на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», у тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.
Статтею 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).
Згідно з ч.1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
В своїй позовній заяві, крім іншого, позивач вказує, що про порушення його прав, як дитини війни, йому стало відомо тільки після отримання листа відповідача. Фактично вважає ці обставини поважними причинами пропуску такого строку і просить не застосовувати пропуск строку звернення в разі подачі такої заяви відповідачем.
Однак, з цими доводами позивача суд не може погодитись, виходячи з наступного.
Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 за № 6-рп/2007року та від 22.05.2008 за № 10-рп/2008 року визнавались неконституційними окремі положення Законів України «Про державний бюджет на 2007 рік», «Про державний бюджет на 2008 рік`та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими було зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.2 ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», у разі, якщо Закони, інші правові акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно з ч.2, 3 ст. 67 Закону України «Про Конституційний Суд України», ухвали, рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України протягом наступного робочого дня після їх підписання оприлюднюються на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України і направляються Президенту України, Верховній Раді України та Кабінету Міністрів України. Рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України публікуються у «Віснику Конституційного Суду України`та в інших офіційних виданнях України.

Таким чином, рішення Конституційного Суду України є загальновідомими та доступними для ознайомлення та вивчення актами для усього кола громадян України, у тому числі і для позивача .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що про порушення своїх прав як «дитини війни`позивач повинен був дізнатися з часу прийняття Конституційним Судом України рішень від 09.07.2007 за № 6-рп/2007 року та від 22.05.2008 за № 10-рп/2008.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

У відповідності до вимог Закону України від 06.07.2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 745, відповідно до п.6 якої зазначено : Установити, що дітям війни ( крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (3551-12) та "Про жертви нацистких переслідувань" (1584-14) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до абзацу першого цього пункту та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (3551-12) таке підвищення проводиться за їх вибором згідно з одним із зазначених Законів. Згідно з п. 8 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України вона діє до 01.01.2012 року.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч. 3 та 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Оскільки відсутні підстави для поновлення строку для звернення до суду за вказаний період, адміністративний позов в цій частині повинен бути залишений без розгляду.

Згідно з Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій безпосередньо призначає (здійснює) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, отже, є відповідачем у справах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій за позовами ветеранів війни, жертв нацистських переслідувань.

Отже, відповідач в період з 01.01.2011 року по день подання позову до суду мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нарахувати та здійснити позивачу доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Доводи відповідача щодо застосування положень статті 28 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, суд вважає необґрунтованими, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії права на соціальний захист, права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону № 2195-ІV.

Також не впливають на висновок суду доводи відповідача про відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом № 2195-ІV доплат до пенсії і не можуть бути причиною невиконання покладених на управління Пенсійного фонду України зобов`язань, оскільки реалізація позивачем права на підвищення пенсії, яке базується на Законі України, не може бути поставлено у залежність від бюджетних асигнувань.

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення «Про Пенсійний фонд України`і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 цього положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обов`язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону № 2195-ІV покладено на управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкова, за місцем проживання позивача.

Згідно вимог ст. 6 Закону № 2195-ІV відповідач повинен нарахувати позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, а при виплаті такого нарахування врахувати вже виплачену суму та провести виплату недоплаченої суми підвищення до пенсії.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч. 3 ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 46, ч.2 ст. 152 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік», Закону України від 06.07.2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 745, відповідно до п.6, ст. ст. 1, 3, ч.2 ст. 11, ч. 2 ст. 72, 94, 99, 122, 160, 161, п. 4 ч. 2 ст. 162, ст.ст. 163, 167, 186, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м.Харкова про зобов`язання здійснити певні дії задовольнити .

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м.Харкова по не нарахуванню щомісячної державної соціальної допомоги як «дитині війни» .

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі м.Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати з 01.01.2011 року по 28.12.2011 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя О. В. Шишкін
судді