Справа № 932/16996/25
Суддя: Рибкін О. А.
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/932/273/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року місто Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

за участю секретаря судового засідання Панчоха В.Ю.,

представника позивача Булаха Є.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Копйової О.Л.,

перекладача Ріфаі Самер Юсеф,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернулося до Шевченківського районного суду міста Дніпра з адміністративним позовом до громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 , на даний час паспортний документ № НОМЕР_1 , як встановлено із пояснень востаннє прибув на територію України 07.11.2011 з метою навчання та з того часу територію України не покидав. Інтегрована міжвідомча інформаційно-комунікаційна системи «Аркан» не містить інформацію про перетин державного кордону України Відповідачем, оскільки у даній системі зберігаються відомості з 08.11.2017 року включно. В`їзд на територію України було здійснено на підставі ч. 15 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Документований ГУ ДМС у Дніпропетровській області посвідкою на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_2 , терміном дії з 24.09.2013 до 25.07.2018 року, підстава навчання. Вказана посвідка знищена ГУ ДМС у Дніпропетровській області за Актом 11/2022 від 26.12.2022 року.

Після закінчення строку дії посвідки до підрозділів ДМС України з питання отримання документів на право легального перебування в Україні не звертався.

Втративши підстави для подальшого перебування на території України громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилився від виїзду з України.

Із заявою про продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, в порядку та строки визначені статтею 5 ЗУ «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Відповідач не звертався, інформація щодо визнання вищезазначеного громадянина Сирійської Арабської Республіки біженцем або особи, яка потребує додаткового захисту, відсутня, що підтверджується відповідною службовою документацією структурних підрозділів Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області.

За фактом порушення строку перебування в Україні, уповноваженою службовою особою Самарського відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН 003985 від 03.09.2022 у якому зафіксовано порушення законодавства, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН 003977 від 03.09.2022, відповідно до якої на Відповідача накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн. 00 коп.

03.09.2022 уповноваженою службовою особою Самарського відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно Відповідача прийнято рішення № 8 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, яким останнього зобов`язано залишити територію України у строк до 02.10.2022.

Відповідач з рішенням Самарського відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області № 8 від 03.09.2022 року ознайомлений, що підтверджено особистим підписом, але у зазначений строк, а саме до 02.10.2022 не виїхав за межі території України, тобто вищезазначене рішення не виконав.

За фактом порушення строку перебування в Україні, уповноваженою службовою особою ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН 004538 від 03.01.2023, у якому зафіксовано порушення законодавства відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН 004530 від 03.01.2023, відповідно до якої на Відповідача накладено адміністративне стягнення у розмірі 1870 (тисяча вісімсот сімдесят) грн. 00 коп.

03.01.2023 уповноваженою службовою особою ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно Відповідача прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни від 03.01.2023, яким останнього зобов`язано залишити територію України у строк до 17.01.2023.

Відповідач з рішенням ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 03.01.2023 року ознайомлений, що підтверджено особистим підписом, але у зазначений строк, а саме до 17.01.2023 не виїхав за межі території України, тобто вищезазначене рішення не виконав.

03.01.2023 ГУ ДМС у Дніпропетровській області стосовно Відповідача прийнято рішення № 2 про заборону в`їзду в Україну строком на 3 роки, тобто до 03.01.2026 року.

06.04.2023 уповноваженою службовою особою ГУ ДМС у Дніпропетровській області стосовно Відповідача прийнято рішення про примусове видворення з України.

У поясненнях від 06.04.2023 до вищезазначеного рішення про примусове видворення з України Відповідач зазначає, що чекає на новий паспортний документ і після отримання залишить територію України.

З метою встановлення місцезнаходження Відповідача ГУ ДМС у Дніпропетровській направлено листи від 03.08.2023 до УПП ДПП ГУНП в Дніпропетровській області, УМП ГУНП в Дніпропетровській області, ГУНП в Дніпропетровській області ( вих. № 1201.17.2-14974/1201.17-23, № 1201.17.2-14972/1201.17-23, № 1201.17.2-14985/12.3-23).

УКР ГУНП в Дніпропетровській області направлено рапорт за результатами заходів із встановлення місця фактичного перебування Відповідача, де зазначено, що він не проживає за останньою відомою адресою вказаною ним як місце проживання ( АДРЕСА_1 ).

Листом УСБ України у Дніпропетровській вх. № 9124/1/1201-24 від 28.05.2024 зазначено, що Відповідач ухиляється від виїзду з України після спливу встановленого законодавством строку, проживає без документів на право проживання в України, чим порушує вимоги ч. 1, 3 ст. 3, ч.1, 3 ст. 9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також працює у закладі громадського харчування без відповідного дозволу, чим порушує вимоги ст. 42 ЗУ «Про зайнятість населення».

За фактом порушення строку перебування в Україні, уповноваженою службовою особою Відділу № 1 у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН 006266 від 22.05.2024, у якому зафіксовано порушення законодавства, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 203 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН 006257 від 22.05.2024, відповідно до якої на Відповідача накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн. 00 коп.

За фактом порушення строку перебування в Україні, уповноваженою службовою особою Відділу № 4 у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН 006718 від 29.01.2025, у якому зафіксовано порушення законодавства, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 203 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН 006708 від 29.01.2025, відповідно до якої на Відповідача накладено адміністративне стягнення у розмірі 5100 грн. 00 коп.

За фактом порушення строку перебування в Україні, уповноваженою службовою особою Відділу № 2 у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН 007639 від 29.10.2025, у якому зафіксовано порушення законодавства, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 203 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН 007629 від 29.10.2025, відповідно до якої на Відповідача накладено адміністративне стягнення у розмірі 5100 грн. 00 коп.

29.10.2025 уповноваженою службовою особою Відділу № 2 у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області стосовно Відповідача прийнято рішення про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідач порушив правила перебування іноземців на території України, перейшов на нелегальне становище, правова характеристика якого визначена у п.14 ст.1 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», «нелегальний мігрант» - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до Стратегії національної безпеки України затвердженої Указом Президента України від 14 вересня 2020 року № 392/2020, а саме п. 30 ч. ІІ Поточні та прогнозовані загрози національній безпеці та національним інтересам України з урахуванням зовнішньополітичних та внутрішніх умов, вказано зростання кількості порушень міграційного законодавства України іноземцями та особами без громадянства, зокрема вихідцями з держав міграційного ризику, а також залучення цих осіб до протиправної діяльності.

Звертають увагу суду на наступні обставини щодо громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), а саме:

- тривалий час перебуває на території України, не маючи на те законних підстав, та не вживає належних і достатніх заходів для легалізації свого перебування в Україні;

- ухиляється від виїзду з України після втрати підстав для перебування в Україні передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»;

- відсутні законні підстави для працевлаштування в Україні, що унеможливлює придбання транспортних квитків чи інших проїзних документів, а також забезпечення свого перебування та проживання на території України в законний спосіб;

- не виконав рішення № 8 від 03.09.2022 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, прийняте Самарським відділом у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області;

- не виконав рішення від 03.01.2023 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, прийняте ГУ ДМС у Дніпропетровській області;

- продовжує ухилятися від виконання рішення про примусове видворення з України;

- неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення міграційного законодавства.

Отже, наявність вищевикладених обставин, створює підстави для затримання Відповідача з метою забезпечення видворення за межі території України, що передбачено положеннями частини 3, частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», абзаців першого та другого частини 1, частини 11 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, положеннями підпунктів «b» та «f» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини від 04.11.1950 року (в чинній редакції Конвенції від 01.08.2021), ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (в чинній редакції Закону від 13.03.2006).

Наголошують на тому, що відповідач вже тривалий час (з 2018 року) перебуває на території України, не маючи на те законних підстав, виключний перелік яких визначено в статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», проживаючи на її території нелегально та без документів, що дають право на перебування (проживання) в Україні.

Після відрахування з вищого навчального закладу та закінчення 25.07.2018 строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні Відповідач втратив законні підстави для подальшого перебування на території України та ухилився від виїзду з України в семиденний строк після закінчення строку дії посвідки, як того вимагають положення пункту 67 Порядку оформлення, видачі, обміну, відкликання, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання.

При цьому після втрати 02.08.2018 законної підстави для подальшого перебування на території України, Відповідач не вживав жодних належних та необхідних заходів для легалізації свого подальшого перебування в Україні.

За тривалий час перебування в Україні (починаючи з 2011 року), Відповідач не виявив бажання звернутися із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Відповідач п`ять разів (а саме: 03.09.2022, 03.01.2023, 22.05.2024, 29.01.2025, 29.10.2025) притягався до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Відносно відповідача двічі (а саме 03.09.2022 та 03.01.2023) приймалися рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, з якими відповідача ознайомлено належним чином під його власноручний підпис.

Однак, жодне з прийнятих рішень про примусове повернення до країни походження або третьої країни відповідачем не виконано та не оскаржено.

06.04.2023 на підставі частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення з України.

Станом на теперішній час, прийняте відносно відповідача рішення про примусове видворення з України від 06.04.2023 № 2 не оскаржене та є чинним, однак відповідач продовжує ухилятися від виконання прийнятих відносно нього рішень про примусове повернення до країни походження або третьої країни та рішення про примусове видворення з України.

Зауважують, що з метою встановлення місця перебування відповідача, ГУ ДМС у Дніпропетровській області неодноразово доводилося звертатися до правоохоронних органів для забезпечення розшуку відповідача та вжиття заходів адміністративного впливу.

Разом з цим, зазначають, що перебуваючи на території України (навіть після втрати законних підстав для перебування), відповідач неодноразово звертався за захистом країни походження (Сирійської Арабської Республіки) та йому не було відмовлено у наданні такого захисту з боку відповідних органів державної влади країни походження відповідача, що підтверджується неодноразовими фактами документування відповідача паспортними документами іноземця (паспортом громадянина Сирійської Арабської Республіки) та продовженням строку його дії.

В порядку визначеному статтею 5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», відповідач із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався. Це свідчить про відсутність у відповідача обґрунтованих побоювань зазнати переслідувань з боку органів влади країни його походження.

Водночас, наголошують на тому, що відповідач не виконав обов`язку щодо виїзду з України до країни походження або ж до третьої країни. Будь-яких доказів вжиття відповідачем заходів спрямованих на залишення ним території України відповідач не надав.

Просять суд затримати відповідача та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців, тобто до 29.04.2026, з метою забезпечення видворення за межі території України.

Ухвалою від 31.10.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позові обставинами, просив позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечували.

Так, відповідач повідомив, що він приїхав в Україну в 2011 році на навчання. Однак згодом через важкий фінансовий стан його батьків у зв`язку з війною в Сирії він припинив навчання та пішов працювати. В 2022 році, коли почалася війна в Сирії, він не міг повернутися на Батьківщину. Також в нього не було на той момент паспорту, він його відновлював. Коли його вперше притягнули до адміністративної відповідальності, він штраф не оплатив. Через декілька місяців йому зателефонували з міграційної служби та попросили оплатити штраф, він його оплатив, це було у січні 2023 року. Потім він далі працював в Україні, він не міг вже повернутися до себе на Батьківщину, оскільки там вже йшла війна. 05.04.2023 працівники міграційної служби забрали його з місця роботи, знов сказали йому оплатити штраф, він оплатив. Йому оголосили рішення про його видворення. Він продовжив працювати. В січні 2024 року до нього приїхали працівники міграційної служби, сказали щоб він приїхав до них, знову сплатив штраф і далі міг працювати, оскільки він не міг виїхати до себе на Батьківщину у зв`язку з війною. 29.01.2025 він знову був викликаний в міграційну службу, там склали на нього протокол, він сплатив штраф і поїхав працювати далі. Кожного разу, коли він відвідував міграційну службу, він запитував як він може легалізувати своє перебування в Україні, оскільки у нього на Батьківщині йшла війна. Йому кожного разу відповідали, що це неможливо, так як він прострочив легальне перебування в Україні. До жовтня 2025 року, коли його затримали, в нього не змінювалось місце проживання в Україні. Він зв`язався з організацією захисту прав людини. До нього з цієї організації 29.10.2025 приїхала адвоката з Харкова. Вони разом з адвокатом поїхали до міграційної служби писати заяву про надання йому в Україні статусу біженця. Але йому в цьому відмовили, оскільки по ньому було рішення про видворення з України. Адвокат збиралася оскаржувати це рішення, але він про це нічого не знає. Також напередодні 29.10.2025 йому зателефонували з міграційної служби і сказали приїхати оплатити штраф та його ніхто чіпати не буде. Але коли він 29.10.2025 приїхав з адвокатом в міграційну службу, щодо нього знов склали протокол про адміністративне правопорушення та затримали його, потім помістили до ПТПІ. Зазначає, що його адреса місця проживання увесь цей час відома міграційній службі, як і номер телефону, він завжди відповідав на дзвінки. За першим протоколом він не оплатив штраф, оскільки не зміг його сплатити через відсутність ідентифікаційного коду в України, другий, третій та четвертий штраф він сплатив, а п`ятий штраф він не оплатив, оскільки його затримали. Він не залишав територію України, оскільки він працював тут щоб допомогти сім`ї, яка виїхала з Сирії через війну. Він намагався легалізувати свій статус в Україні, але не міг. Зараз для цього йому потрібно виїхати з України щоб потім відкрити візу для в`їзду в Україну, але йому би цього не оформили. Він поважає закони України, його єдина помилка це прострочена віза в Україні, але представники міграційної служби ніяким чином не допомогли йому легалізувати свій статус в Україні отримати статус біженця чи захисту в Україні. Останній час його перебування в Україні, коли війна на його Батьківщині в Сирії вже закінчилася, він не повертався додому, оскільки він з міста Дара, а там не стабільна ситуація, постійні конфлікти між місцевими мешканцями та Ізраїлем. Їхній будинок зруйнований, працювати в Сирії він не зможе, оскільки ситуація там не стабільна. Тому і його батьки досі знаходяться в Йорданії.

Представник відповідача повідомила, що на той час, коли відповідач був затриманий, він з`явився до органів міграційної служби самостійно. Відповідач взагалі постійно був на зв`язку, постійно з`являвся за викликом, сплачував штрафи. При цьому відповідач звертався до працівників міграційної служби з питанням як йому офіційно оформити свій легальний статус в Україні, але вони формально виконували свої обов`язки, притягали його до адміністративної відповідальності та жодної правової допомоги йому не надавали. Оскільки відповідач самостійно з`явився до міграційної служби, до цього неодноразово також з`являвся сам до міграційної служби, тому вважає, що ризику його втечі немає. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином Сирійської Арабської Республіки, прибув на територію України 07.11.2011 з метою навчання та з того часу територію України не покидав, був документований ГУ ДМС в Дніпропетровській області посвідкою на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_2 , терміном дії з 24.09.2013 до 25.07.2018 року, підстава навчання, має паспорт громадянина Сирійської Арабської Республіки зі строком дії до 28.06.2031.

За порушення строку перебування в Україні уповноваженою службовою особою Самарського відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС в Дніпропетровській області відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН 003985 від 03.09.2022 за ч.1 ст.203 КУпАП та 03.09.2022 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН 003977, відповідно до якої на відповідача накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн.

03.09.2022 відносно відповідача в.о. начальника Самарського відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС в Дніпропетровській області прийнято рішення № 8 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, яким відповідача зобов`язано залишити територію України у строк до 02.10.2022.

Відповідач до 02.10.2022 не виїхав за межі території України, не виконав вищезазначене рішення.

За порушення строку перебування в Україні уповноваженою службовою особою ГУ ДМС в Дніпропетровській області відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН 004538 від 03.01.2023 за ч.1 ст.203 КУпАП та 03.01.2023 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН 004530, відповідно до якої на відповідача накладено адміністративне стягнення у розмірі 1870 грн.

03.01.2023 відносно відповідача начальником ГУ ДМС в Дніпропетровській області прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни від 03.01.2023, яким відповідача зобов`язано залишити територію України у строк до 17.01.2023.

Відповідач до 17.01.2023 не виїхав за межі території України, не виконав вищезазначене рішення.

03.01.2023 ГУ ДМС в Дніпропетровській області стосовно відповідача прийнято рішення № 2 про заборону в`їзду в Україну строком на 3 роки, до 03.01.2026 року.

06.04.2023 ГУ ДМС в Дніпропетровській області стосовно відповідача прийнято рішення про примусове видворення з України.

03.08.2023 ГУ ДМС в Дніпропетровській з метою встановлення місцезнаходження відповідача були направлені листи до УПП ДПП ГУНП в Дніпропетровській області, УМП ГУНП в Дніпропетровській області, ГУНП в Дніпропетровській області.

Згідно рапорту поліцейського УКР ГУНП в Дніпропетровській області за результатами заходів із встановлення місця фактичного перебування відповідача встановлено, що відповідач не проживає за останньою відомою адресою його місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Згідно листа УСБ України в Дніпропетровській області від 21.05.2024 відповідач ухиляється від виїзду з України після спливу встановленого законодавством строку, проживає без документів на право проживання в України, чим порушує вимоги ч. 1, 3 ст. 3, ч. 1, 3 ст. 9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також працює у закладі громадського харчування без відповідного дозволу, чим порушує вимоги ст. 42 ЗУ «Про зайнятість населення».

За порушення строку перебування в Україні уповноваженою службовою особою Відділу № 1 у м. Дніпрі ГУ ДМС в Дніпропетровській області відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН 006266 від 22.05.2024 за ч.2 ст.203 КУпАП та 22.05.2024 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН 006257, відповідно до якої на відповідача накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн.

За порушення строку перебування в Україні уповноваженою службовою особою Відділу № 4 у м. Дніпрі ГУ ДМС в Дніпропетровській області відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН 006718 від 29.01.2025 за ч.3 ст.203 КУпАП та 29.01.2025 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН 006708, відповідно до якої на відповідача накладено адміністративне стягнення у розмірі 5100 грн.

29.10.2025 об 15 год. 52 хв. згідно з протоколом про адміністративне затримання № МДН 000231 відповідача затримано у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203 КУпАП.

За порушення строку перебування в Україні уповноваженою службовою особою Відділу № 2 у м. Дніпрі ГУ ДМС в Дніпропетровській області відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН 007639 від 29.10.2025 за ч.2 ст.203 КУпАП та 29.10.2025 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН 007629, відповідно до якої на відповідача накладено адміністративне стягнення у розмірі 5100 грн.

29.10.2025 уповноваженою службовою особою Відділу № 2 у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області стосовно відповідача прийнято рішення про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Таким чином, згідно досліджених матеріалів справи судом встановлено, що після закінчення 25.07.2018 строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні до підрозділів ДМС України з питання отримання документів на право легального перебування в Україні відповідач не звертався. Будь-яких доказів звернення відповідача у встановлений строк до органів міграційної служби з письмовими заявами щодо оформлення документів на право проживання в Україні судом не встановлено.

Також відповідач до відповідних державних органів із заявами про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався. Крім того, відсутні докази, які би свідчили, що відповідач залишав країну свого національного походження у зв`язку з побоюванням стати жертвою переслідувань в розумінні ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Конституція України встановлює, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України (стаття 26). Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (стаття 33).

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій. Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Із заявою про добровільне повернення відповідач до органів державної міграційної служби не звертався.

Згідно ч.8 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

Статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країни де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Також забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Наведений перелік підстав є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому суд зазначає, що станом на теперішній час активні військові дії в країні громадянства відповідача Сирії припинені, тому само по собі посилання відповідача на наявність збройного конфлікту на його Батьківщині як на причину не виконання ним рішень міграційної служби про його примусове повернення та про його примусове видворення з України через порушення міграційного законодавства суд не вважає обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 зазначеного Закону).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Відповідно ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.

Проаналізувавши всі обставини перебування відповідача на території України, судом встановлено наявність факту порушення відповідачем законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, тривалий час перебування відповідача в Україні без законних підстав.

Інформація щодо оскарження відповідачем рішення про його примусове видворення з України у матеріалах справи відсутня.

За порушення іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, або проживання за недійсними документами, недотримання встановленого порядку реєстрації або пересування і вибору місця проживання, працевлаштування, ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування, а також за недотримання Правил транзитного проїзду через територію України до них застосовуються заходи відповідно до законодавства України.

Згідно абз.1 ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців (абз. 1 ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Відповідно до ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Беручи до уваги той факт, що відповідач після перетину державного кордону України і припинення в нього законних підстав для перебування в Україні тривалий час проживає на території України без законних підстав, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1, ч.2 та ч.3 ст.203 КУпАП, відсутні докази його звернення до органів міграційної служби щодо легалізації свого перебування в Україні, тому, всі ці обставини у сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, існує ризик його втечі.

Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затримання відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 2, 4, 7-9, 72-77, 241-246, 289 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення видворення за межі території України задовольнити.

Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 (шість) місяців, рахуючи з 29 жовтня 2025 року до 29 квітня 2026 року, з метою забезпечення видворення за межі території України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 06.11.2025.

Суддя О.А. Рибкін