Справа № 520/23752/25
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 листопада 2025 року Справа № 520/23752/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи Качанівська виправна колонія №54 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

у с т а н о в и в

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи Качанівська виправна колонія №54 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно протягом служби до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, станом на 01.01.2021;

- зобов`язати Державну установу Качанівська виправна колонія №54 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але неотримане речове майно протягом служби до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу в повному обсязі без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, станом на 01.01.2021.

Вважаю, що цей адміністративний позов необхідно залишити без руху, виходячи з наступних мотивів.

Щодо строку звернення до суду із адміністративним позовом та вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами частини 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або ж іншими законами.

Приписами частин третьої і п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до статті 17 КАС України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. У разі, коли законом передбачено обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору, позивач зобов`язаний надати докази дотримання такого порядку (копію звернення до суб`єкта владних повноважень та відповіді на нього, якщо така відповідь надана). Відсутність таких доказів є підставою для залишення позовної заяви без руху відповідно до статті 169 КАС України.

У цій справі предметом позову є визнання протиправною бездіяльності Державної установи Качанівська виправна колонія №54 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно протягом служби до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, станом на 01.01.2021.

З матеріалів справи та аргументів позивача вбачається, що позивач посилається на обов`язковість досудового порядку врегулювання спору, передбаченого спеціальними нормами законодавства, зокрема порядком виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 (далі Порядок № 178), та Порядком забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 року № 578 (далі Порядок № 578).

Відповідно до правових позицій Верховного Суду (зокрема, у постановах від 03.10.2018 у справі № 803/756/17, від 23.08.2019 у справі № 2040/7697/18, від 04.02.2020 у справі № 825/1571/16, від 30.07.2020 у справі № 820/5767/17) право на грошову компенсацію за неотримане речове майно реалізується шляхом подання відповідної заяви (рапорту) до суб`єкта владних повноважень (установи за місцем служби). Це узгоджується з пунктом 23 Порядку № 578, де передбачено, що грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування виплачується на підставі заяви відповідно до пункту 60 цього Порядку, а також з пунктами 3 та 4 Порядку № 178, які регулюють аналогічний механізм для осіб, звільнених зі служби.

Законодавством передбачено чіткий алгоритм дій для отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який є обов`язковим етапом досудового врегулювання спору та спрямований на забезпечення можливості суб`єкта владних повноважень самостійно врегулювати питання без звернення до суду.

Право на грошову компенсацію виникає у разі звільнення особи зі служби (виключення зі списків особового складу) за умови, що протягом служби особа не отримала належне речове майно відповідно до встановлених норм (згідно з пунктом 3 Порядку № 178 та нормами забезпечення, визначеними в Порядку № 578). Вартість компенсації розраховується за цінами предметів обмундирування на дату звернення без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права.

Звільнена особа подає до установи за місцем останньої служби (у даному випадку Державної установи Качанівська виправна колонія №54) заяву (для звільнених осіб) або рапорт (для осіб на службі) з чіткою вимогою нарахувати та виплатити грошову компенсацію. Звернення повинно містити обґрунтування права на компенсацію, перелік неотриманого майна, розрахунок вартості та реквізити для виплати. Форма звернення повинна відповідати спеціальним нормам (пункт 4 Порядку № 178: рапорт як спеціальна форма доповіді або заява як звернення громадянина для реалізації прав). Звернення реєструється установою, і на нього надається мотивована відповідь.

Установа зобов`язана розглянути звернення протягом 30 днів (з можливим продовженням до 45 днів у складних випадках) відповідно до Закону України Про звернення громадян. Під час розгляду проводиться перевірка фактів неотримання майна, розрахунок компенсації за нормами Порядку № 578 (пункт 60: розрахунок на підставі норм забезпечення, строків носіння та вартості майна). Установа приймає рішення про нарахування та виплату компенсації або про відмову з обґрунтуванням (наприклад, відсутність підстав або неповний пакет документів).

У разі позитивного рішення компенсація виплачується на банківський рахунок особи. У разі відмови особа отримує письмову відповідь, яка може бути оскаржена в суді.

Якщо установа відмовляє у виплаті або не надає відповіді (бездіяльність), особа має право звернутися до адміністративного суду протягом місячного строку з моменту отримання відмови або спливу строку на відповідь (частина п`ята статті 122 КАС України).

Цей алгоритм забезпечує ефективне врегулювання спору на адміністративному рівні, зменшуючи навантаження на судову систему, та є обов`язковим відповідно до статті 17 КАС України, оскільки передбачений спеціальними нормами постанов Кабінету Міністрів України.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що 08.02.2021 ОСОБА_1 звернулась з заявою до державної установи Качанівська виправна колонія №54 з заявою, щодо виплати грошової компенсації за належне, проте, неотримане речове майно та була повідомлена, що згідно з пунктом 22 Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально - виконавчої служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №578 від 14.08.2013 року, грошова компенсація виплачується за умови наявності коштів та в межах бюджетних асигнувань, установлених на відповідні цілі. Бюджетні асигнування затверджуються Законом України Про державний бюджет, паспортом бюджетної програми та кошторисом.

08.02.2021 позивач ознайомилась із довідкою про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна на загальну суму 9056,40 грн.

В подальшому, у квітні 2024 року, після надходження видатків за КЕКВ 2210 Предмети, матеріали, обладнання та інвентар, за якими здійснюється виплата компенсації замість предметів речового майна особистого користування, ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але неотримане речове майно протягом служби до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу було виплачено в повному обсязі у сумі 8920,55 грн, з урахуванням податків та зборів.

Отже про порушення свого права позивач дізналась 08.02.2021, що також підтверджено було у квітні 2024 року під час виплати такої суми.

Адвокатський запит, на який посилається позивач (лист-відповідь від 07.08.2025), є збором інформації, а не заявою позивача щодо досудового врегулюванням спору у цій категорії спору.

Відповідно до ч. 1 статті 24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту

Отже, адвокатський запит є інструментом для отримання відомостей, необхідних для надання правової допомоги клієнту, таких як копії документів, довідки чи пояснення.

У даному випадку адвокатський запит не є заявою про вимогу вчинити адміністративні дії (наприклад, нарахувати та виплатити кошти) та не замінює заяву (рапорт) про виплату компенсації, оскільки не містить вимоги про задоволення матеріального права позивача, а лише просить надати дані (наприклад, про розрахунок чи підстави).

Відповідь на такий адвокатський запит не є рішенням по суті спору, а лише інформаційним повідомленням, яке не запускає строки оскарження та не свідчить про спробу врегулювання.

Це підтверджується практикою Верховного Суду у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 380/5093/20, де підкреслюється розмежування між запитами на інформацію та зверненнями з вимогами вчинити дії. Отже, адвокатський запит є етапом підготовки до можливого спору, а не досудовим врегулюванням спору.

З огляду на викладене суд прийшов до переконання про те, що доказів на підтвердження того, що існували будь-які обставини, які створили об`єктивні перешкоди та заважали позивачу вчасно звернутися до суду за захистом прав, позивачем не надано.

Отже, спірні правовідносини, з приводу яких позивач звернувся до суду з вказаними позовними вимогами, виникли на час виключення позивача зі списку особового складу 08.02.2021, ознайомлення із атестатом на предмети речового майна, який містив суму до виплати, яка надалі виплачена у квітні 2024 року.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права 04.09.2025, що підтверджено матеріалами справи, тобто з суттєвим пропуском місячного строку звернення до суду, визначеного частини 5 статті 122 КАС України.

Відтак позивач пропустив встановлений законодавством строк звернення до адміністративного суду.

Згідно з частиною шостою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, позивачу належить надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні причини його пропуску строк звернення до адміністративного суду, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин та надати суду оригінал або копію платіжного документа про сплату судового збору.

Щодо сплати судового збору за подання адміністративного позову до суду.

Згідно з ч.3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Будь-яких даних щодо звільнення позивача від сплати судового збору за подання адміністративного позову до суду згідно з ст. 5 Закону України Про судовий збір не встановлено.

Клопотання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати у відповідності до ст. 8 Закону України Про судовий збір не подано.

Відтак позивачу необхідно здійснити оплату судового збору за подання адміністративного позову до суду.

Відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року - 3028,00 грн.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позов подано через систему "Електронний суд", предметом позову у даній справі є позовна вимога немайнового характеру.

Відтак позивачу необхідно здійснити оплату судового збору у розмірі 968,96 грн, за наступними реквізитами: Отримувач коштів - ГУК Харків обл/мХар Основ`ян/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37874947, Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) - 899998, Рахунок отримувача - UA4020661, Код класифікації доходів бюджету - 22030101, Призначення платежу*;101;__________, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Харківський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

При цьому, позивач повинен надати суду оригінал або копію платіжного документа про сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків шляхом надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності його пропуску та доказів сплати судвового збору, у відповідності до ч. 13 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 161, 171, 248, 259, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України

п о с т а н о в и в

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи Качанівська виправна колонія №54 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом десяти днів з вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позов буде залишено без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 07.11.2025.

Суддя М. І. Садова