Справа № 200/8144/25
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

07 листопада 2025 року Справа №200/8144/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Крилова М.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2025 року до Донецького окружного адміністративного суду, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», надійшов позов адвоката Демченко В.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Красноармійським МВУМВС України в Донецькій області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , основного розміру пенсії, гарантованого статтею 8 Закону України №345-VI від 02.09.2008 року «Про підвищення престижності шахтарської праці», максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Красноармійським МВУМВС України в Донецькій області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , у відповідності до вимог статті 8 Закону України №345-VI від 02.09.2008 року «Про підвищення престижності шахтарської праці», а саме: у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, без обмеження пенсії максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність), з місяця здійснення такого обмеження;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо здійснення розрахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Красноармійським МВУМВС України в Донецькій області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , у розмірі меншому, ніж визначено ст. 8 Закону України №345-VI від 02.09.2008 року «Про підвищення престижності шахтарської праці» з обмеженням індексації з 01.01.2023 року (-3294,25), з 01.03.2024 року (-818,78), з 01.03.2025 року (-2116,64);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Красноармійським МВУМВС України в Донецькій області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , у відповідності до вимог статті 8 Закону України №345-VI від 02.09.2008 року «Про підвищення престижності шахтарської праці», із застосуванням коефіцієнтів індексації з 01.01.2023 року, з 01.03.2024 року, з 01.03.2025 року, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 року, №185 від 23.02.2024 року, № 209 від 25.02.2025 року, з місяця здійснення обмеження виплати коефіцієнтів такої індексації.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом: надання до суду належним чином обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав, що можуть свідчити про поважність пропуску такого строку з підтверджуючими відповідні обставини доказами.

На виконання вимог ухвали представником позивача надано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Стосовно заявленого клопотання про поновлення строку звернення, суд зазначає.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Вказаний висновок сформовано в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Суд зауважує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

У постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 дійшла висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

У клопотанні про поновлення строку звернення представник позивача вказує, що про порушення своїх прав щодо обмеження основного розміру пенсії, гарантованого статтею 8 Закону України №345-VI від 02.09.2008 року «Про підвищення престижності шахтарської праці», максимальним розміром, позивач дізнався у квітні 2025 року під час спілкування з колишніми колегами, на цей час пенсіонерами, мешкаючи вже у Дніпропетровській області, після чого декілька разів звертався до пенсійного фонду, в тому числі і через адвоката, проте відповіді на свої звернення не отримав. Вказує, що 07.09.2025, після реєстрації в електронному кабінеті у розділі «Моя пенсія» на веб-порталі Пенсійного фонду України, дізнався про обмеження максимальним розміром пенсії та неналежну виплату індексації.

Суд зазначає, що надання до Пенсійного органу запиту від 24.04.2025 та реєстрації позивача у електронному кабінеті ПФУ не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинна довести той факт, що не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом певного строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При цьому, представник позивача вказує, що позивач неодноразово звертався до пенсійного фонду, проте в матеріалах справи наявне лише одне звернення, а саме адвокатський запит від 24.04.2025 № 19/03/25-Ф/1, інших звернень матеріали справи не містять.

У постанові від 24.02.2021 у справі №540/2097/18 Верховний Суд висловив правову позицію, що юридична необізнаність не може визнаватися тією непереборною обставиною, явищем чи фактором, що завадили позивачу з дотриманням установлених законом строків звернутися до суду з позовом.

Стосовно посилань позивача на введення в Україні воєнного стану, що, на думку позивача є підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд звертає увагу, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Велика Палата Верховного Суду зазначила в постанові від 08.12.2022 року у справі №990/102/22, що обставина повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України могла унеможливити дотримання встановленого законом процесуального строку, однак поважними такі причини можна визнати лише за умови надання до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд враховує, що Верховний Суд в Постанові від 10.01.2023 року у справі №640/3489/21 зазначив про таке:

«введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Суд звертає увагу, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини».

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено на підставі інформації в мережі Інтернет Покровської МВА, що відділення Укрпошти працювали в м. Покровськ до 28 січня 2025 року.

При цьому, відповідно до довідки № 1232- позивач був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа 12 вересня 2024 року, проте до квітня 2025 року позивачем не було вжито жодних активних дій з метою отримання інформації від пенсійного органу про складові та розмір пенсійних виплат.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справа №240/12017/19 зауважив, що триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження судового рішення з поважних причин.

Обставини, на які посилається позивач, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду з цим позовом, оскільки не перешкоджали зверненню до суду в установлений строк. Наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду мають суб`єктивний характер і не позбавляли останнього можливості звернутися до суду з цим позовом у встановлені КАС України строки.

Отже, враховуючи, що зазначені позивачем обставини не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, позивач пропустив строк звернення до суду з не поважних причин.

Позивач, у позовній заяві, просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність), з місяця здійснення такого обмеження, тобто з 01.03.2025 року та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнтів індексації з 01.01.2023 року, з 01.03.2024 року, з 01.03.2025 року, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 року, №185 від 23.02.2024 року, № 209 від 25.02.2025 року, з місяця здійснення обмеження виплати коефіцієнтів такої індексації тобто з 01.03.2023 року, 01.03.2024 та 01.03.2025 року відповідно.

Разом з цим, звернувся до суду 21 жовтня 2025 року, тобто з пропуском встановленого шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Тобто виявленні недоліки ухвалою суду від 27 жовтня 2025 року позивачем не усунуті.

Відповідно до частини 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, яка регулює питання поновлення та продовження процесуальних строків, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

На підставі положень Кодексу адміністративного судочинства України, вважаю за можливе продовжити строк усунення недоліків позовної заяви з метою надання позивачу додаткового часу для виконання ухвали суду від 28 грудня 2021 року в межах строків, встановлених частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повторно зазначаю, що позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом:

- надання обгрунтованного клопотання про поновлення пропущеного строку на подання позовної заяви.

Керуючись ст. 121, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку відмовити.

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви: п`ять днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною, та її буде повернуто позивачу.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Крилова