Справа № 275/965/25
Суддя: Данилюк О. С.
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/965/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 року с-ще Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

за участю секретаря с/з Марієвської Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Брусилів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 4 взводу 3 батальйону УПП в Рівненський області рядового поліції Табачук Анни Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління патрульної поліції в Рівненській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до поліцейського 4 взводу 3 батальйону УПП в Рівненський області рядового поліції Табачук Анни Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначила, що 24 вересня 2025 поліцейським поліцейського 4 взводу 3 батальйону УПП в Рівненський області рядовим поліції Табачук Анною Миколаївною було винесено постанову серії ЕНА № 5792411 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за перевищення швидкості, зафіксоване приладом TruCam.

Позивач Добровільська Є.М. вважає вказану постанову незаконною, оскільки прилад TruCam, використаний в даному випадку, застосовувався поліцейським в ручному режимі, що не передбачено законом, оскільки такий прилад не є стаціонарним автоматичним засобом фіксації. Також вказала, що у оскаржуваній нею постанові вказано транспортний засіб Honda Accord НОМЕР_1 , власник ОСОБА_2 , тоді як позивачка фактично керувала автомобілем Nissan НОМЕР_2 .

Просила скасувати постанову серії ЕНА № 5792411 від 24.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2025 року у справі за вказаним адміністративним позовом було відкрито спрощене провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні. Також вказаною ухвалою було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління патрульної поліції в Рівненській області.

Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління патрульної поліції в Рівненській області до суду надійшли пояснення на позовну заяву ОСОБА_1 , за змістом яких позовні вимоги ОСОБА_1 представник вважає безпідставними та необґрунтованими. Так, зазначив, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 5792411від 20.09.2025 року винесена у зв`язку з порушенням позивачем Правил дорожнього руху України, а саме перевищенням встановлених обмежень швидкості руху позивачка в населеному пункті рухалась зі швидкістю 88 км/год, що було зафіксовано на прилад TruCam LTI 20/20, тобто порушила п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5792411 від 20.09.2025 року, винесеної відносно ОСОБА_1 , відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, встановлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано санкцію статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зазначив, що оскаржувана постанова винесена на підставі, в межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Також вважає необґрунтованим посилання позивачки на відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджують факт вчинення нею правопорушення, та неналежність, на думку позивачки, як доказів фото та відео з вимірювача TruCam, оскільки законність і правомірність використання цього приладу вимірювання не є спірним та підтверджується змістом копій свідоцтв про повірку приладу від 03.12.2024 року, чинного до 03.12.2025 року, № 22-01/32860 з максимально допустимою похибкою при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі +- 2 км/год, згідно якого зазначений прилад є придатним до застосування; змістом сертифікату від 28.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012, згідно якого прилад зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, змістом експертного висновку від 07.09.2021 року № 04/05/02-2522. Крім того вважає безпідставними твердження позивачки про неправомірність використання поліцейським приладу TruCam, тримаючи його в руках, оскільки з технічної документації такого приладу вбачається, що саме такий спосіб його застосування є належним та правомірним. При цьому диспозиція ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» дозволяє використовувати фото- і відеотехніку, в тому числі техніку, що працює як в автоматичному режимі, так і технічні прилади та засоби з виявлення та фіксації правопорушень, яким є прилад TruCam LTI 20/20.

Просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, надіслала до суду клопотання про розгляд справи в її відсутність, в якому позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач поліцейська 4 взводу 3 батальйону УПП в Рівненський області рядовий поліції Табачук А.М. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем роботи (а.с. 66), причина її неявки суду невідома.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління патрульної поліції в Рівненській області, в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причина його неявки суду невідома.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП).

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту ПДР; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до пункту 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

У відповідності до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5792411 від 24.09.2025 встановлено, що ОСОБА_1 24.09.2025 о 09:40:59 год. у с. Крупець, а/д М-06 Київ Чоп 423 км, керуючи транспортним засобом Honda Accord, д.н.з НОМЕР_1 , власник ОСОБА_2 , перевищила встановлене обмеження швидкості руху більш ніж на 20 км/год, а саме в населеному пункті Крупець рухалась зі швидкістю 88 км/год, чим порушила п. 12.4. ПДР. Швидкість руху вимірювалась приладом ТruСаm LTI 20/20 (а.с. 4).

Разом з тим з наданих як позивачкою ОСОБА_1 , так і представником Управління патрульної поліції в Рівненській області доказів (а.с. 28 зворот, 45) вбачається, що з перевищенням швидкості руху рухався автомобіль Nissan, д.н.з НОМЕР_2 , який згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 (а.с. 6).

Отже, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки містить відомості, що вочевидь протирічать фактичним обставинам події.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988р. зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення, і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

При цьому правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991р. рекомендовано керуватись у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вказане, та беручи до уваги, що факт вчинення позивачкою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме керування 24.09.2025 о 09:40:59 год. у с. Крупець автомобілем Honda Accord, д.н.з НОМЕР_1 з перевищенням встановленої швидкості руху, внаслідок чого на неї постановою серії ЕНА № 5792411 від 24.09.2025 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, належними та допустимими доказами не підтверджено, зазначена постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) (п. 2) або закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3).

З огляду на зазначене, справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 122 ч. 1, 245, 247, 251 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 257-262, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського 4 взводу 3 батальйону УПП в Рівненський області рядового поліції Табачук Анни Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління патрульної поліції в Рівненській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 5792411 від 24.09.2025, винесену поліцейською 4 взводу 3 батальйону УПП в Рівненський області рядового поліції Табачук Анною Миколаївною, у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_3 , - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_3 , - закрити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.С. Данилюк