Справа № 240/5922/22
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у вдкритті касаійного провадження

06 листопада 2025 року

м. Київ

справа №240/5922/22

адміністративне провадження № К/990/43851/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року (колегія у складі суддів Мацького Є.М., Залімського І.Г., Сушка О.О.)

у справі № 240/5922/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФ України в Житомирській області, відповідач, скаржник), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФ України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати з 11.08.2021 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII);

- зобов`язати відповідача провести з 11.08.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з законом про Державний бюджет України на відповідний рік), щомісячно, з підстав протиправності вказаної бездіяльності на думку позивача.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.01.2023 позов задоволено частково. На виконання цього рішення суду були видані виконавчі листи.

16.05.2025 від позивача до суду першої інстанції надійшла заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 05.06.2025 відмовив у задоволенні вказаної заяви.

Не погодившись з цією ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу від 05.06.2025 та прийняти нове рішення про задоволення заяви.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2025 вказану апеляційну скаргу задоволено, а ухвалу суду першої інстанції від 05.06.2025 скасовано та прийнято нове рішення про задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

20.10.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ ПФ України в Житомирській області, в якій останній просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025, а натомість прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

За правилами ч. 1 ст. 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Втім, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених положень законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Статтею 294 КАС України визначено перелік ухвал на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Так, п. 19 ч. 1 ст. 294 цього Кодексу встановлено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 КАС України, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Зі змісту вказаних положень процесуального закону вбачається, що ухвала суду першої інстанції за результатами розгляду питання про зміну або встановлення способу і порядку виконання судового рішення та ухвалене за результатами її перегляду судове рішення суду апеляційної інстанції, не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2025, ухвалена за результатами апеляційного перегляду ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 05.06.2025, винесеної за наслідками розгляду заяви про зміну або встановлення способу і порядку виконання судового рішення, не належить до тих, що можуть бути оскарженні в касаційному порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відтак, підстави для відкриття касаційного провадження на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2025 - відсутні.

Керуючись ст.ст. 328, 333 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі № 240/5922/22.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб