Справа № 160/27675/23
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/27675/23
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Дивнич Д.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2024р. у справі №160/27675/23
за позовом:Приватного підприємства «Лендфорт Дніпро»
до: про:Головного управління ДПС у Дніпропетровській області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

24.10.2023р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Приватного підприємства «Лендфорт Дніпро» (далі ПП «Лендфорт Дніпро») до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення / а.с. 1-11 том 1/, за яким 31.10.2023р. судом першої інстанції відкрито провадження у адміністративній справі №160/27675/23 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 65- том 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що в результаті проведеної відповідачем планової виїзної документальної перевірки ПП «Лендфорт Дніпро» за період з 01.01.2019р. по 31.12.2020р. податковим органом зроблено висновки про порушення підприємством: - пп.141.4.1, пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПК України, зі змінами та доповненнями (в редакції, що діяла на момент вчинення порушення), що призвело до заниження податку з доходу нерезидента за 2020 рік в сумі 10276950грн.; - пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.46.1 ст.46, п.103.9 ст.103 ПК України (в редакції, що діяла на момент вчинення порушення) щодо не подання до ГУ ДПС у Дніпропетровській області Податкової декларації з податку на прибуток підприємства разом з Розрахунком (звіт) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України (Додаток ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства) за періоди, в яких відбувались виплати нерезиденту, а саме за 2020 рік., що було відображено у акті перевірки №105/04-36-07-18/39672576 від 19.01.2022р., на підставі якого відповідачем 03.08.2023р. прийняті податкові повідомлення-рішення, в тому числі, податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання позивача з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 10276950грн. Позивач вважає висновки акту перевірки про не підтвердження ПП «Лендфорт Дніпро» первинними документами витрат нерезидента ТОВ «Мульті Бізнес Трейдінг» при придбанні частки у статутному капіталі ТОВ «Український харчовий Альянс ЕКО», чим допущено порушення пп.141.4.1, пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПК України, яке полягає у невиконанні вимог щодо оподаткування ним доходів нерезидента у вигляді прибутку від продажу останнім часток у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, що призвело до заниження податку з доходу нерезидента за 2020 рік в сумі 10276950грн. та прийняте відповідачем 03.08.2023р. податкове повідомлення-рішення № необґрунтованими та безпідставними оскільки виконання зобов`язання з оподаткування було неможливим, тому, що на момент виплати коштів нерезиденту ПК України не містив норми, яка визначала б базу оподаткування прибуток нерезидента від такого виду операцій, як операції з продажу корпоративних прав у вигляді часток у статутному капіталі, і без визначення у ПК України такого обов`язкового елементу, як база оподаткування, як цього вимагає пп.7.1.3. п.7.1. і п.7.4. ст.7 ПК України, виконання зобов`язання з оподаткування відповідно до вимог ПК неможливе, через відсутність обов`язкового елементу. Порядок визначення прибутку від здійснення операцій з продажу корпоративних прав був включений до ПК України Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» № 466-IX від 16.01.2020р. вже після виплати позивачем коштів нерезиденту. При цьому позивач зазначає, що придбані ТОВ «Мульті Бізнес Трейдінг» у фізичних осіб корпоративні права, що були у подальшому продані позивачу, є частками у статутному капіталі саме ТОВ «Український харчовий Альянс ЕКО», які не посвідчуються жодним із видів цінних паперів. Позивачем після отримання акту перевірки надано податковому органу разом із запереченнями на акт копії банківських виписок із відомостями про понесені ним витрати на придбання корпоративних прав ТОВ «Український харчовий Альянс ЕКО», які були відхилені з посиланням на відсутність належного засвідчення та ненадання договорів купівлі-продажу, на підставі яких нерезидент придбав корпоративні права ТОВ «Український харчовий Альянс ЕКО». Отже позивач вважає, що був зобов`язаний оподаткувати не дохід, а прибуток нерезидента від вказаної операції, визначений у порядку, передбаченому розділом ІІІ ПК України, якого не існувало на момент перерахування позивачем нерезиденту коштів, що унеможливлювало їх оподаткування позивачем, і позивач не міг на власний розсуд визначати як вираховувати отриманий нерезидентом прибуток, бо закон вимагає визначати такий прибуток згідно із розділом ІІІ ПК України. З урахуванням наведеного просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області № від 03.08.2023р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2024р. у справі №160/27675/23 адміністративний позов ПП «Лендфорт Дніпро» задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області № від 03.08.2023р. / а.с. 189-192 том 1/.

Відповідач - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу / а.с. 4-7 том 2/, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025р. у справі №160/27625/23 апеляційну скаргу ГУ ДПС у Дніпропетровській області задоволено, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2024р. у справі №160/27675/23 скасовано, у задоволенні адміністративного позову ПП «Лендфорт Дніпро» до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено / а.с. 79-83 том 2/.

Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішення суду апеляційної інстанції оскаржив його в касаційному порядку / а.с. 94-104 том 2/ та постановою Верховного Суду від 14.08.2025р. у справі №160/27675/23 касаційну скаргу ПП «Лендфорт Дніпро» задоволено частково, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025р. у справі №160/27625/23 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду / а.с. 233-243 том 2/.

Матеріали адміністративної справи №160/27625/23 надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 22.08.2025р. / а.с. 1 том 3/, із застосуванням автоматизованої системи документообігу суду здійснено автоматизований розподіл справи та матеріали справи передано визначеному складу колегії суддів, яка ухвалою від 26.08.2025р. прийняла до свого провадження справу №160/27625/23 за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2024р. у справі №160/27675/23 та призначила справу до судового розгляду / а.с. 4 том 3/, про що було повідомлено учасників справи / а.с. 5-8 том 3/.

За заявою представника позивача судом апеляційної інстанції розгляд цієї справи у судовому засіданні було призначено в режимі відеоконференції / а.с. 18 том 3/.

Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 4-7 том 2/ та додаткових письмових поясненнях / а.с. 30-32 том 3/ на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняттям ним рішення у цій справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, оскільки в ході проведення перевірки було встановлено придбання позивачем згідно договору №04/12-1 від 04.12.2019р. частки у статутному капіталі ТОВ «Український харчовий Альянс ЕКО» у нерезидента ТОВ «Мульті Бізнес Трейдінг» (КНР, адреса 604, Тауер А, Нью-Трейд Плаза, 6 на вул. Пінг, Шатин, Північна територія Гонконг, реєстраційний номер 2425730), розмір частки продавця, що продається покупцю становить у грошовому виразі 7500000 грн, а у відсотковому - 100% статутного капіталу ТОВ «Український харчовий Альянс ЕКО» (п.1 договору), ціна частки за домовленістю сторін становить 2500000дол. США. Відповідно до акту приймання- передачі від 11.12.2019р. ТОВ «Мульті Бізнес Трейдінг» передало позивачу частку у статутному капіталі ТОВ «Український харчовий Альянс ЕКО», а позивач перерахував грошові кошти сумі 68513000,00 грн. при виплаті яких ПП «Ленндфорт Дніпро» не утримано податок з доходів нерезидента та не подано до ДПС додаток ПН «Розрахунок (звіт) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом походження з України» до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2020 рік, при цьому під час проведення перевірки позивачем надано первинні документи, що підтверджують перерахування нерезиденту ТОВ «Мульті Бізнес Трейдінг» грошових коштів у сумі 2500000 доларів США (гривневий еквівалент 68513000,00 грн), а саме: договір на придбання частки; акт приймання-передачі частки; платіжні доручення, чим підтверджено виплачений дохід зазначеному вище нерезиденту, але документи, щодо підтвердження здійснення витрат нерезидентом ТОВ «Мульті Бізнес Трейдінг» на придбання цінних паперів (корпоративних прав) до перевірки позивачем не надано, тоді як підтвердження здійснення витрат нерезидента на придбання цінних паперів (корпоративних прав) повинно відбуватися на підставі первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку. ТОВ «Мульті Бізнес Трейдінг» зареєстроване у особливому адміністративному районі Китаю Гонконг і станом на сьогодні Україна не уклала відповідний договір про усунення подвійного оподаткування з Гонконгом, тому доходи із джерелом їх походження з України, що одержуються резидентом Гонконгу, оподатковуються відповідно до положень ПК України і положення ст. 103 ПК України у цьому випадку не застосовуються, зважаючи на те, що незалежно від того, чи буде надана довідка про підтвердження статусу податкового резидента Гонконгу, чи ні, звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку не можуть бути застосовані через відсутність міжнародного договору, який би надавав такі пільги. З урахуванням наведеного висновок акту перевірки про порушення пп.141.4.1, пп. 141.4.2 п.141.4 ст.141 ПК України , в результаті чого позивачем занижено податок з доходу нерезидента за 2020 рік на суму 10276950 грн. є обґрунтованими. При цьому заявник апеляційної скарги акцентував увагу суду на тому, що надані позивачем виписки з банківських рахунків ТОВ «Мульті Бізнес Трейдінг» не були враховані податковим органом оскільки не завірені належним чином та не дозволяють зробити висновки про здійснення ТОВ «Мульті Бізнес Трейдінг» платежів саме за придбання частки у статутному капіталі ТОВ «Український харчовий Альянс ЕКО». Відповідач просив скасувати рішення суду першої інстанції від 11.03.2024р. у цій справі та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 40-47 том 2/ та додаткових письмових поясненнях / а.с. 12-15 том 3/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи об`єктивно та повно з`ясовано усі обставини які мали значення для вирішення справи та ухвалено у справі рішення без порушень норм чинного матеріального та процесуального права, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 11.03.2025р. у цій справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні в режимі відеоконференції:

- представника відповідача, яка підтримала доводи апеляційної скарги та додаткових письмових пояснень, і просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 11.03.2024р. у цій справі скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі;

- представників позивача, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, підтримали доводи письмового відзиву на апеляційну скаргу та додаткових письмових пояснень, та просили апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 11.0.2025р. у цій справі залишити без змін;

перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у цій справі в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідачем у справі - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, проведено планову виїзну документальну перевірку ПП «Лендфорт Дніпро» за період з 01.01.2019р. по 31.12.2020р. з метою здійснення контролю за додержанням вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів, установлених законодавством, за результатами якої складено акт №105/04-36-07-18/39672576 від 19.01.2022р. (далі - акт перевірки).

З наданої суду та долученої до матеріалів справи ксерокопії вищезазначеного акту перевірки / а.с. 40-49 том 1/ вбачається, що за результатами проведеної перевірки відповідачем зроблено висновки про порушення позивачем, зокрема:

- підпунктів 141.4.1, 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України зі змінами та доповненнями (в редакції, що діяла на момент вчинення порушення), у результаті чого занижено податок з доходу нерезидента за 2020 рік в сумі 10276950грн;

- підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, пункту 46.1 статті 46, пункту 103.9 статті 103 ПК України (в редакції, що діяла на момент вчинення порушення) в частині не подання до ГУ ДПС Податкової декларації з податку на прибуток підприємства разом з Розрахунком (звітом) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України (Додаток ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства) за періоди, в яких відбувались виплати нерезиденту, а саме за 2020 рік.

Вищенаведений висновок зроблено відповідачем під час перевірки обставини придбання позивачем у нерезидента частки в статутному капіталі товариства.

Податковим органом під час проведення перевірки та судом під час розгляду цієї справи встановлено, що відповідно до договору №04/12-1 від 04.12.2019р. купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Український харчовий Альянс ЕКО» позивач - ПП «Лендфорт Дніпро» (Покупець) придбав у ТОВ «Мульті Бізнес Трейдінг» (Продавець, КНР, Північна територія Гонконг, реєстраційний номер 2425730) частку в статутному капіталі ТОВ «Український харчовий Альянс ЕКО» () / а.с. 125-126 том 1/, розмір частки продавця, що продається покупцю становить у грошовому виразі 7500000 грн., а у відсотковому - 100% статутного капіталу ТОВ ТОВ «Український харчовий Альянс ЕКО» (п. 1 договору), ціна частки за домовленістю сторін становить 2500000 доларів США, розрахунок за частку здійснюється покупцем в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів платіжним дорученням на поточний рахунок продавця, термін оплати частки до 31 грудня 2020 року (п. 3 договору).

Частка у статутному капіталі «Український харчовий Альянс ЕКО», , яка є предметом вищезазначеного договору купівлі-продажу, передана покупцю - позивачу у справі, 11.12.2019р., що підтверджується відповідним актом приймання-передачі від 11.12.2019р. / а.с. 127- 128 том 1/ .

Покупцем позивачем у справі, свої зобов`язання за вищезазначеним договором купівлі-продажу в частині оплати за частку у статутному капіталі ТОВ «Український харчовий Альянс ЕКО», , виконані і на підтвердження цих обставин ним під час проведення перевірки та під час розгляду цієї справи надано платіжні доручення №1 від 18.03.2020р. та №2 від 02.04.2020р. щодо перерахування продавцю нерезиденту ТОВ «Мульті Бізнес Трейдінг» по 1250000 доларів США кожним платіжним дорученням / а.с. 123-124 том 1/.

Податковим органом за результатами перевірки зроблено висновок про те, що позивач під час здійснення виплат нерезиденту не утримав податок на доходи (прибуток) нерезидента з джерелом їх походження з України і не подав до ДПС додаток ПН «розрахунок податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом походження з України» до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2020 рік та не надав до перевірки документи, підтверджуючі понесення нерезидентом витрат на придбання статутного капіталу ТОВ «Український харчовий Альянс ЕКО», у зв`язку з чим податковим органом визначено, що базою оподаткування є вся виплачена нерезидентові сума доходу - 68513000,00 грн., і сума заниженого податку за 2020р. складає 10276950 грн.

Також під час розгляду цієї справи судом встановлено, що після отримання акту перевірки позивачем подано до податкового органу заперечення на акт перевірки до яких, серед іншого, додано копії виписок з банківського рахунку ТОВ «Мульті Бізнес Трейдінг» щодо операцій з оплати придбаних ним часток статутного капіталу ТОВ «Український харчовий Альянс ЕКО» /а.с. 36-39 том 1/, але відповідач, оцінивши ці документи, зазначив, що надані виписки належним чином не завірені та з наданих копій неможливо визначити, за що та кому ТОВ «Мульті Бізнес Трейдінг» перерахував кошти.

Відповідачем 03.08.2023р. на підставі акту перевірки прийнято, серед іншого податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання позивача з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 10276950 грн. (основний платіж), і саме це рішення відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, є предметом оскарження у цій справі.

Висновки суду першої інстанції про протиправність оскарженого позивачем податкового повідомлення-рішення ґрунтуються на помилковості висновків такої перевірки стосовно недотримання позивачем податкового законодавства стосовно оподаткування прибутку іноземних юридичних осіб.

Стосовно суті порушення, яке стало підставою для збільшення позивачу суми грошового зобов`язання, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Особливості оподаткування нерезидентів визначаються пунктом 141.4 статті 141 ПК України, підпунктом 141.4.1 якого в редакцій чинній на момент здійснення позивачем платежів за придбану частку статутного капіталу ТОВ «Український харчовий Альянс ЕКО» - 18.03.2020р. та 02.04.2020р., передбачено, що доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є, зокрема, прибуток від здійснення операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів, деривативів або інших корпоративних прав, визначений відповідно до цього розділу (абзац «е»).

Відповідно до положень пп. 141.4.2. п. 141. 4 ст. 141 ПК України( в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Положеннями пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України та законами з питань митної справи.

Пунктом 23.2 ст. 23 ПК України передбачено, що база оподаткування і порядок її визначення встановлюються Податковим кодексом України для кожного податку окремо.

За приписами п. 29.1 ст. 29 ПК України обчислення суми податку здійснюється шляхом множення бази оподаткування на ставку податку із/без застосуванням відповідних коефіцієнтів.

Відповідно до п. 7.1 ст. 7 ПК України під час встановлення податку обов`язково визначаються такі елементи: платники податку; об`єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Згідно з п. 7.4 ст. 7 ПК України елементи податку, визначені в пункті 7.1 цієї статті, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування визначаються виключно цим Кодексом.

Сукупний аналіз наведених вище норм чинного на момент виникнення спірних відносин податкового законодавства дає можливість зробити висновок про те, що на момент проведення позивачем у справі розрахунків з ТОВ «Мульті Бізнес Трейдінг» за договором №04/12-1 від 04.12.2019р. купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Український харчовий Альянс ЕКО» - 18.03.2020р. та 02.04.2020р., норми чинного податкового законодавства визначали об`єкт оподаткування та розмір ставки податку на прибуток нерезидента 15%, але не містили визначення бази оподаткування, тому колегія суддів вважає, що станом на 18.03.2020р. та 02.04.2020р. податковим законодавством не було встановлено порядок визначення податку на прибуток іноземних юридичних осіб (не резидентів) від здійснення операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів, деривативів або інших корпоративних прав, тому позивач не мав можливості і не був зобов`язаний самостійно визначати методологію визначення цього податку.

Дійсно у зв`язку із набранням чинності з 01.07.2020р. окремих положень Закону України №466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПК України був доповнений новим абзацем, відповідно до якого прибуток від здійснення операцій, визначених у підпункті «е» пп. 141.4.1 цього пункту, визначається як позитивна різниця між доходом, отриманим від продажу або іншого відчуження інвестиційного активу, та документально підтвердженими витратами на придбання такого активу. Якщо на вимогу особи, яка відповідно до цього підпункту є відповідальною за сплату податку з прибутку від здійснення такої операції, нерезидент, який відчужує інвестиційний актив, не надає документи, що підтверджують витрати на придбання такого активу, базою оподаткування податком на такий прибуток є вартість операції з відчуження інвестиційного активу.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збору даних та інформації, необхідних для декларування окремих об`єктів оподаткування» № 1117-IX від 17.12.2020р. Перехідні положення ПК України, серед іншого доповнені пунктами:

- 60-7. Норми підпункту "е" підпункту 141.4.1 пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу застосовуються до податкових (звітних) періодів, починаючи з 1 січня 2021 року.

До 31 грудня 2020 року включно норми підпункту "е" підпункту 141.4.1 пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу застосовуються в такій редакції:

«е) прибуток від здійснення операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів, деривативів або інших корпоративних прав, визначений відповідно до цього розділу»;

- 60-8. Норми підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу застосовуються до податкових (звітних) періодів, починаючи з 1 січня 2021 року.

До 31 грудня 2020 року включно норми підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу застосовуються в такій редакції:

« 141.4.2. Резидент, у тому числі фізична особа - підприємець, фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, або суб`єкт господарювання (юридична особа чи фізична особа - підприємець), який обрав спрощену систему оподаткування, або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.4-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності»;

що фактично свідчить про те, що пп.«е» пп.141.4.1 п.141.4 ст.141 і пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПК України в редакціях, передбачених Законом України №466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», почали діяти лише з 01.01.2021р..

Отже колегія суддів вважає, що саме з 01.07.2020р. норми чинного податкового законодавства містять усі визначені п. 7.1 ст. 7 ПК України необхідні елементи для визначення податку на прибуток іноземних юридичних осіб (не резидентів) від здійснення операцій з продажу або іншого відчуження цінних паперів, деривативів або інших корпоративних прав об`єкт оподаткування, базу оподаткування, ставку податків, а також визначення що саме є прибутком при відчудженні інвестиційного активу, який оподатковується за ставкою 15%, що було відсутнє у чинному національному податковому законодавстві на момент укладення договору та виконання сторонами своїх зобов`язань за ним, і застосовуватись ці норми податкового законодавства до податкових (звітних) періодів почали з 01.01.2021р..

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги положення ст. 58 Конституції України щодо дії законів на нормативно правових актів в часі, якою визначено загальне правило стосовно того, що норма права діє щодо подій, які настали після набрання нею чинності, колегія суддів вважає, що відповідачем у справі безпідставно та неправомірно визначено позивачу спірним податковим-повідомленням рішенням податковий обов`язок з податку на прибуток іноземних підприємств і відповідачем, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень , в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не було доведено правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення № від 03.08.2023р., яким було визначено податкове зобов`язання відповідно до норм ПК України, які набули чинності після вчинення операції придбання інвестиційного активу у підприємства-нерезидент, а тому колегія суддів вважає можливим не досліджувати обставини щодо «встановлення бази оподаткування шляхом проведення відповідного розрахунку та визначення її значення в національній валюті України», про що зазначав Верховний Суд у постанові від 14.08.2025р. у справі №160/27675/23 приймаючи рішення про скасування постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025р. у справі №160/27675/23 та направлення цієї справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення позовних вимог і зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем позовних вимог у повному обсязі, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 11.03.2024р. у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у справі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2024р. у справі №160/27675/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 07.11.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов