Справа № 620/3479/25
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року Чернігів Справа № 620/3479/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участі секретаря Калюжної В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 14.03.2025 № 88 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру»;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 16.09.1996 по 28.05.1999, з 01.06.1999 по 23.06.1999, з 24.06.1999 по 19.11.1999, з 09.07.2001 по 28.02.2017, з 25.05.2017 по 05.04.2023 відповідно до записів його трудової книжки та періоду проходження військової служби з 05.04.2023 по 18.02.2025, та призначити пенсію за вислугу років згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру», з 06.03.2025.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 07.04.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем поданий відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позову, зазначає, що позивач неодноразово звертався із заявами про призначення йому пенсії до органів Пенсійного фонду України, про що свідчать його заяви від 30.03.2024, 07.10.2024 та 06.03.2025. За принципом екстериторіальності заяви про призначення пенсії та документи які були надані позивачем до заяви, розподілені були для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії 05.04.2024, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії 14.10.2024, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії 14.03.2025. Заява з додатками позивача від 06.03.2025 була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області та 14.03.2025 за № 88 прийнято вмотивоване рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України Про прокуратуру через відсутність на день звернення вислуги років, яка має становити не менше 25 років. Згідно з поданими документами, на дату звернення, вислуга років позивача становить 16 років. Загальний страховий стаж складає 25 років 11 місяців.

Ухвалою суду від 05.06.2025 вирішено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання на 11:00 год. 21.07.2025.

Ухвалою суду від 21.07.2025, занесеною секретарем до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.08.2025 об 11.00 год.Учасники справи повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням, серії НОМЕР_1 , виданого Службою безпеки України 29.12.2023 (а.с.15).

06.03.2025 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років, проте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області 14.03.2025 за № 88 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України Про прокуратуру через відсутність на день звернення вислуги років, яка має становити не менше 25 років (а.с.31-32).

Зі змісту рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області від 14.03.2025 за № 88 слідує, що згідно з поданими документами, на дату звернення, вислуга років позивача становить 16 років; загальний страховий стаж складає 25 років 11 місяців. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області не зараховано період навчання, оскільки згідно довідки від 04.03.2024 №565, позивач здобував освіту навчаючись на заочній формі навчання, поєднуючи навчання з роботою, що підтверджується трудовою книжкою.

Позивач вважає рішення відповідача протиправним, а тому звернувся до адміністративного суду з позовом про його скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури регламентовані статтею 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» (далі Закон №1697-VII, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 86 Закону №1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Згідно частини 6 статті 86 Закону №1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Статтею 15 Закону № 1697-VII передбачено, що прокурором органу прокуратури є: 1)Генеральний прокурор; 2) перший заступник Генерального прокурора; 3) заступник Генерального прокурора; 4-1) заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; 4-2) перший заступник керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; 4-3) заступник керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; 5) керівник підрозділу Офісу Генерального прокурора; 5-1) керівник підрозділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; 6) заступник керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора; 6-1) заступник керівника підрозділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; 7) прокурор Офісу Генерального прокурора; 7-1) прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; 8) керівник обласної прокуратури; 9) перший заступник керівника обласної прокуратури; 10) заступник керівника обласної прокуратури; 11) керівник підрозділу обласної прокуратури; 12) заступник керівника підрозділу обласної прокуратури; 13) прокурор обласної прокуратури; 14) керівник окружної прокуратури; 15) перший заступник керівника окружної прокуратури; 16) заступник керівника окружної прокуратури; 17) керівник підрозділу окружної прокуратури; 18) заступник керівника підрозділу окружної прокуратури; 19) прокурор окружної прокуратури (у тому числі прокурор - стажист окружної прокуратури).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що законодавство розрізняє поняття «вислуги років, що дає право на пенсію» і «стажу роботи на прокурорських посадах». При цьому посади, період роботи на яких зараховується до стажу роботи на прокурорських посадах і до вислуги років, що дає право на пенсію, є відмінними. В той же час до вислуги років, що дає право на пенсію, включається весь стаж роботи на прокурорських посадах.

Частиною 8 статті 86 Закону №1697-VII встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Як встановлено судом, позивач, у межах спірних правовідносин звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання із заявою від 06.03.2025 про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до частини 1 статті 86 Закону №1697-VII,

проте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області 14.03.2025 за № 88 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України Про прокуратуру через відсутність на день звернення вислуги років, яка має становити не менше 25 років (а.с.31-32).

Зі змісту рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області від 14.03.2025 за № 88 слідує, що згідно з поданими документами, на дату звернення, вислуга років позивача становить 16 років; загальний страховий стаж складає 25 років 11 місяців. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області не зараховано період навчання, оскільки згідно довідки від 04.03.2024 №565, позивач здобував освіту навчаючись на заочній формі навчання, поєднуючи навчання з роботою, що підтверджується трудовою книжкою.

З розрахунку стажу Форма РС-право позивача слідує, що відповідач зарахував до вислуги років, що дає право на пенсію згідно зі статтею 86 Закону№1697-VII, періоди роботи позивача, з 24.06.1999 по 19.11.1999, що складає 04 місяці 26 днів помічником прокурора Краснопільського району Прокуратури Сумської області; з 09.07.2001 по 31.12.2003, що складає 02 роки 05 місяців 23 дня помічником прокурора Прокуратури Щорського району Чернігівської області; з 01.01.2004 по 28.02.2017, що складає 13 років 02 місяці 0 днів прокурором Прокуратури Щорського району Чернігівської області та Прокуратури Чернігівської області (а.с.63).

Отже за розрахунком відповідача стаж за вислугу років, що дає право на пенсію згідно зі статтею 86 Закону№1697-VII становить 16 років 0 місяців 19 днів.

Відповідач не зарахував до вислуги років позивача, що дає право на пенсію згідно зі статтею 86 Закону№1697-VII періоди роботи, з:

16.09.1996 по 28.05.1999, що складає 2 роки 08 місяців 13 днів, в Управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, в тому числі начальником відділу по правовій роботі;

01.06.1999 по 23.06.1999, що складає 22 дні, в Державній податковій службі в Сумській області;

25.05.2017 по 04.03.2023, що складає 5 років 10 місяців 07 днів начальником юридичного відділу Сновської міської ради Чернігівської області;

05.04.2023 по 18.02.2025, що складає 01 рік 09 місяців 14 днів військова служба в Службі безпеки України.

З матеріалів справи слідує, що позивач отримав, заочно, повну вищу освіту 02.06.2001, що підтверджується копією диплома НОМЕР_2 (а.с.16).

З огляду на частину 6 статті 86 Закону №1697-VII, якою встановлено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою, суд дійшов висновку, що періоди роботи з 16.09.1996- 28.05.1999, що складає 2 роки 08 місяців 13 днів, в Управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, в тому числі начальником відділу по правовій роботі та з 01.06.1999 23.06.1999, що складає 22 дні, в Державній податковій службі в Сумській області не можуть бути зараховані позивачу у вислугу років, що дає право на пенсію згідно зі статтею 86 Закону№1697-VII.

Що стосується періоду роботи позивача з 25.05.2017 по 04.03.2023, що складає 5 років 10 місяців 07 днів начальником юридичного відділу Сновської міської ради Чернігівської області, суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що частина 6 статті 86 Закону №1697-VII не передбачає зарахування до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею час роботи в органах місцевого самоврядування.

Проте вказана норма передбачає, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою.

Позивач в позові обґрунтовує позов щодо зарахування цього періоду роботи нормами статті 46 Закону № 889-VIII та постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 «Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби» (далі Порядок №229), який визначає механізм обчислення стажу державної служби.

Проте суд зауважує, що як стаття 46 Закону № 889-VIII так і Порядок №229, який прийнятий відповідно до частини третьої статті 46 Закону України Про державну службу регулює питання щодо стажу державної служби, який дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, проте не регулює зарахування стажу в органах місцевого самоврядування до вислуги років, що дає право на пенсію згідно зі статтею 86 Закону №1697-VII.

За таких обставин суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 25.05.2017 по 04.03.2023, що складає 5 років 10 місяців 07 днів начальником юридичного відділу Сновської міської ради Чернігівської області не може бути зарахований позивачу у вислугу років, що дає право на пенсію згідно зі статтею 86 Закону№1697-VII.

Що стосується періоду роботи позивача в Службі безпеки України з 05.04.2023 18.02.2025, що складає 01 рік 09 місяців 14 днів суд зазначає таке.

Згідно частини 6 статті 86 Закону №1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України.

З аналізу вищевказаної норми слідує, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з вказаною статтею, зараховується час роботи на посадах офіцерського складу Служби безпеки України.

Проте матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач у цей період займає посаду офіцерського складу Служби безпеки України.

За таких обставин період служби позивача в Службі безпеки України з 05.04.2023 по 18.02.2025, що складає 01 рік 09 місяців 14 днів правомірно не зараховано відповідачем до вислуги років, що дає право на пенсію згідно зі статтею 86 Закону №1697-VII.

Отже вислуга років позивача є недостатньою для призначення пенсії за вислугу років у відповідності до статті 86 Закону №1697-VII.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 14.03.2025 № 88 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру» є правомірним та скасуванню не підлягає.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони можуть одержати копію рішення в повному обсязі 07 листопада 2025 року після 16:00 год.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, 33028, код ЄДРПОУ - 21910427).

Суддя В.В. Падій