Справа № 520/6061/25
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 р. Справа № 520/6061/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., м. Харків, по справі № 520/6061/25

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №3191 від 30.12.2024 Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2025 року, в частині встановлення офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_1 вислуги років станом на 01 січня 2025 року у календарному обчисленні, пільговому обчисленні та всієї вислуги років;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо проведення розрахунку вислуги років без урахування календарної вислуги років за період з 01.08.2003 по 14.06.2008, протягом якого ОСОБА_1 навчався в закладі вищої освіти після закінчення якого присвоєно офіцерське (спеціальне) звання до вступу на службу до Збройних Сил України - з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо проведення розрахунку вислуги років без урахування пільгової вислуги років за період з 24.05.2022 по 31.01.2023 та з 08.08.2023 по 23.10.2023, протягом якого ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на пільгових умовах - з розрахунку один місяць служби за три місяці;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно здійснити перерахунок календарної вислуги років, пільгової вислуги років та всієї вислуги років офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 капітану юстиції ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно - господарської діяльності) №3191 від 30.12.2024 Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2025 року, в якому зазначити календарну вислугу років офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 капітану юстиції ОСОБА_1 5 років 1 місяць 4 дні, з урахуванням календарної вислуги років за період з 01.08.2003 по 14.06.2008, протягом якого ОСОБА_1 навчався в закладі вищої освіти після закінчення якого присвоєно офіцерське (спеціальне) звання до вступу на службу до Збройних Сил України - з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно - господарської діяльності) №3191 від 30.12.2024 Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2025 року, в якому зазначити пільгову вислугу років офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 капітану юстиції ОСОБА_1 2 роки 8 місяців 12 днів, з урахуванням пільгової вислуги років за період з 24.05.2022 по 31.01.2023 та з 08.08.2023 по 23.10.2023, протягом якого ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на пільгових умовах - з розрахунку один місяць служби за три місяці;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно - господарської діяльності) №3191 від 30.12.2024 Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2025 року, в якому зазначити всю вислуги років офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 капітану юстиції ОСОБА_1 7 років 9 місяців 16 днів;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 01 січня 2025 року з урахуванням надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням в розмірах 30 відсотків, з урахуванням раніше виплачених сум, з урахуванням всієї вислуги років: 7 років 9 місяців 16 днів, відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства обороги України від 07.06.2018 №260.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо обрахунку календарної вислуги років ОСОБА_1 у наказі №3191 від 30.12.2024 Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2025 року як 4 роки 1 місяць 24 дні.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 внести виправлення у наказ №3191 від 30.12.2024 Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2025 року шляхом зазначення календарної вислуги років ОСОБА_1 станом на 01.01.2025 для виплати надбавки за вислугу років 5 років 1 місяць 4 дні.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не зарахування на пільгових умовах до пільгової вислуги років ОСОБА_1 для виплати надбавки за вислугу років періоди з 25.05.2022 по 30.01.2023 та з 08.08.2023 по 23.10.2023 з розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок пільгової вислуги років ОСОБА_1 зарахувавши йому на пільгових умовах до пільгової вислуги років для виплати надбавки за вислугу років періоди з 25.05.2022 по 30.01.2023 та з 08.08.2023 по 23.10.2023 з розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби, про що внести зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №3191 від 30.12.2024 Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2025 року.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Позивач, не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення постановлене при неправильному застосуванні норм матеріального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 року у справі № 520/6061/25 в частині відмови позовних вимог стосовно зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №3191 від 30.12.2024 «Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2025 року», в якому зазначити пільгову вислугу років офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 капітану юстиції ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) 2 роки 8 місяців 12 днів, з урахуванням пільгової вислуги років за період з 24.05.2022 по 31.01.2023 та з 08.08.2023 по 23.10.2023, протягом якого ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на пільгових умовах - з розрахунку один місяць служби за три місяці, та стосовно зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №3191 від 30.12.2024 «Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2025 року», в якому зазначити всю вислуги років офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 сформований в системі «Електронний суд» 25.06.2025 14 підтримки капітану юстиції ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) 7 років 9 місяців 16 днів, та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що судом мають бути враховані триваюча повторність порушення права позивача в невнесенні правильного підрахунку вислуги років за 2023 рік, 2024 рік та за 2025 рік, тобто систематичне порушення права. Такими доказами є довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 №524/ВФЗ від 30.04.2025 та №749/ВФЗ від 30.04.2025, в яких вказана надбавка за вислугу років з червня 2022 року по червень 2023 року 0,00 грн (ПНВР 0%), а ПНВР за 2024 рік має бути 30%, але вказано 25% в розмірі 1392,50 грн. Позивач зазначає, що у витязі із наказу командира військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 окремий стрілецький батальйон ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (по стройовій частині) №57 від 08.03.2023 вказана Вислуга років у Збройних Силах станом на 08.03.2023 року складає: календарна 00 р. 10 міc. 00 дн., пільгову 00 р. 00 міc. 00 дн., загальна 00 р. 10 міc. 00 дн., пільгова вислуга років не вказана взагалі, не нараховано, та не перераховано календарну вислугу років лейтенанту юстиції ОСОБА_1 з урахуванням календарної вислуги років за період з 01.08.2003 по 14.06.2008, протягом якого ОСОБА_1 навчався в закладі вищої освіти після закінчення якого присвоєно офіцерське (спеціальне) звання до вступу на службу до Збройних Сил України - з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, в зв`язку з чим не вірно вказано загальну вислугу років на 08.03.2023 року. У витязі із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з адміністративно-господарської діяльності) №1508 від 25.12.2023 Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2024 року пільгову вислугу років не вказано взагалі, не нараховано, та не перераховано календарну вислугу років офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 капітану юстиції ОСОБА_1 4 років 1 місяць 4 дні, з урахуванням календарної вислуги років за період з 01.08.2003 по 14.06.2008, протягом якого ОСОБА_1 навчався в закладі вищої освіти після закінчення якого присвоєно офіцерське (спеціальне) звання до вступу на службу до Збройних Сил України - з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, в зв`язку з чим не вірно вказано загальну вислугу років на 01 січня 2024 року. За 2025 рік доказом порушення права позивача є оспорюваний наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №3191 від 30.12.2024 «Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2025 року».

Крім того, позивач зазначає, що відповідачем не надано відповідь на запит стосовно перерахунку вислуги років згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 року по справі №520/7327/24, та видача наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно господарської діяльності) №3047 від 13.12.2024, в якому вказано пільгова вислуга років 01 р. 09 м. 10 дн. замість 2 роки 8 місяців 12 днів., як повинно бути обраховано згідно чинного законодавства.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивача.

На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 2022 року по теперішній час проходе військову службу у Збройних Силах України, з 07.05.2022 - у військовій частині НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 окремий стрілецький батальйон ІНФОРМАЦІЯ_5 ), з 08.03.2023 - у ІНФОРМАЦІЯ_6 на посаді офіцера юридичної служби.

Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №3191 від 30.12.2024 Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2025 року календарна вислуга позивача становить 04 роки 01 місяць 24 дні, всього 04 роки 01 місяць 24 дні.

Не погоджуючись із вказаним розрахунком вислуги років, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що обраховуючи позивачу календарну вислугу років станом на 01.01.2025 відповідач допустив протиправні дії щодо не врахування до календарної вислуги років позивача час його навчання, із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби в повному обсязі, що складає 2 роки 5 місяців 7 днів, а тому для належного захисту порушених прав позивача достатнім є визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо обрахунку календарної вислуги років ОСОБА_1 у наказі №3191 від 30.12.2024 Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2025 року як 4 роки 1 місяці 24 дні та зобов`язання відповідача внести виправлення у вказаний наказ шляхом зазначення календарної вислуги років позивача станом на 01.01.2025 для виплати надбавки за вислугу років 5 років 1 місяць 4 дні.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що наявні підстави для зарахування на пільгових умовах до пільгової вислуги років позивача для виплати надбавки за вислугу років періоди з 25.05.2022 по 30.01.2023 та з 08.08.2023 по 23.10.2023 з розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби, а тому для належного захисту порушених прав позивача достатнім є визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не зарахування на пільгових умовах до пільгової вислуги років позивача для виплати надбавки за вислугу років періоди з 25.05.2022 по 30.01.2023 та з 08.08.2023 по 23.10.2023 з розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок пільгової вислуги років ОСОБА_1 зарахувавши на пільгових умовах до пільгової вислуги років позивача для виплати надбавки за вислугу років періоди з 25.05.2022 по 30.01.2023 та з 08.08.2023 по 23.10.2023 з розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби, про що внести зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №3191 від 30.12.2024 Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2025 року.

Відмовивши в іншій частині позову, суд першої інстанції виходив з того, що спір виник не у зв`язку з невірним обрахуванням пільгової вислуги років, а у зв`язку з взагалі не обрахуванням пільгової вислуги років, отже позовні вимоги щодо зобов`язання вказати певну пільгову вислугу років є передчасними, спір з цього приводу наразі відсутній.

Крім того, суд першої інстанції зазначив про передчасність позовних вимог про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 01 січня 2025 року з урахуванням надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, з урахуванням всієї вислуги років: 7 років 9 місяць 16 днів, у розмірі 30 відсотків, оскільки розрахунок вислуги років позивача на виконання рішення суду ще не проводився. А також не має підстав вважати, що після виконання рішення суду відповідач не здійснить перерахунок та виплату позивачу надбавки за вислугу років.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто в частині відмови у задоволенні позову, а саме з приводу зобов`язання відповідача внести зміни в наказ № 3191 від 30.12.2024 року, вказавши в наказі певну пільгову вислугу років - 2 роки 8 місяців 12 днів та загальну вислуги років - 7 років 9 місяць 16 днів.

Щодо зобов`язання відповідача внести зміни в наказ № 3191 від 30.12.2024 року, вказавши в наказі певну пільгову вислугу років - 2 роки 8 місяців 12 днів, то колегія суддів зазначає таке.

За змістом ч.1 ст.2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Визначене у процесуальному законі завдання адміністративного судочинства перекликається зі ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає ст.13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги ст.13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява №40450/04, пункт 64).

Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey), заява №21987/93, пункт 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі «Джорджевич проти Хорватії» (Djordjevic v Croatia), заява №41526/10, пункт 101; рішення у справі «Ван Остервійк проти Бельгії» (Van Oosterwijck v Belgium), заява №7654/76, пункти 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Відповідно ж до ч.1 ст.124 Конституції України за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003р. №3-рп/2003).

Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях українських судів. Зокрема, у постанові від 16.09.2015р. у справі №21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018р. у справі №826/14016/16, від 11.02.2019р. у справі №2а-204/12).

З вищевикладеного слід дійти висновку, що адміністративний суд, за загальним правилом, не обмежений у виборі ефективного способу відновлення права особи, порушеного суб`єктом владних повноважень, і вправі обрати найоптимальніший або такий, що відповідає характеру такого порушення та враховує обставини конкретної справи; при цьому перебирання непритаманних суду повноважень відповідного суб`єкта владних повноважень не відбувається лише за умови відсутності встановлених судом у спосіб, передбачений процесуальним законом, обставин для використання відповідним суб`єктом публічного права альтернативності у прийнятті рішення за зверненням суб`єкта приватного права.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.05.2019р. у справі №826/17220/17 та від 11.02.2020р. у справі №0940/2394/18.

Обставини, встановлені у справі, яка розглядаються, а також наявні у її матеріалах та досліджені у судах першої та апеляційної інстанції докази, дають підстави стверджувати, що зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пільгової вислуги років ОСОБА_1 зарахувавши йому на пільгових умовах до пільгової вислуги років для виплати надбавки за вислугу років періоди з 25.05.2022 по 30.01.2023 та з 08.08.2023 по 23.10.2023 з розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби, про що внести зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №3191 від 30.12.2024 «Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2025 року», є належним способом захисту порушених прав позивача.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що судом першої інстанції обрано неефективний спосіб захисту, оскільки мають бути враховані триваюча повторність порушення права позивача в невнесенні правильного підрахунку вислуги років за 2023 рік, 2024 рік та за 2025 рік, тобто систематичне порушення права. Такими доказами є довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 №524/ВФЗ від 30.04.2025 та №749/ВФЗ від 30.04.2025, в яких вказана надбавка за вислугу років з червня 2022 року по червень 2023 року 0,00 грн (ПНВР 0%), а ПНВР за 2024 рік має бути 30%, але вказано 25% в розмірі 1392,50 грн. Крім того, у витязі із наказу командира військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 окремий стрілецький батальйон ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (по стройовій частині) №57 від 08.03.2023 вказана Вислуга років у Збройних Силах станом на 08.03.2023 року складає: календарна 00 р. 10 міc. 00 дн., пільгову 00 р. 00 міc. 00 дн., загальна 00 р. 10 міc. 00 дн., пільгова вислуга років не вказана взагалі, не нараховано, та не перераховано календарну вислугу років лейтенанту юстиції ОСОБА_1 з урахуванням календарної вислуги років за період з 01.08.2003 по 14.06.2008, протягом якого ОСОБА_1 навчався в закладі вищої освіти після закінчення якого присвоєно офіцерське (спеціальне) звання до вступу на службу до Збройних Сил України - з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, в зв`язку з чим не вірно вказано загальну вислугу років на 08.03.2023 року. Крім того, у витязі із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з адміністративно-господарської діяльності) №1508 від 25.12.2023 Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2024 року пільгову вислугу років не вказано взагалі, не нараховано, та не перераховано календарну вислугу років офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 капітану юстиції ОСОБА_1 4 років 1 місяць 4 дні, з урахуванням календарної вислуги років за період з 01.08.2003 по 14.06.2008, протягом якого ОСОБА_1 навчався в закладі вищої освіти після закінчення якого присвоєно офіцерське (спеціальне) звання до вступу на службу до Збройних Сил України - з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, в зв`язку з чим не вірно вказано загальну вислугу років на 01 січня 2024 року.

Надаючи оцінку вказаним доводам, судова колегія виходить з того, що предметом розгляду даної справи є не наведені в апеляційній скарзі довідки і накази, а саме наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №3191 від 30.12.2024 «Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2025 року», до якого, за рішенням суду першої інстанції, зобов`язано відповідача внести зміни, здійснивши перерахунок пільгової вислуги років та зарахувавши йому на пільгових умовах до пільгової вислуги років для виплати надбавки за вислугу років періоди з 25.05.2022 по 30.01.2023 та з 08.08.2023 по 23.10.2023 з розрахунку один місяць служби за три місяці часу проходження служби.

Крім того, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, у справі № 520/7327/24, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 року залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2024 року, позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 1508 від 25.12.2023 Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2024 року, в частині встановлення офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_1 вислуги років станом на 01 січня 2024 року у пільговому обчисленні. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_7 здійснити перерахунок пільгової вислуги років офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_1 , про що внести зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 1508 від 25.12.2023 Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2024 року, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Тобто, судом не встановлено факту триваючої повторності порушення прав позивача, оскільки відповідачем ще не вносились зміни до спірного наказу. Як вірно зроблено висновки судом першої інстанції, спір виник у зв`язку з необрахуванням пільгової вислуги років позивача, а отже позовні вимоги щодо зобов`язання вказати певну пільгову вислугу років є передчасними, спір з цього приводу наразі відсутній.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що вказані вище посилання апелянта є необґрунтованими.

Щодо зобов`язання вказати в оскаржуваному наказі загальну вислугу років - 7 років 9 місяць 16 днів, то позовні вимоги в цій частині є також передчасними, оскільки розрахунок календарної та пільгової вислуги років позивача на виконання рішення суду ще не проводився.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 по справі № 520/6061/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій