Справа № 260/8685/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 260/8685/24 пров. № А/857/11281/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги Державного підприємства «Документ» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року (головуюча суддя: Калинич Я.М., місце ухвалення - м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Мукачівського відділу № 2 Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, Державного підприємства «Документ» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 26.12.2024 звернувся із позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а. с. 64), просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державного підприємства «Документ» та його відокремленого підрозділу щодо несвоєчасної видачі паспортних документів.

Обґрунтовує позов тим, що з метою оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон 22.03.2024 звернувся до філії Державного підприємства «Документ» у Федеративній Республіці Німеччина (м. Кельн) із заявою про оформлення йому паспортних документів (паспорта громадянина України у вигляді ІD-картки і паспорта громадянина України для виїзду закордон) та організації відправлення документів. У той же день ним було сплачено всі необхідні платежі, включно з послугою доставки виготовленого документа до зазначеної філії. У мобільному застосунку «Дія», 28 березня 2024 року, у розділі документи ОСОБА_1 відображається, що паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 28.03.2024, орган, що видав 2129, а паспорт громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_2 виданий 28.03.2024, орган, що видав 2129.

Втім, всупереч нормам чинного законодавства, готові паспорти не були доставлені до філії у Федеративній Республіці Німеччина та не видані позивачу протягом строку, встановленого законодавством. Позивач зазначає, що неодноразово звертався із заявами до Державної міграційної служби України, її територіальних органів та Державного підприємства «Документ», але отримував формальні відповіді або зовсім не отримував жодної реакції, що унеможливило отримання виготовленого документа.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державного підприємства «Документ» в особі відокремленого підрозділу - філія в Федеративній республіці Німеччина щодо несвоєчасної видачі позивачу паспорту громадянина України № НОМЕР_3 та паспорту громадянина України НОМЕР_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державного підприємства «Документ» судові витрати у сумі 968,96 грн та понесенні витрати з оплати правничої допомоги в сумі 4200,00 грн.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилося Державне підприємство «Документ» та оскаржило в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги покликається на те, що позивачу не було відмовлено в реалізації права на оформлення та видачу паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, оскільки таке рішення про відмову не приймалось уповноваженим на це суб`єктом, згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Також, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, задовольняючи вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, адже вимоги позивача про стягнення судових витрат є необґрунтованими, не підтвердженими належними і достатніми доказами.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких мотивів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 22 березня 2024 року позивач звернувся до філії Державного підприємства «Документ» у Федеративній Республіці Німеччина (м. Кельн) із заявою про оформлення йому паспортних документів (паспорта громадянина України у вигляді ІD-картки і паспорта громадянина України для виїзду закордон) та організації відправлення документів (заява-приєднання № 1864348 від 22.03.2024.

Відповідно до інформації, що наявна в мобільному застосунку «Дія», на ім`я позивача оформлено «Закордонний паспорт» НОМЕР_2 , (дата видачі: 28.03.2024, дійсний до: 28.03.2034), орган, що видав 2129 «та паспорт громадянина України» № НОМЕР_1 (дата видачі: 28.03.2024, дійсний до: 28.03.2034) орган, що видав 2129.

З інформації, яка наявна на офіційному веб-сайті Державної міграційної служби України (https://dmsu.gov.ua/services/code.html), вбачається, що код підрозділу - 2129 належить Мукачівському відділу № 2 ГУ ДМС України в Закарпатській області, який є органом, що оформив (видав) паспорт громадянина України для виїзду за кордон та паспорт громадянина України.

Заяву-анкету, яку було сформовано у Державного підприємства «Документ» із розташуванням у місті Кельн (філія в Німеччині) передано для подальшого розгляду до Мукачівському відділу № 2 ГУ ДМС у Закарпатській області.

Мукачівським відділом № 2 ГУ ДМС у Закарпатській області, 27.03.2024 та 28.03.2024 прийнято рішення про оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон та передано персональні дані позивача до Державного центру персоналізації документів для виготовлення паспортів.

Державним центром персоналізації документів ДП «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів, 29.03.2024 позивачу виготовлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 28.03.2024, орган видачі 2129, та паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 28.03.2024, орган видачі 2129.

У подальшому, 09.04.2024 складено акт № 2129/783-24 приймання-передачі персоналізованих бланків та, який затверджено начальником Мукачівського відділу № 2 ГУ ДМС у Закарпатській області.

Супровідним листом, 09.04.2024 за вих. № 2129-430/2129.31-24 паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виготовлений на ім`я позивача, відправлені до ДП «Документ» в м. Києві для подальшої пересилки до ДП «Документ» Філія в Німеччина (м. Кельн).

ДП «Документ» листом від 23 грудня 2024 року № 1/9-3951, на адвокатський запит від 19.12.2024, повідомила, що станом на 23.12.2024 паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 та паспорт громадянина України № НОМЕР_1 оформлені на ім`я ОСОБА_1 , до закордонної філії «ДП Документ»» в Федеративну Республіку Німеччина, м. Кельн, не надходили.

Як вбачається із листа № 2.4-10/260 від 22.01.2025 року «Про надання інформації», 16 січня 2025 року громадянин України ОСОБА_1 отримав паспорт громадянина України у вигляді ID-картки НОМЕР_1 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 на підставі наданого позивачем військово-облікового документу в застосунку «Резерв+».

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо несвоєчасної передачі, доставки та видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон та паспорту громадянина України, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач звернувся із заявою щодо оформлення йому паспорту громадянина України та паспорту громадянина України для виїзду за кордон 22 березня 2024 року, та такий був йому виданий тільки 16 січня 2025 року, а тому наявна протиправна бездіяльність Державного підприємства «Документ» в особі відокремленого підрозділу - філія в Федеративній республіці Німеччина щодо несвоєчасної видачі позивачу паспорту громадянина України № НОМЕР_3 та паспорту громадянина України НОМЕР_2 .

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Пунктом 8 частини першої статті 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Проаналізувавши вищенаведену норму процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в разі встановлення під час розгляду справи, що відповідач - суб`єкт владних повноважень виправив порушення, які оскаржує позивач, суд має вирішити питання щодо можливості закриття провадження у справі. Визначальною умовою для цього є повне відновлення законних прав (інтересів) позивача внаслідок такого виправлення.

Тобто, закриття провадження у справі із зазначеної підстави можливе за сукупності певних фактів, а саме:

по-перше, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень;

по-друге, повинні бути підстави стверджувати, що внаслідок самостійного виправлення суб`єктом владних повноважень допущених порушень відбулося повне відновлення законних прав та інтересів позивача.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2025 у справі № 990/364/24.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 16 січня 2025 року паспорт громадянина України № НОМЕР_1 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , оформлені на ім`я позивача, отримані ним у ДП «Документ» філія в Німеччині, на підтвердження чого, до матеріалів справи додано акт виконаних робіт № 1864348/0 від 16.01.2025 (а. с. 81).

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявні правові підстави для закриття провадження у цій справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки суб`єкт владних повноважень 16 січня 2025 року видав паспорт громадянина України № НОМЕР_1 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , що не заперечує позивач, що, у свою чергу, є повним відновленням законних прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки за результатами розгляду цієї справи встановлено факт видачі спірних паспортів, а тому суб`єктом владних повноважень самостійно виправлено допущені порушення прав позивача, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до ч 1. ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції задовольняючи частково позов, неправильно застосував норми процесуального права, що відповідно до приписів ст. 319 КАС України є підставою для скасування судового рішення та закриття провадження у цій справі.

Щодо стягнення судових витрат, то у зв`язку із закриттям провадження у справі, відповідно до ст. 139 КАС України, такі стягненню на користь позивача не підлягають.

Щодо вимоги в апеляційній скарзі стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Документ» витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, то суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, у разі закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 239, 311, 319, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Державного підприємства «Документ» задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2025 року у справі № 260/8685/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у цій справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
З. М. Матковська