Справа № 520/12021/25
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 року Справа № 520/12021/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в м. Харкові в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28.03.2025 №12 про відмову в перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 ; - зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 30.05.2023 виключивши в повному обсязі з розрахунку заробітної плати нулі за періоди роботи з 21.11.2011 по 17.02.2022, з 02.03.2022 по 18.04.2022; - вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову покликається на те, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ Харківської області. На виконання рішення суду пенсійним органом до загального страхового стажу позивача зараховано періоди роботи з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року. З матеріалів електронної пенсійної справи, позивачу стало відомо, що заробітна плата за вказані періоди роботи з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 в протоколі заробітку відображена як « 0» грн, що під час розрахунку пенсії для позивача є не вигідним, оскільки значно знижує розмір пенсії. Не погоджуючись з такими діями позивач 21.03.2025 року через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся з заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням періодів роботи з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року з виключенням нулів з заробітної плати за вказані періоди. За результатами розгляду заяви від 21.03.2025 позивачу рішенням головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №12 від 28.03.2025 відмовлено в перерахунку пенсії за віком. Вважає таку відмову протиправною у зв`язку із чим просить скасувати оспорюване рішення та зобов`язати відповідача до вчиненні відповідних дій. У відповідності до ст. 139 КАС України просить здійснити розподіл судових витрат.

Відповідач не подано до суду відзив, який би містив заперечення на позов.

Ухвалою суду від 19.05.2025 позов залишено без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині цієї ухвали, які, у подальшому, позивачем усунені.

Ухвалою суду від 28.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Суд установив, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон України №1058-IV) з 30.05.2023. Перебуває на обліку в головному управління Пенсійного фонду України у Харківській області.

З матеріалів електронної пенсійної справи позивачу стало відомо, що заробітна плата за вказані періоди роботи з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 в протоколі заробітку відображена як « 0» грн. Урахування заробітної плати як « 0» грн за періоди з 21.11.2011 по 17.02.2022, з 02.03.2022 по 18.04.2022, що є не вигідним, оскільки впливає на розмір пенсії позивача.

Позивач 21.03.2025 через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся з заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням періодів роботи з 21.11.2011 року по 17.02.2022 року, з 02.03.2022 року по 18.04.2022 року з виключенням нулів з заробітної плати за вказані періоди.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28.03.2025 №12 відмовлено в перерахунку пенсії за віком. Мотиви відмови наступні: після проведення всебічного аналізу поданих документів та даних електронної пенсійної справи встановлено, що в системі персоніфікованого обліку за періоди 21.11.2011-17.02.2022, 02.03.2022-18.04.2022 відсутня інформація про застраховану особу. З урахуванням викладеного, прийнято рішення відмовити гр. ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії згідно заяви №162 від 21.03.2025, у зв`язку з відсутністю законних підстав.

Позивач вважає такі рішення пенсійного органу протиправними, у зв`язку із чим звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ та "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон №1058-IV), які є чинними на час виникнення спірних відносин.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV за вибором особи виключаються періоди до 60 місяців страхового стажу, але не більше 10% тривалості стажу.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Іншими словами, якщо у своїй заяві про перерахунок призначеної пенсії позивач вказує на необхідність врахування, окрім стажу, набутого ним при призначенні пенсії, зарплати (доходу) за періоди страхового стажу, що зазначені в ст. 40 цього Закону, то і орган ПФУ зобов`язаний змінити періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні, з урахуванням "механізму оптимізації", невигідних місяців (коефіцієнтів), та додатково виключених періодів стаже, що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 40 Закону №1058.

Суд зазначає, що в даному випадку відповідач наведених положень Закону не врахував і самостійно змінив періоди страхового стажу, з яких обчислювалась заробітна плата при призначенні пенсії, що призвело до зменшення коефіцієнту заробітної плати, а відтак це вилинуло на зменшення розміру пенсії в цілому.

Закон № 1058 не наділяє орган ПФУ правом самостійно змінювати періоди страхового стажу для обчислення розміру пенсії при її призначенні.

З огляду на викладене вище суд прийшов переконання про те, що при перерахунку пенсії позивача, періоди нарахування заробітку для визначення розміру пенсії повинен бути визначений за вибором особи, яка звернулася за пенсією. Попри те, відповідач здійснив розрахунок призначеної пенсії без врахування усіх матеріалів пенсійної справи, внаслідок чого зробив розрахунок пенсії позивача, включивши невигідні для пенсіонера страхові періоди, чим порушив права та охоронювані законом інтереси. Відповідач не обґрунтував, чому оптимізація неможлива, та не врахував дані реєстру застрахованих осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 №160/1052/19 чинне законодавство не наділяє орган ПФУ правом самостійно змінювати періоди страхового стажу для обчислення розміру пенсії при останньому перерахунку.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов переконання про те, що рішення відповідача від 28.03.2025 № 12 необхідно визнати протиправними, а відтак таке підлягає скасуванню.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 21 березня 2019 року у справі №817/498/17 наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Процедура прийняття, оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок 22-1).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Враховуючи вищевикладене та те, що заява позивача про перерахунок пенсії була розглянута відповідачем та саме зазначеним органом прийнято оскаржуване рішення, а відтак суд зазначає, що ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії позивача від 21.03.2025 із урахуванням абз. 3 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виключивши з розрахунку заробітної плати позивача нулі за періоди роботи з 21.11.2011 до 17.02.2022, з 02.03.2022 до 18.04.2022, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 139 КАС України з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань стягнути судовий збір 968,96 грн з кожного.

Щодо заяви позивача про подання звіту про виконання судового рішення протягом 20 днів з дня набрання рішенням законної сили, суд відмічає, суд, з урахуванням обставин справи, характеру спірних правовідносин, предмета та категорії спору, обов`язковість виконання судового рішення сторонами, відсутністю доказів щодо його ймовірного не виконання із сторони відповідача, прийшов висновку, що на даний час немає підстав для застосування положень ст. 382 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28.03.2025 № 12 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії ОСОБА_1 із урахуванням абз. 3 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виключивши з розрахунку заробітної плати нулі за періоди роботи з 21.11.2011 до 17.02.2022, з 02.03.2022 до 18.04.2022, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 986,96 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, місцезнаходження місто Луцьк. Київський майдан, будинок № 6, .

Повне судове рішення складено та підписано суддею 07.11.2025.

Суддя М. І. Садова