Справа № 420/7618/25
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/7618/25

Перша інстанція: суддя Самойлюк Г.П.,

повний текст судового рішення

складено 12.06.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року по справі за позовом приватного підприємства «Марітайм Логістік» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням ГУ ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025 року апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ч.2 ст.298 КАС України, у зв`язку з несплатою судового збору та надано апелянту строк протягом 10 днів з моменту отримання вказаної ухвали суду для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

25.07.2025 року до апеляційного суду надійшло клопотання ГУ ДПС про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, яка обґрунтована тим, що станом на даний час залишок коштів на реєстраційному рахунку по КЕКВ 2800 становить 00,00 грн.. Відповідна обставина є незалежною від волі Головного управління ДПС в Одеській області та реально перешкоджає доступу до правосуддя й здійснення належного оскарження рішень суду першої інстанції за умов повної незгоди з даними висновками суду. У зв`язку з зазначеним, контролюючий орган позбавлений на даний час можливості виконати вимоги пункту 1 частини 4 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, що полягають у сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду по справі №420/7618/25.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025 року в задоволенні клопотання про продовження строку відмовлено, апеляційну скаргу ГУ ДПС в Одеській області повернуто апелянтові, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 17.07.2025 року.

У вказаній вище ухвалі колегія суддів дійшла висновку, що наведені доводи в заяві апелянта про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги є неповажними, а недоліки апеляційної скарги не усуненими.

13.10.2025 року ГУ ДПС в Одеській області повторно подала апеляційну скаргу, до якої було додано платіжну інструкцію №3565 від 07.10.2025 року на суму 7267,20 грн..

Згідно вказаної платіжної інструкції, оплата судового збору відбулась 08.10.2025 року.

Перевіривши апеляційну скаргу подану 13.10.2025 року на відповідність її вимогам КАС України, було встановлено що апеляційна скарга була подана за межами строку, визначеного ч.1 ст.295 КАС України.

Разом з апеляційною скаргою було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що Головне управління ДПС в Одеській області вважає, що не виконання вимог ухвал П`ятого апеляційного адміністративного суду, у вигляді надання процесуальних документів (доказів сплати судового збору) відбулось не з вини контролюючого органу. В свою чергу, 07.10.2025 року Головним управлінням ДПС в Одеській області сплачено судовий збір по справі №420/7618/25 у розмірі 7267,20 грн. згідно платіжної інструкції №3565 від 07.10.2025 року. Головне управління ДПС в Одеській області вважає, що не знехтувало своєю процесуальною поведінкою, а вчинило всі можливі дії для оскарження рішення суду. В свою чергу, здійснити сплату судового збору було не можливо з огляду на відсутність розподілу належних бюджетних асигнувань у Головному управлінні ДПС в Одеській області в даний надзвичайний час для Держави.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2025 року в задоволенні клопотання про поновлення строку відмовлено, апеляційну скаргу подану 13.10.2025 року залишено без руху на підставі ч.3 ст.298 КАС України, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження та надано апелянту строк протягом 10 днів з моменту отримання вказаної ухвали суду для подання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням підстав пропуску цього строку.

Залишаючи апеляційну скаргу подану 13.10.2025 року без руху, колегія суддів зазначила, що строк на апеляційне оскарження було пропущено у зв`язку з неможливістю сплати судового збору вчасно, що не є підставою для поновлення строку, а тому наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави є неповажними.

03.11.2025 року до суду від апелянта надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що на сьогоднішній день продовжує діяти військовий стан, у зв`язку з чим Збройні сили України потребують постійного фінансування. Це призводить до того, що Державний Бюджет України перебуває у виснаженому стані, що і стало причиною відсутності у Головного управління ДПС в Одеській області фінансування для своєчасної сплати судового збору для апеляційного оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 року, що в подальшому спричинило повернення первинної апеляційної скарги та відповідно, пропуск строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Контролюючий орган вважає зазначені обставини поважними для поновлення процесуального строку для оскарження рішення суду першої інстанції. Апелянт вважає, що Головне управління ДПС в Одеській області не знехтувало своєю процесуальною поведінкою, а вчинило всі можливі дії для оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2025 року по справі №420/7618/25.

Отже, з наведених вище обставин та з аналізу клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, можна встановити, що апелянт обґрунтовуючи пропуск строку на апеляційне оскарження, повторно посилається на неможливість своєчасної сплати судового збору та на збройну агресію Російської Федерації.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що органи ДПС є державними органами, тобто суб`єктом, що реалізує свою владну компетенцію, а відсутність чи недостатність фінансування їх діяльності не може свідчити про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, або, як в даному випадку, для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Органи ДПС є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Крім того, ст.44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки учасника справи, який зобов`язує останнього діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Таким чином, апелянт, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно належного оформлення апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документу про сплату судового збору, для чого, як особа зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

При цьому, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року по справі Смірнова проти України зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Разом із тим, повідомлені суду обставини, зокрема про відсутність коштів на розрахунковому рахунку апелянта взагалі не можуть виступати поважними причинами для продовження встановленого судом строку або поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки згідно висновків ЄСПЛ у справах Рисовський проти України та Лелас проти Хорватії, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору державним органом чи відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу належного урядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 року у справі Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain (заява №11681/85) Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також колегія суддів звертає увагу, що апелянт є державним органом, а тому, посилання на відсутність надходження коштів з бюджету не є достатньою підставою як для встановлення суб`єкту владних повноважень додаткового строку на усунення недоліків поданої апеляційної скарги так і для поновлення строку на звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.

Також колегія суддів зазначає, що у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії. При цьому, особливості організації роботи в установі, що таку апеляційну скаргу подала, жодним чином не впливає на неухильність виконання нею своїх процесуальних обов`язків з урахуванням часу, необхідного для вирішення внутрішніх організаційних питань, в тому числі пов`язаних з процедурою узгодження і проведення платежів (здійсненням видатків бюджету).

Колегія суддів зазначає, що звернення апелянта с первісною апеляційною скаргою в межах 30-денного строку, встановленого ч.1 ст.295 КАС України, не дає апелянту право звертатися до суду у будь який момент з апеляційною скаргою після повернення первісної скарги, а тим більш ніж через 1 місяць з моменту повернення первісної апеляційної скарги через несплату судового збору та більш ніж майже 4 місяці з моменту винесення оскаржуваного рішення та отримання повного тексту такого рішення, навіть якщо судовий збір було сплачено одразу при поданні останньої апеляційної скарги.

Отже, колегія суддів зазначає, що строк на апеляційне оскарження було пропущено у зв`язку з неможливістю сплати судового збору вчасно, що не є підставою для поновлення строку, а тому наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави є неповажними.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на наведене та викладені вимоги закону, повторна апеляційна скарга була подана поза межами законодавчо встановленого тридцятиденного строку апеляційного оскарження, а апелянтом в строк встановлений ухвалою від 23.10.2025 року не наведено суду поважних та обґрунтованих підстав пропуску такого строку.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів на підставі п.4 ч.1 ст.299 КАС України відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.299 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту вручення судового рішення.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька