Справа № 570/3539/25
Суддя: Коробов С.О.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№570/3539/25
Номер провадження 2-а/570/41/2025
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області (як місцевого адміністративного суду) Коробов С.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовомсправу представника позивача - адвоката Кузьменюк-Волошиної Наталії Михайлівни, який поданий в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

До Рівненського районного суду Рівненської області звернулася представник позивача із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. В свою чергу Позивач у даному позові навів аргументи, які на його думку, вказують на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, що позбавляє можливості Відповідача для притягнення Позивача до адміністративної відповідальності. В позовній заяві представник позивача вказала, шо Позивач, вважає, що виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу не перевищили нормативні вагові та допустимі габаритно-вагові параметри транспортного засобу для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги, за яких настає адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.132-1 КУпАП, а тому оскаржувані постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно позивача, не відповідають вимогам чинного законодавства, тому підлягають скасуванню.

Представник позивача в позовній заяві до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов просить визнати протиправною та скасувати постанову серії АВ №00006517 від 26.06.2025 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Зокрема аргументи Позивача в поданій позовній заяві вказують на те, що всупереч Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 № 512 постанова серії АВ №00006517 від 26.06.2025 року не містять інформації про тип транспортного засобу (сідловий тягач, контейнеровоз, вантажний самоскид тощо), взагалі не містить інформації щодо напівпричепа, що ставить під сумнів врахування вказаного критерію при встановленні факту перевищення, встановлених законодавством вагових норм.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. При відкритті провадження у справі встановлено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного провадження. встановлено процесуальний строк для подання учасниками справи заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, вказаною ухвалою суду встановлено процесуальний строк для реалізації відповідачами свого права на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Оцінивши докази, надані сторонами в позовній заяві та досліджені в судовому засіданні, а також відзиві на позов, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття рішення в порядку спрощеного провадження.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1, 2 ст. 9 КАС України).

Позиція відповідача - викладена у поданому в строк до суду відзиві. Відповідач у відзиві зазначає, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. На думку відповідача позивач не надав жодного доказу, який би повністю спростовував факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідно до ст. 262 КАС України за клопотанням представника позивача в судовому засіданні було заслухано пояснення представника позивача.

Суд, враховуючи пояснення представника позивача та дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.06.2025 відносно Виннічука В.О. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії АВ №00006517 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

В постанові АВ №00006517 від 26.06.2025 зазначено, що ОСОБА_1 26.06.2025 року о 14 год. 43 хв. за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область допустив рух транспортного засобу DAF FT XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, - навантаження на строєні осі транспортного засобу 5.600% (1.176 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1.3 м. або менше.

Представник позивача в позовній заяві зазначила, що дії Відповідача щодо винесення зазначених вище постанов про притягнення позивача до відповідальності є неправомірними, оскільки вони постановлені з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вказує, що при винесенні оскаржуваних постанов відповідачем залишено поза увагою вимоги п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд: «Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд».

Представник позивача у своєму виступі вказала, що відповідач не врахував, що рух здійснював належний Позивачу, комбінований транспортний засіб: DAF FT XF 105.460, ДНЗ НОМЕР_1 , який є дійсно двовісним автомобілем (тягачем), однак який рухався з трьохвісиим напівпричепом спеціалізованим напівпричепом Н/ПР-самоскидом марки GENERAL TRAILERS НОМЕР_2 , про який в оскаржуваних постановах, та в тому числі у відзиві на позовну заяву ні слова не зазначено, при тому, що на фото з сервісу перевірки адміністративних правопорушень вбачається, що автомобіль є комбінованим, а тому фактична маса за даним типом транспортного засобу повинна не перевищувати 24т, а не 21т. А тому, на думку представника позивача, Відповідач здійснив помилку, коли застосував фактичну масу за типом «вантажний двовісний автомобіль», коли повинно бути застосовано за типом «комбінований транспортний засіб двовісний автомобіль (тягач) з трохвісним напівпричепом».

Керуючись вищезазначеними обставинами, Представник позивача просила суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія серії АВ №00006517 від 26.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 ч.2 КУпАП, а провадження у справі про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб`єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Позивач посилається на те, що оскаржувана постанова не відображає всіх ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Так, ч.2 ст.132-1 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Нормативними документами, які визначають габаритно-вагові норми для руху транспортних засобів в Україні є Закон України «Про автомобільний транспорт» Закон України «Про дорожній рух», Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою КМУ від 18.01.2001 № 30 (далі-Правила), Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.10.2013 № 1007/1207.

Згідно п.2, п.3 Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР.

Оскаржувана постанова містить посилання на норму п.22.5 ПДР, яку було порушено позивачем, як відповідальною за рух автомобіля DAF FT XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 ,особою та місце автоматичної фіксації правопорушення Н-25, км 207+225 Рівненська область.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про автомобільні дороги», автомобільні дороги загального користування поділяються на автомобільні дороги державного та місцевого значення. Автомобільні дороги державного значення поділяються на міжнародні, національні, регіональні та територіальні.

Відповідно до Постанови КМУ від 30.01.2019 № 55 «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення» автошлях H-25 є міжнародною автомобільною дорогою і проходить територією Рівненської і Хмельницької областей.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (надалі - Правила № 30).

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів, забороняється.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У той же час, відповідно до пункту 3 Правил №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, згідно статті 132-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність.

Посадові особи Укртрансбезпеки не проводять габаритно-вагових вимірювань транспортного засобу, а лише розглядають інформаційний Файл, сформований системою Фіксації адміністративних правопорушень, в якому містяться вся сукупність інформації, в тому числі щодо поосьового навантаження транспортного засобу, щодо зафіксованої події, яка зібрана пунктом автоматичної фіксації у відповідності до чинного законодавства.

Здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну одиницю транспортного засобу тощо.

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, як інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фото транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматизований пункт.

При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

Суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин фактів вчинення правопорушення.

Статтею 279-7 КУпАП чітко передбачені випадки звільнення від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки автомобільному транспорті. Позивачем не надано жодних доказів, що підтвердили б існування вищезазначених підстав для звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 17 Порядку №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Таким чином, винесена постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП, пунктом 17 Порядку №1174, Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 (Інструкція №512), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 01 жовтня 2021 р. за № 1286/36908.

Отже, доводи представника позивача, що постанова не містить необхідних ознак об`єктивної сторони ч.2 ст. 132-1 КУпАП, на думку суду, не ґрунтується на матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Представник позивача також посилалася на порушення порядку розгляду справи, визначеного КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд вважає доводи представника позивача в цій частині необґрунтованими та безпідставними. Обгрунтування позовних вимог у позовній заяві та додаткові пояснення по справі, надані представником позивача не спростовують обставин, наданих Відповідачем у поданому відзиві.

Оскаржувані постанови були винесені на підставі матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів у зв`язку з встановленням в автоматичному порядку правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, про що зазначено в самій постанові.

Крім того, в постановах зазначено посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому можливо ознайомитися з доказами вчинення правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-8 цього Кодексу.

Згідно ст. 279-5 КУпАП у разі, якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені, зокрема, частиною другою статті 132-1 КУпАП, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.297-7 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, може бути звільнена від адміністративної відповідальності, в іншому випадку правомірність поведінки власника транспортного засобу доводиться в судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Тобто, державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контрою) за безпекою на наземному транспорті було дотримано вимог закону щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Щодо доводів представника позивача про невірність проведеного розрахунку, відсутності інформації про застосування похибки при встановленні перевищення загальної маси транспортного засобу та навантаження на вісь суд зауважує, що оскаржувана постанова містить всі необхідні вихідні дані, зокрема фактичні дані транспортного засобу позивача зафіксовані в автоматичному режимі та виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу, а також відповідну формулу розрахунку відсотків перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Підстави вважати, що проведений уповноваженою особою за встановленою формулою розрахунок є хибним, у суду відсутні.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП за порушення п.22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Таким чином, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, суд приходить до висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, постанова про адміністративне правопорушення серії АВ № 00006517 від 26.06.2025 за формою відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.139, 229, 241-246, 205, 250, 255, 272, 286 КАС України,-

у х в а л и в :

У задоволенні адміністративного позову представника позивача - адвоката Кузьменюк-Волошиної Наталії Михайлівни, який поданий в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Коробов С.О.