Справа № 200/6299/25
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2025 року Справа№200/6299/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Крилової М.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача - адвоката Макасевич Анастасії Василівни про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльність протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
18 серпня 2025 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про:
- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 56 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій з 2022 по 2025 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 12.05.2025 року;
- зобов`язання Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 56 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій з 2022 по 2025 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 12.05.2025 року;
- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для оздоровлення за 2025 рік;
- зобов`язання Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для оздоровлення за 2025 рік;
- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік;
- зобов`язання Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік.
Ухвалою судді від 19 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи провести суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано у відповідача докази у справі.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року позов задоволено частково та вирішено.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 56 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій з 2022 по 2025 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 12.05.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області (адреса: Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика, 7; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за невикористані 56 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій з 2022 по 2025 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 12.05.2025 року.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для оздоровлення за 2025 рік.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області (адреса: Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика, 7; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну допомогу для оздоровлення за 2025 рік

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

28 жовтня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Макасевич А.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 333,33 (дев`ять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп).

Від представника відповідача надійшли заперечення на заяву адвоката Макасевич А.В. про ухвалення додаткового рішення, відповідно до яких відповідач вказує, що розмір заявлених до стягнення витрат на вказані послуги є надмірним з огляду на предмет спору. Підготовка позовної заяви, складання відповіді на відзив та складання цієї заяви у справі № 200/6299/25 не вимагає значних затрат часу та зусиль представника позивача, оскільки відповідно до наявної у Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації представник позивача є постійним учасником такої категорії справ. Стосовно надання таких видів правничої допомоги, як аналіз матеріалів справи; підготовка та надання консультацій з урахуванням наявних матеріалів справи, формування та направлення адвокатського запиту до ГУНП в Донецькій області від 27.06.2025, формування та направлення адвокатського запиту до ГУНП в Донецькій області від 10.07.2025, аналіз матеріалів справи з урахуванням відповідей на адвокатські запити з наданням письмового аналізу розрахунків при звільненні від 22.07.2025, аналіз відзиву Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 04.09.2025, підготовка відповіді на відзив, мусимо зазначити, що заявами та суті спору є позов та відзив, а складання будь-яких інших заяв по справі є правом позивача. Вважає, що розмір судових витрат у даному конкретному випадку, є завищеним, тобто неспіврозмірним із складністю справи.

Згідно з ч. 1, п.п. 1, 2, 5 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 8 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Стосовно заяви позивача в частині стягнення на користь витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката належать розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2 статті 134 КАС України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 5 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 6, 7 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 27.03.2025 у справі №640/7638/22.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 134 постанови від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначила, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Водночас, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 01.02.2023 у справі № 160/19098/21.

Так, відповідач 1 в порядку ст. 134 КАС України у відповіді на заяву позивача навів заперечення щодо її обґрунтованості в частині співмірності, вказавши на відсутність доказів затраченого адвокатом часу для надання вказаних послуг, розрахунків вартості підготовки адвокатом процесуальних документів.

Суд зазначає, що відповідно до наданого ордеру серії АІ № 1973028 від 25.08.2025 про надання правничої допомоги, позивача у суді в цій справі представляє адвокат Макасевич А.В. на підставі договору від 23.06.2025.

Згідно з п. 1.1 договору від 23.06.2025 клієнт уповноважує, а адвокат приймає на себе обов`язки щодо представництва та захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта перед фізичними та юридичними особами, органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, зокрема, але не виключно перед органами Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ, лікувальними закладами та надання клієнту правової допомоги в питаннях щодо проходження, звільнення з служби в поліції, соціального та матеріального забезпечення клієнта під час проходження служби в поліції.

Відповідно до п. 1 Розділу 3 клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар за надання правової допомоги у порядку та строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях), які є невід`ємною частиною Договору, шляхом сплати встановлених адвокатом рахунків за правову допомогу.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 30.07.2025 до договору про надання правової допомоги від 23.06.2025 сторони узгодили внести зміни до розділу 3 Гонорар Договору та доповнити його пунктом такого змісту:

Клієнт оплачує адвокату послуги щодо комплексного представництва інтересів клієнта у справі в суді першої інстанції у розмірі 14 000,00 грн без ПДВ протягом 5 робочих днів з моменту виставлення рахунку..

На підставі договору від 23.06.2025 року адвокатом Максевич А.В. виставлено рахунок № 1 на суму 14 000,00 грн, який було сплачено позивачем, що підтверджується квитанцією № 256864696 від 06.08.2025.

Актом прийому-передачі наданої правової допомоги від 27.10.2025 підтверджується надання адвокатом та прийняття позивачем послуги у вигляді: комплексне представництво інтересів клієнта у Донецькому окружному адміністративному суді у справі № 200/6299/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльність протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік та грошову компенсацію за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення. Загальна вартість послуг складає 14 000,00 грн.

Згідно з звітом № 1 від 27.10.2025 адвокатом надані наступні послуги: аналіз матеріалів справи; підготовка та надання консультацій з урахуванням наявних матеріалів справи; формування та направлення адвокатського запиту до Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 27.06.2025; формування та направлення адвокатського запиту до Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 10.07.2025; аналіз матеріалів справи з урахуванням відповідей на адвокатські запити з наданням письмового аналізу розрахунків при звільненні від 22.07.2025; підготовка позову та додатків до позову у справі; аналіз відзиву Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 04.09.2025; підготовка відповіді на відзив Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 09.09.2025.

Водночас, на переконання суду, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 9 333,33 гривень є завищеними.

Так, суд звертає увагу на численні правові висновки Верховного Суду, згідно з якими суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Варто врахувати те, що ця адміністративна справа не є складною, судова практика з приводу цієї категорії спорів є сформованою, обсяг і складність оформлених адвокатом процесуальних документів також є незначними, при цьому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, що вказує на завищену вартість наданих адвокатом послуг. Адвокатом всупереч КАС України та практики Верховного Суду не зазначено про витрачені часи на підготовку документів та обґрунтованість їх тривалості.

Встановлені обставини вказують на недостатню обґрунтованість понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 333,33 гривень та їх неминучість, а тому суд погоджується із доводами відповідача про те, що такий розмір є завищеним.

Відтак, на думку суду, розмір витрат на професійну правничу допомогу підтверджено у розмірі 3000,00 гривень, що відповідає вимогам співмірності, розумності та справедливості, судові витрати у вигляді вартості правової допомоги підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача - адвоката Макасевич Анастасії Василівни про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення судових витрат у справі, - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області (адреса: Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика, 7; ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу у сумі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти викладених у заяві про розподіл судових витрат вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Суддя М.М. Крилова