Справа № 160/16712/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у наданні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 надати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є особою, на утриманні якого перебува троє дітей віком до 18 років ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 ). 08.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_8 з заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з пакетом відповідних документів. 29.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_9 листом-повідомленням №34/8/2675 повідомлено, що протоколом від 14.05.2025 №19 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні ОСОБА_5 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», причиною відмови зазначено те, що заявником не надано документів, що підтверджують відсутність заборгованості зі сплати аліментів. Позивач звертає увагу, що серед документів, що надані відповідачу разом із заявою про надання відстрочки, були наявні документи, що свідчать про відсутність у позивача заборгованості зі сплати аліментів: копія нотаріально посвідченого договору №687, укладеного між ОСОБА_1 (батьком) та ОСОБА_6 (мати) про утримання їхньої неповнолітньої дитини ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 ), що укладений стосовно місця проживання дитини, порядку здійснення батьківських прав та участі у вихованні дитини, розміру, строків та порядку виплат на утримання (аліментів) тощо; копія (роздруківка) відомостей з Єдиного реєстру боржників про відсутність інформації щодо відкритих (будь-яких) виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 . Позивач звертає увагу, що в пункті 3.12 вказаного Договору матір ( ОСОБА_6 ) неповнолітньої дитини ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ) підтверджує, що до укладання цього договору, батько ( ОСОБА_1 ) виконував усі зобов`язання по утриманню дитини ( ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 ) добровільно в повному обсязі, в тому числі, але невиключно щодо сплати аліментів і вона не має по відношенню до нього претензій матеріального характеру, що пов`язанні з утриманням дитини. Отже, нотаріально посвідчений (письмовий) договір №687 від 08.05.2025 про утримання неповнолітньої дитини є належним доказом, що підтверджує утримання позивачем неповнолітнього сина та свідчить про відсутність у позивача заборгованості зі сплати аліментів, оскільки саме письмовий договір між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні є таким документом, який може підтверджувати такі обставини згідно із приписів додатку 5 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 (далі Порядок №560). Окрім того, позивачем надано витяг з Єдиного реєстру боржників про відсутність в Реєстрі відомостей про військовозобов`язаного ОСОБА_1 за категорією стягнення (характером зобов`язання) «стягнення аліментів». Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 11.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
26.06.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що відповідачем не розглядаються заяви військовозобов`язаних про надання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією з підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Заяву ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 не розглядав. Зазначену заяву передано Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_10 , створеній розпорядженням начальника Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області. Позивач помилково ототожнює рішення, які приймаються ІНФОРМАЦІЯ_2 з рішеннями, які приймаються Комісією, створеною Дніпровською районною військовою адміністрацією, до складу якої входять представники структурних підрозділів районної державної адміністрації. Відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації надає комісія, створена розпорядженням начальника Дніпровської районної військової адміністрації Дніпропетровської області, а ІНФОРМАЦІЯ_2 тільки її оформлює, шляхом видачі довідки та внесенням відомостей про надану комісією відстрочку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
27.06.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач звертає увагу, що комісія з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не є відокремленим підрозділом (окремим суб`єктом владних повноважень), не є юридичною особою публічного права, не існує буд-якого затвердженого положення про Комісію з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Комісія не має власної печатки, не має самостійного балансу, реєстраційних рахунків в органах Казначейства тощо, а створюється та діє саме при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки відповідно до приписів Порядку №560, тобто такі комісії діють у складі (структурі) відповідного ТЦК та СП, їх повноваження є делегованими, та мають похідний характер від повноважень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Отже, комісії не мають власних, незалежних функцій, а виконують завдання, визначені та покладені на них територіальними центрами. Комісії є частиною структури ТЦК та СП, і їх діяльність контролюється та спрямовується відповідним територіальним центром, діють в межах тих функцій, які закріплені за територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
02.07.2025 до суду від представника відповідача надійшли заперечення, в яких ІНФОРМАЦІЯ_2 проти задоволення позову заперечує з підстав, зазначених у відзиві.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_11 із заявою від 08.05.2025 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Протоколом від 14.05.2025 №19 комісією ІНФОРМАЦІЯ_11 ухвалено рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки заявником не надано документів, що підтверджують відсутність заборгованості зі сплати аліментів, які передбачені Переліком.
Вважаючи протиправним рішення відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , позивач звернувся з позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог суд виходить з такого.
У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указами Президента України затвердженими відповідними законами України, продовжувався строк дії воєнного стану в Україні та діє по теперішній час.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з частинами першою, третьою статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За приписами частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543-XII).
Відповідно до статті 1 цього Закону мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Статтею 23 Закону №3543-ХІІ для деяких категорій громадян встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
З 05.01.2023 механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном визначає Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі Порядок №1487).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо:
фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками;
здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;
подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
За змістом положень пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:
ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;
розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Згідно з пунктом 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Відповідно до пункту 56 Порядку №560 (в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою до відповідача) відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно з пунктом 57 Порядку № 560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації (пункт 58 Порядку №560).
На підставі пункту 59 Порядку №560, за наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно з пунктом 60 Порядку №560, комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що до повноважень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить оформлення військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час. З метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації особа повинна надати військово-обліковий документ та інші документи, за результатами розгляду яких військовими органами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність або відсутність в особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Предметом спору у цій справі є рішення комісії відповідача щодо відмови у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, за наслідком розгляду заяви від 08.05.2025.
Як було зазначено вище, зі змісту пункту 1 частини 3 статті 23 Закону №3543-ХІІ вбачається, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
Так, з долучених до матеріалів справи копій документів вбачається, що на утриманні у ОСОБА_1 перебуває троє дітей віком до 18 років:
- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27.01.2009 Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (батьки: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 );
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 02.08.2024 Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (батьки: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 );
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 17.02.2015 Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (батьки: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 ).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_6 .
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2011 у справі №2-3425/11 позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено; шлюб, зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 16.08.2008, актовий запис №714, між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , розірвано; після розірвання шлюбу ОСОБА_6 залишено шлюбне прізвище « ОСОБА_8 ».

09.08.2014 між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 укладено шлюб, актовий запис №491, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Отже, з наданих документів вбачається, що позивач має неповнолітню дитину ОСОБА_2 від шлюбу з ОСОБА_6 та двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від шлюбу з ОСОБА_7

08.05.2025 між ОСОБА_1 (батько) та ОСОБА_6 (мати) укладено договір на утримання дитини (далі Договір), згідно з пунктом 1.1. якого цей Договір укладено стосовно місця проживання, порядку здійснення батьківських прав та участі у вихованні дитини, розміру, строків та порядку виплати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , батьками якої зареєстровані батьки.

Відповідно до пункту 1.3. Договору після розірвання шлюбу батьки визначили, що дитина буде проживати разом з матір`ю за місцем її проживання, в межах України, а також на період проведення військових дій на території України за місцем проживання або реєстрації матері в будь-якій іншій країні світу.

Згідно з пунктом 1.5. Договору батько зобов`язується надавати на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн щомісяця до досягнення ним повноліття, а також брати участь у додаткових витратах на утримання дитини.

Розділом 3 Договору визначений порядок сплати аліментів.

Так, відповідно до пункту 3.1. Договору виплата аліментів здійснюється батьком щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з пунктом 3.2. Договору виплата аліментів сплачується не пізніше 10 числа поточного місяця за минулий місяць. Сплата аліментних платежів починається з травня 2025 року.

На підставі пункту 3.5. Договору батько зобов`язується сплачувати аліменти, а також інші платежі, передбачені цим Договором та Сімейним кодексом України, своєчасно і у відповідному розмірі.

Відповідно до пункту 3.12. Договору матір підтверджує, що до укладання цього Договору батько виконував усі зобов`язання по утриманню дитини добровільно в повному обсязі, в тому числі, але невиключно щодо сплати аліментів і вона не має по відношенню до нього претензій матеріального характеру, що пов`язані з утриманням дитини.

Згідно з підпунктом 4.3.5. пункту 4.3. Договору кожен з батьків зобов`язуються виконувати обов`язки, покладені на нього цим Договором та сприяти іншому у виконанні його обов`язків.

З відомостей Єдиного реєстру боржників станом на 05.06.2025 вбачається, що за фізичною особою ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_4 в Єдиному реєстрі боржників інформація відсутня.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_11 із заявою від 08.05.2025 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ.

Протоколом від 14.05.2025 №19 комісією ІНФОРМАЦІЯ_11 ухвалено рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки заявником не надано документів, що підтверджують відсутність заборгованості зі сплати аліментів, які передбачені Переліком.

З матеріалів справи вбачається, що разом із заявою про надання відстрочки, позивачем, зокрема, надано відомості з Єдиного реєстру боржників про відсутність в Реєстрі інформації про ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять доказів існування відкритих виконавчих проваджень чи підтвердження заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з абзацом 1 пункту 60 Порядку №560 визначено, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.

Матеріали справи не містять доказів того, що комісія ІНФОРМАЦІЯ_11 здійснювала необхідні дії для всебічного, повного та об`єктивного розгляду заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову.

Зокрема, відсутні будь-які відомості про направлення комісією ІНФОРМАЦІЯ_11 відповідних запитів до органів державної влади чи інших державних органів, у тому числі до органів виконавчої служби, з метою перевірки наявності або відсутності заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, відповідач не довів правомірності відмови у наданні відстрочки, а прийняте рішення суперечить вимогам пункту 3 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ.

Доводи відповідача про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не є належним суб`єктом для прийняття рішення щодо надання або відмови у відстрочці від призову є безпідставними, оскільки комісія створюється та діє у складі відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до вимог Порядку №560.

За таких обставин суд дійшов висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не вжито належних заходів для всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, шляхом надіслання відповідних запитів до уповноважених органів державної влади для отримання інформації, яка могла б підтвердити право заявника на відстрочку від призову на військову службу.

На підставі частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вказані критерії суд приходить до висновку, що рішення комісії відповідача, оформлене протоколом від 14.05.2025 №19, винесено необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; упереджено; непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а тому є протиправним.

Оскільки комісія відповідача дослідила подані позивачем документи поверхнево, неповно та не всебічно, а також не вжила належних заходів для повного та об`єктивного розгляду заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання комісію ІНФОРМАЦІЯ_11 повторно розглянути заяву позивача від 08.05.2025, з урахуванням висновків суду у цій справі.

Суд зазначає про передчасність вимог позивача про зобов`язання відповідача надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідні висновки можуть бути зроблені відповідачем лише після повторного розгляду заяви ОСОБА_1 , з урахуванням рішення суду у цій справі та наданих документів.

Тому, вказані вимоги задоволенню не підлягають з огляду на їх передчасність.

На підставі частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 968,96 грн, що документально підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №4778-5872-3914-6593 від 05.06.2025.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 484,48 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_5 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом від 14.05.2025 №19 щодо ненадання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.05.2025 щодо оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар