Справа № 405/1572/25
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/1572/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2025 Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючої судді Шевченко І.М.

секретаря судового засідання Мишевець Т.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Мерещенко М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Кропивницький адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Бережного Володимира Сергійовича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

24.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій просить визнати протиправним та скасувати постанову ЕНА №4064170 від 13.02.2025 року про адміністративне правопорушення згідно ст.121 ч.3 КУпАП, а провадження по цій справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та стягнути на його користь понесені судові витрати (судовий збір) у розмірі 605,60 грн з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 13.02.2025 року, поліцейський Бережний Володимир Сергійович УПП/ДПП в Кіровоградській області виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4064170, в якій зазначив, що 13.02.2025 року о 9 год. 23 хвилини в м. Кропивницький по вул. Архітектора Паученка (Дворцова) 45/35 водій керуючи ТЗ Volkswagen Beetle, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку на проїздній частині, а саме де був неможливий зустрічний роз`їзд, а також об`їзд транспортних засобів, чим створив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху та порушив пункт 15.9 ж ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною третьою статті 122 КУпАП. Зазначеною постановою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680 грн. Зазначив, що з даною постановою він не згоден, вважає її протиправною, а тому вимушений її оскаржити в судовому порядку з наведених наступних підстав. Зокрема, тому що поліцейські самі змусили його зупинитись під знаком «Зупинку заборонено» та погрожували притягненням до відповідальності після того як він звернув їх увагу на аварійну ситуацію на дорозі. Крім того, попередня вимушена його зупинка у відповідь на аварійну ситуацію на дорозі була класифікована поліцейськими як зупинка і саме за її фактом і було винесено постанову. При винесенні постанови поліцейський не усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та не дослідив доказів, зокрема відеозапис. Так само, й під час досудового врегулювання конфлікту, рішення Начальника Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції від 27.02.2025 року № С-107/1о/п, яким скаргу було залишено без задоволення було складено з порушенням ст. 283 і 284 КУпАП, зокрема не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та не зазначені мотиви відхилення інших нормативно-правових актів, на які посилався правопорушник.

З огляду на викладене вище, вважає що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону, винесена з грубим порушенням його прав, є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.03.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного провадження.

09.04.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяв, в якому зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві, а отже просив відмовити позивачу в задоволенні цього позову в повному обсязі з наступних підстав.

Позивач всупереч проханню поліцейських проїхати далі по вул. Архітектора Паученка та повернути й зупинитись без створення аварійної ситуації, продовжував звертати увагу поліцейських на вантажний автомобіль з якого вивантажували гуманітарну допомогу для військових та створювати затор. На підтвердження цього надано відеозапис спілкування з нагрудної камери. Крім того, доводи позивача про те, що поліцейські власноруч створювали аварійну ситуацію хаотично переміщуючись по проїзній частині, то з відеозапису вбачається, що попереду позивача також були автомобілі, які своєю чергою вільно долали цю ділянку дороги. Також, всупереч твердженню позивача про порушення процедури розгляду адміністративної справи, а саме не надання позивачу заявити усне клопотання, то з відеозапису вбачається, що під час розгляду справи позивачу була надана можливість надати клопотання про перенесення розгляду справи, втім водій почав на папері викладати суть свого клопотання, а через деякий час відмовився від заявлення клопотання про перенесення розгляду справи. Щодо відсутності доказів, на основі дослідження яких мала складатись постанова, то згідно вимог ст. 77 КАС відповідний доказ було покладено в основу оскаржуваного рішення. Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ЕНА №4064170 містила інформацію щодо технічного пристрою яким здійснено відеозапис. Так, відповідно до її змісту до постанови додається «письмове пояснення водія, відеозапис з автомобільного відео реєстратору 70mai, який розміщався в службовому транспортному засобі та відеозаписи з портативних відео реєстраторів Motorola VB 400 №472158, №473067». Отже, виходячи з вищенаведеного, в даному випадку позивач не мав права відходити від розділу 15 ПДР України «зупинка та стоянка», та повинен був керуватись загальними правилами дорожнього руху України.

21.05.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив. У ній позивач вказував, що його твердження про здійснення саме вимушеною зупинки у відповідь на наявну на проїзній частині перешкоди у вигляді поліцейських підтверджуються наданим до суду разом з відзивом відеозаписом. Так само відеозапис підтверджує подачу п`яти клопотань про перенесення розгляду справи у зв`язку з поганим самопочуттям пасажирки автомобіля позивача. З огляду на зазначене просив відмовити в задоволенні відзиву на позовну заяву та скасувати оскаржувану постанову в повному обсязі.

28.05.2025 надійшли заперечення на відповідь на відзив. У них відповідач наполягав на належності, допустимості, достовірності та достатності наданого відеозапису. Та наполягав на раніше викладених аргументах, як от тому, що автомобілі, які рухались попереду позивача безперешкодно долали ділянку дороги, а також те, що позивач не скористався своїм правом заявити усне клопотання про перенесення розгляду справи та почав викладати суть клопотання на аркуші паперу.

Ухвалою від 14.07.2025 за клопотанням позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Бережного Володимира Сергійовича.

В судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, зазначив, що це була вимушена зупинка, на вулиці був затор, через вантажний автомобіль який розвантажував гуманітарну допомогу.

Представник відповідача, посилаючись на обставини викладені у відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог, наголосив, що на відео зафільмовано, інші автомобілі, які безперешкодно проїжджали повз вантажівку з якої вивантажували гуманітарну допомогу.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши відеозапис наданих відповідачем, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13.02.2025 року поліцейським УПП/ДПП в Кіровоградській області Бережним В. С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4064170, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

Встановлено, що 13.02.2025 року о 9 год. 23 хвилини в м. Кропивницький по вул. Архітектора Паученка (Дворцова) 45/35 водій керуючи ТЗ Volkswagen Beetle, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку на проїзній частині, а саме де був неможливий зустрічний роз`їзд, а також об`їзд транспортних засобів, чим створив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху та порушив пункт 15.9 ж ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною третьою статті 122 КУпАП.

Позивачем оскаржується правомірність винесеного уповноваженою особою відповідача поліцейським УПП/ДПП в Кіровоградській області Бережним В. С., як суб`єкта владних повноважень рішення у формі постанови серії ЕНА №4064170 від 13.02.2025 року.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Крім того, ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом переглянуто відеозапис з місця скоєння правопорушення (а.с.33), з якого вбачається відсутність перешкод для проїзду автотранспорту на вказаній ділянці дороги, вказаний запис підтверджує порушення позивачем 15.9 ж ПДР України та скоєння правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з зазначеним позовом та вказуючи на безпідставність винесеної відносно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення, як на обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що саме поліцейські становили перешкоду перед якою він здійснив вимушену зупинку, зокрема щоб повідомити про розвантаження вантажівки, що створювало аварійну ситуацію на дорозі, що йому не було надано можливості заявити усне клопотання про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення та що до постанови не було додано доказів, які б підтверджували факт вчиненого ним правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 280, 285 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Особливості вручення постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), визначаються статтями 279-1, 279-2, 279-5, 279-6 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 Розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 в редакції на час виникнення спірних правовідносин, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 1 Розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні (п.6 Розділу IV Інструкції).

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4064170 від 13 лютого 2025 року не містить відомості про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 міг безперешкодно проїхати ділянкою дороги, де перебували поліцейські так само як транспортні засоби, які рухались попереду, крім того він також був ознайомлений з його правами, передбаченими за ст. 268 КУпАП тож міг заявити усне клопотання про перенесення розгляду справи.

Також в оскаржуваній постанові наявні відомості про докази, на підставі яких уповноважена особа, яка винесла оскаржувану постанову прийшла до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

При цьому, судом відзначається, що саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення позивачем такого порушення, оскільки така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Часиною 2 ст.55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕНА №4064170, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн., містить достатні та беззаперечні докази, які б надавали підстави стверджувати, що позивачем було порушено вимоги п.15.9(ж) Правил дорожнього руху, та, як наслідок, вчинення ним (позивачем) адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП, отже, вина позивача підтверджується передбаченими процесуальним законом, зокрема, ст. 251 КУпАП, доказами.

З огляду на викладене вище та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови серії ЕНА №4064170 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13 лютого 2025 року, і накладення адміністративного стягнення, за наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.5, 6, 9, 72, 77, 139, 143, 245, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 122, 245, 251, 268, 280, 283, 284, 285 Кодексу Українипро адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 10 жовтня 2001 року, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Бережного Володимира Сергійовича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд, протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено 07.11.2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22Б.

Відповідач: інспектор 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Бережний Володимир Сергійович, місце знаходження місця роботи: м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22Б.

Суддя Подільського

районного суду

міста Кропивницького Ірина Миколаївна Шевченко