Справа № 160/24758/25
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Дніпровська міська рада про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
28 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Дніпровська міська рада, в якій просить:
визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення винесені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області:
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області як фізична особа - платник податків, зокрема, у тому числі земельного податку з фізичних осіб.
У 2020 році ОСОБА_1 було придбано дві земельні ділянки, а саме:
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2021 року в справі №202/2864/20, яке набрало законної сили 22.04.2021 року, припинено право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2704 га, кадастровий номер :04:186:0298, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2022 року в справі №202/2863/20 припинено право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,389 га, кадастровий номер :04:186:0299, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101 та скасовано в державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №181 від 21.02.2020 року, номер запису про право власності: 35614444, державний реєстратор приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна.

26 серпня 2025 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на адвокатський запит представника Бондаренко Інни Василівни надійшла відповідь з детальним розрахунком нарахованих ОСОБА_1 сум земельного податку, відповідно до яких представником позивача встановлено, що:

1) податкові повідомлення-рішення №-0464-UА0033698 від 19.10.2023, №-0464/1 від 19.10.2023 та №-0464/2 від 19.10.2023 по земельному податку з фізичних осіб винесено по земельній ділянці площею 0,2704 га, кадастровий номер :04:186:0298, адреса: АДРЕСА_1 ;

2) податкові повідомлення-рішення №-0464-UА0033698 від 23.10.2023, №-0464/1 від 23.10.2023 та №-0464/2 від 23.10.2023 по земельному податку з фізичних осіб винесено по земельній ділянці площею 0,389 га, кадастровий номер :04:186:0299, адреса: АДРЕСА_1 .

Однак, право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки припинено, а саме:

- на земельну ділянку площею 0,2704 га, кадастровий номер :04:186:0298, адреса: АДРЕСА_1 , з 22.04.2021 (дата набрання законної сили рішенням у справі №202/2864/20);

- на земельну ділянку площею 0,389 га, кадастровий номер :04:186:0299, адреса: АДРЕСА_1 , з 01.08.2022 (дата набрання законної сили заочним рішенням у справі №202/2863/20).

ОСОБА_1 вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, податкові повідомлення-рішення винесені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області форми «Ф»: №-0464-UA0033698 від 19.10.2023 у повному обсязі на суму 30 010,97 грн.; №-0464/1 від 19.10.2023 у повному обсязі на суму 40 710,52 грн.; №-0464/2 від 19.10.2023 частково на суму 24 673,05 грн. за травень-грудень 2021 року; №-0464-UA0033698 від 23.10.2023, у повному обсязі на суму 122 643,75 грн.; №-0464/1 від 23.10.2023 частково на суму 44 436,14 грн. за серпень-грудень 2022 року, оскільки право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:186:0298 та :04:186:0299 було припинено, крім того, податкова вимога форми «Ф» від 09.04.2024 №0-0436 про наявність у позивача станом на 08.04.2024 року податкового боргу у розмірі 152 654,72 грн. винесена на підставі зобов`язань по земельному податку з фізичних осіб за 2023 рік, відтак у податкового органу були відсутні підстави для нарахування позивачеві податкових зобов`язань з земельного податку, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 серпня 2025 року для розгляду адміністративної справи №160/24758/25 визначено суддю Олійника В.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

02 вересня 2025 року на адресу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Дніпровської міської ради направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.

03 вересня 2025 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області та Дніпровською міською радою отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.

18 вересня 2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву вх.№49589/25, в якому представник відповідача з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

За даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України Бондаренко Інна Василівна перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, та відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 17.09.2025 є власником земельних ділянок а саме:

- АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :04:186:0298, площа 0,2704 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, дата державної реєстрації 21.01.2020;

- АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :04:186:0299, площа 0,389 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови, дата державної реєстрації 21.01.2020.

Згідно зі статтями 269, 270 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, а об`єктами оподаткування земельним податком - земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Відповідно пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є:

а) дані державного земельного кадастру;

б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю);

г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї);

ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв);

д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї).

е) дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Керуючись пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України, з урахуванням положень статей 269, 270 Податкового кодексу України, по ОСОБА_1 сформовано в автоматичному режимі податкові повідомлення-рішення форма «Ф» з земельного податку за 2021-2023 роки, а саме:

За податковий період 2021 рік:

ППР від 19.10.2023 року №-0464/2-UА0033698 у сумі 37 009,57 грн. (м.Дніпро, вул. Усенка, 2А, кадастровий номер: :04:186:0298);

ППР від 23.10.2023 року №-0464/2-UА0033698 у сумі 96 951,58 грн. (м.Дніпро, вул.Усенка, 1А, кадастровий номер: :04:186:0299);

За податковий період 2022 рік:

ППР від 19.10.2023 року №-0464/1-UА0033698 у сумі 40 710,52 грн. (м.Дніпро, вул. Усенка, 2А, кадастровий номер: :04:186:0298);

ППР від 23.10.2023 року №-0464/1-UА0033698 у сумі 106 646,73 грн. (м.Дніпро, вул. Усенка, 1А, кадастровий номер: :04:186:0299);

За податковий період 2023 рік:

ППР від 19.10.2023 року №-0464-UА0033698 у сумі 30 010,97 грн. (м.Дніпро, вул. Усенка, 2А, кадастровий номер: :04:186:0298);

ППР від 23.10.2023 року №-0464-UА0033698 у сумі 122 643,75 грн. ( АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :04:186:0299).

Згідно з інформацією, що наявна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, саме позивач ОСОБА_1 є власником земельних ділянок, за яким були винесені оскаржувані ППР.

Таким чином, контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання даних про об`єкти оподаткуванню, ніж ті, що передбачені податковим законодавством, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) таких даних.

Відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та нівелювання правом щодо інформування податкового органу про зміну даних, останній має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

З урахуванням викладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

26 вересня 2025 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив вх.№51076/25, в якій представник позивача не погоджується з доводами відповідача, вважає їх необґрунтованими та помилковими, враховуючи наступне.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення направлялись засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на податкову адресу ОСОБА_1 саме: АДРЕСА_2 та повернуто до контролюючого органу з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», тому останні вважаються належним чином врученими позивачеві.

При цьому, до відзиву на позовну заяву відповідач додає файл з назвою «Копії ППР з доказами направлення», в якому містяться копії оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, однак відсутні докази їх направлення.

Відповідно до підпункту 270.1.1.1 підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування платою за землю є: об`єкти оподаткування земельним податком: земельні ділянки, які перебувають у власності.

З аналізу наведених положень законодавства, зокрема, слідує те, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, а у разі припинення права власності плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності у поточному році.

Водночас, відповідно до статті 378 Цивільного кодексу України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

У межах спірних правовідносин право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки було припинено за рішеннями суду, які набрали законної сили, а саме:

з 22.04.2021 (дата набрання законної сили рішенням суду) по земельній ділянці площею 0,2704 га, кадастровий номер :04:186:0298 (справа №202/2864/20);

з 01.08.2022 (дата набрання законної сили рішенням суду) по земельній ділянці площею 0,389 га, кадастровий номер :04:186:0299 (справа №202/2863/20).

Відтак, починаючи з 22.04.2021 (по земельній ділянці кадастровий номер :04:186:0298) та з 01.08.2022 (по земельній ділянці кадастровий номер :04:186:0299) ОСОБА_1 не була ані власником, ані користувачем наведених земельних ділянок, відповідно не була й платником земельного податку по таким земельним ділянкам.

Крім того, у судових рішеннях по справам №202/2864/20 та №202/2863/20 судами було скасовано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 :

на підставі договору купівлі-продажу №181 від 21.02.2020, номер запису про право власності: 35614444;

на підставі договору купівлі-продажу №180 від 21.02.2020, номер запису про право власності: 35614271.

З урахуванням викладеного, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

06 жовтня 2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Дніпровської міської ради надійшли пояснення щодо позову та відзиву вх.№52620/25, в яких представник третьої особи вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Відповідно до статей 125 та 126 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року №2768-ІІІ (із змінами та доповненнями) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Права власності/користування земельними ділянками повинні бути оформлені та зареєстровані відповідно до законодавства.

Базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації (стаття 271 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 ПКУ, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 ПКУ (пункт 286.5 статті 286 Податкового кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV право постійного користування земельною ділянкою підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Згідно з інформацією, що наявна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивач ОСОБА_1 є власником земельних ділянок, за яким були винесені оскаржувані ППР:

- АДРЕСА_1 , площа 0,2704 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, дата державної реєстрації 21.01.2020;

- АДРЕСА_1 , площа 0,389 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови, дата державної реєстрації 21.01.2020.

Щодо посилання позивача на відчуження земельних ділянок, як на підставу відсутності об`єкту оподаткування, представник третьої особи вважає, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно саме ОСОБА_1 є власником земельних ділянок, станом на час прийняття ППР: за податковий період 2021 рік: - ППР від 19.10.2023 року №-0464/2- UА0033698 у сумі 37 009,57 грн.; - ППР від 23.10.2023 року №- 0464/2- UА0033698 у сумі 96 951,58 грн.; за податковий період 2022 рік: - ППР від 19.10.2023 року №-0464/1-UА0033698 у сумі 40 710,52 грн.; - ППР від 23.10.2023 року №-0464/1-UА0033698 у сумі 106 646,73 грн.; за податковий період 2023 рік: - ППР від 19.10.2023 року №-0464-UА0033698 у сумі 30 010,97 грн.; - ППР від 23.10.2023 року №-0464-UА0033698 у сумі 122 643,75 грн.

Таким чином, контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання даних про об`єкти оподаткуванню, ніж ті, що передбачені податковим законодавством, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) таких даних.

Відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та нівелювання свого права щодо інформування податкового органу про зміну даних, останній має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки (колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 року в справі №826/17798/18)

Платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення.

Таким чином, представник третьої особи вважає, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області під час винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень діяло в спосіб та у порядку, визначеному чинним законодавством України.

06 жовтня 2025 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 надійшла заперечення на пояснення третьої особи вх.№51076/25, в якій представник позивача не погоджується з доводами третьої особи, вважає їх необґрунтованими та помилковими, враховуючи наступне.

У межах спірних правовідносин дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно з причин, які не залежать від ОСОБА_1 (земельні ділянки витребувані у ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, яка має бути заявником для внесення відповідних змін до державних реєстрів щодо права власності на такі земельні ділянки) не відповідають рішенням суду, які набрали законної сили у справах №202/2864/20 та №202/2863/20 та є обов`язковими до виконання на всій території України та всіма органами державної влади і органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, посадовими чи службовими особами та громадянами, відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України.

Наведене свідчить про неналежне виконання відповідними органами державної реєстрації прав рішень суду, які набрали законної сили, та підлягали обов`язковому виконанню, та про відсутність належного контролю з боку Дніпровської міської ради, на користь якої такі земельні ділянки були витребувані у ОСОБА_1 , за приведенням відомостей щодо права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:186:0298 та :04:186:0299 у актуальний стан на підставі рішень суду у справах №202/2864/20 та №202/2863/20.

Представник позивача вважає, що неналежне виконання рішень суду в справах №202/2864/20 та №202/2863/20 не має покладати на ОСОБА_1 обов`язок по сплаті земельного податку по земельним ділянкам, за якими остання втратила право власності та відповідно статус платника земельного податку.

У своїх поясненнях у даній справі Дніпровська міська рада не надала жодних пояснень з приводу того, чому нею не було вжито заходів щодо ініціювання внесення відповідних змін до державних реєстрів щодо права власності на спірні земельні ділянки, які було витребувано на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Натомість, Дніпровська міська рада намагається перекласти на ОСОБА_1 відповідальність за бездіяльність щодо ініціюванням та контролю за приведенням відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно в актуальний стан відносно спірних земельних ділянок, покладаючи на ОСОБА_1 податковий тягар у вигляді земельного податку, у той час як в розумінні норм статті 269 Податкового кодексу України, позивач вже не є платником земельного податку, починаючи з 22.04.2021 (по земельній ділянці кадастровий номер :04:186:0298) та з 01.08.2022 (по земельній ділянці кадастровий номер :04:186:0299).

Щодо твердження третьої особи про необхідність звірки, представник позивача зазначила наступне.

По-перше, положення статті 266 Податкового кодексу України, які процитовані третьою особою стосуються виключно податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а не земельного податку.

По-друге, звірка даних з податковим органом є правом, а не обов`язком платника податків, при цьому, оскільки позивачка не отримувала оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у неї були відсутні підстави вважати, що існує необхідність в звірці даних з податковим органом.

По-третє, у позивачки не було підстав вважати, що дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно не приведені в актуальний стан після набрання законної сили рішеннями у справах №202/2864/20 та №202/2863/20, оскільки ініціатором судових спорів була саме Дніпровська міська рада.

З урахуванням викладеного, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

За даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України Бондаренко Інна Василівна перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, та відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 17.09.2025 є власником земельних ділянок, а саме:

- АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :04:186:0298, площа 0,2704 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, дата державної реєстрації 21.01.2020;

- м. Дніпро, по вулиці Усенка, 1А, кадастровий номер: :04:186:0299, площа 0,389 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови, дата державної реєстрації 21.01.2020.

Керуючись пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України, з урахуванням положень статей 269, 270 Податкового кодексу України, по ОСОБА_1 сформовано в автоматичному режимі податкові повідомлення-рішення форма «Ф» з земельного податку за 2021-2023 роки, а саме:

За податковий період 2021 рік:

ППР від 19.10.2023 року №-0464/2-UА0033698 у сумі 37 009,57 грн. (м.Дніпро, вул. Усенка, 2А, кадастровий номер: :04:186:0298);

ППР від 23.10.2023 року №-0464/2-UА0033698 у сумі 96 951,58 грн. (м.Дніпро, вул.Усенка, 1А, кадастровий номер: :04:186:0299);

За податковий період 2022 рік:

ППР від 19.10.2023 року №-0464/1-UА0033698 у сумі 40 710,52 грн. (м.Дніпро, вул. Усенка, 2А, кадастровий номер: :04:186:0298);

ППР від 23.10.2023 року №-0464/1-UА0033698 у сумі 106 646,73 грн. (м.Дніпро, вул. Усенка, 1А, кадастровий номер: :04:186:0299);

За податковий період 2023 рік:

ППР від 19.10.2023 року №-0464-UА0033698 у сумі 30 010,97 грн. (м.Дніпро, вул. Усенка, 2А, кадастровий номер: :04:186:0298);

ППР від 23.10.2023 року №-0464-UА0033698 у сумі 122 643,75 грн. ( АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :04:186:0299).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2021 року в справі №202/2864/20, яке набрало законної сили 22.04.2021, позовні вимоги Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради задоволено частково та вирішено:

Витребувати у ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2704 га, кадастровий номер :04:186:0298, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101;

Припинити право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2704 га, кадастровий номер :04:186:0298, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101;

Скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наступні записи про державну реєстрацію права власності: за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу №180 від 21 лютого 2020, номер запису про право власності 35614271, державний реєстратор - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кейтельгіссер О.М.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року в справі №202/2864/20 рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2021 року в частині скасування в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наступні записів про державну реєстрацію права власності земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею0,2704 га, кадастровий номер :04:186:0298 - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення:

Скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кейтельгіссер Олександри Михайлівни від 21 лютого 2020 року, індексний №51270614, про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на земельну ділянку площею 0,2704 га, з кадастровим № :04:186:0298, за адресою АДРЕСА_1 , (номер запису про право власності 35614271, дата та час державної реєстрації 21 лютого 2020 року 17:05:27).).

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2022 року в справі №202/2863/20, яке набрало законної сили 01.08.2022 року позовні вимоги Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради задоволено повністю та вирішено:

Витребувати від ОСОБА_1 на користь територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпропетровської міської ради земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,389 га, кадастровий номер :04:186:0299, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

Припинити право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,389 га, кадастровий номер :04:186:0299, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101 та скасовано в державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №181 від 21.02.2020 року, номер запису про право власності: 35614444, державний реєстратор приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна.

26 серпня 2025 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на адвокатський запит представника Бондаренко Інни Василівни надійшла відповідь з детальним розрахунком нарахованих ОСОБА_1 сум земельного податку, відповідно до яких представником позивача встановлено, що:

1) податкові повідомлення-рішення №-0464-UА0033698 від 19.10.2023, №-0464/1 від 19.10.2023 та №-0464/2 від 19.10.2023 по земельному податку з фізичних осіб винесено по земельній ділянці площею 0,2704 га, кадастровий номер :04:186:0298, адреса: АДРЕСА_1 ;

2) податкові повідомлення-рішення №-0464-UА0033698 від 23.10.2023, №-0464/1 від 23.10.2023 та №-0464/2 від 23.10.2023 по земельному податку з фізичних осіб винесено по земельній ділянці площею 0,389 га, кадастровий номер :04:186:0299, адреса: АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки припинено:

на земельну ділянку площею 0,2704 га, кадастровий номер :04:186:0298, адреса: АДРЕСА_1 , з 22.04.2021 (дата набрання законної сили рішенням у справі №202/2864/20);

на земельну ділянку площею 0,389 га, кадастровий номер :04:186:0299, адреса: АДРЕСА_1 , з 01.08.2022 (дата набрання законної сили заочним рішенням у справі №202/2863/20).

ОСОБА_1 вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, податкові повідомлення-рішення винесені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області форми «Ф»: №-0464-UA0033698 від 19.10.2023 у повному обсязі на суму 30 010,97 грн.; №-0464/1 від 19.10.2023 у повному обсязі на суму 40 710,52 грн.; №-0464/2 від 19.10.2023 частково на суму 24 673,05 грн. за травень-грудень 2021 року; №-0464-UA0033698 від 23.10.2023, у повному обсязі на суму 122 643,75 грн.; №-0464/1 від 23.10.2023 частково на суму 44 436,14 грн. за серпень-грудень 2022 року, оскільки право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:186:0298 та :04:186:0299 було припинено, крім того, податкова вимога форми «Ф» від 09.04.2024 №0-0436 про наявність у станом на 08.04.2024 року податкового боргу у розмірі 152 654,72 грн. винесена на підставі зобов`язань по земельному податку з фізичних осіб за 2023 рік, відтак у податкового органу були відсутні підстави для нарахування позивачеві податкових зобов`язань з земельного податку, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

У підпункті 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України встановлено, що платниками плати за землю є: платники земельного податку: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Відповідно до підпункту 270.1.1.1 підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування платою за землю є: об`єкти оподаткування земельним податком: земельні ділянки, які перебувають у власності.

Згідно з пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є:

а) дані державного земельного кадастру;

б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю);

г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї);

ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв);

д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї);

е) дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Відповідно до пункту 287.1 та пункту 287.2 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), щороку до 1 травня.

Пунктом 287.10 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

З аналізу наведених положень законодавства, вбачається, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, а у разі припинення права власності плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності у поточному році.

Відповідно до статті 378 Цивільного кодексу України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2021 року в справі №202/2864/20, яке набрало законної сили 22.04.2021, позовні вимоги Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради задоволено частково та вирішено:

Витребувати у ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2704 га, кадастровий номер :04:186:0298, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101;

Припинити право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2704 га, кадастровий номер :04:186:0298, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101;

Скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наступні записи про державну реєстрацію права власності: за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу №180 від 21 лютого 2020, номер запису про право власності 35614271, державний реєстратор - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кейтельгіссер О.М.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року в справі №202/2864/20 рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2021 року в частині скасування в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наступні записів про державну реєстрацію права власності земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею0,2704 га, кадастровий номер :04:186:0298 - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення:

Скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кейтельгіссер Олександри Михайлівни від 21 лютого 2020 року, індексний №51270614, про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на земельну ділянку площею 0,2704 га, з кадастровим № :04:186:0298, за адресою АДРЕСА_1 , (номер запису про право власності 35614271, дата та час державної реєстрації 21 лютого 2020 року 17:05:27).).

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2022 року в справі №202/2863/20, яке набрало законної сили 01.08.2022 року позовні вимоги Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради задоволено повністю та вирішено:

Витребувати від ОСОБА_1 на користь територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпропетровської міської ради земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,389 га, кадастровий номер :04:186:0299, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

Припинити право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,389 га, кадастровий номер :04:186:0299, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101 та скасовано в державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №181 від 21.02.2020 року, номер запису про право власності: 35614444, державний реєстратор приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна.

У даному випадку, право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки було припинено за рішеннями суду, які набрали законної сили, а саме:

з 22.04.2021 (дата набрання законної сили рішенням суду) по земельній ділянці площею 0,2704 га, кадастровий номер :04:186:0298 (справа №202/2864/20);

з 01.08.2022 (дата набрання законної сили рішенням суду) по земельній ділянці площею 0,389 га, кадастровий номер :04:186:0299 (справа №202/2863/20).

Відтак, починаючи з 22.04.2021 (по земельній ділянці кадастровий номер :04:186:0298) та з 01.08.2022 (по земельній ділянці кадастровий номер :04:186:0299) ОСОБА_1 не була ані власником, ані користувачем наведених земельних ділянок, а отже, й не була платником земельного податку по земельним ділянкам.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність нарахування податкових зобов`язань за такими податковими повідомленнями-рішеннями:

1. По земельній ділянці площею 0,2704 га з кадастровим номером :04:186:0298:

- за податковий період - 2023 рік, форми «Ф» №-0464- UА0033698 від 19.10.2023 в повному обсязі на суму 30 010,97 грн.;

- за податковий період - 2022 рік, форми «Ф» №-0464/1 від 19.10.2023 у повному обсязі на суму 40 710,52 грн.;

- за податковий період - 2021 рік, форми «Ф» №-0464/2 від 19.10.2023 частково на суму 24 673,05 грн., за травень - грудень 2021 року (22.04.2021 року припинено право власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку).

Період за січня по квітень 2021 року на суму 12 336,52 грн. по ППР позивачем не оскаржується.

2. По земельній ділянці площею 0,389 га з кадастровим номером :04:186:0299:

- за податковий період - 2023 рік, форми «Ф» №-0464- UА0033698 від 23.10.2023, у повному обсязі на суму 122 643,75 грн.;

- за податковий період - 2022 рік, форми «Ф» №-0464/1 від 23.10.2023 частково на суму 44 436,14 грн. за серпень-грудень 2022 року (з 01.08.2022 року припинено право власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку).

Період з січня по липень 2022 року на суму 62 210,59 грн. ППР позивачем не оскаржується.

Щодо визнання протиправною та скасування податкової вимоги, суд виходить з наступного.

Згідно статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У даному випадку, податковим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 09.04.2024 №0-0436 про наявність у ОСОБА_1 станом на 08.04.2024 року податкового боргу у розмірі 152 654,72 грн. на підставі зобов`язань по земельному податку з фізичних осіб за 2023 рік, нарахованих за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями №-0464-UА0033698 від 19.10.2023 на суму 30 010,97 грн. та №-0464-UА0033698 від 23.10.2023 на суму 122 643,75 грн.

Відтак, враховуючи протиправність нарахування ОСОБА_1 податковим органом зобов`язань по земельному податку з фізичних осіб за 2023 рік за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями №-0464-UА0033698 від 19.10.2023 на суму 30 010, 97 грн. та №-0464-UА0033698 від 23.10.2023 на суму 122 643, 75 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування податкової вимоги форми «Ф» від 09.04.2024 №0 0436.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 3835,94 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ "Приватбанк" №281757509.1 від 28.08.2025 року.

А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 3835,94 грн. (три тисячі вісімсот тридцять п`ять гривень дев`яносто чотири копійки).

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Дніпровська міська рада про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області:

форми «Ф» №-0464-UA0033698 від 19.10.2023 року в повному обсязі на суму 30 010,97 грн.;

форми «Ф» №-0464/1 від 19.10.2023 року в повному обсязі на суму 40 710,52 грн.;

форми «Ф» №-0464/2 від 19.10.2023 року частково на суму 24 673,05 грн. за травень грудень 2021 року;

форми «Ф» №-0464-UA0033698 від 23.10.2023 року в повному обсязі на суму 122 643,75 грн.;

форми «Ф» №-0464/1 від 23.10.2023 року частково на суму 44 436,14 грн. за серпень-грудень 2022 року.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області форми «Ф» від 09.04.2024 №0-0436 про наявність у ОСОБА_1 станом на 08.04.2024 року податкового боргу в розмірі 152 654,72 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3835,94 грн. (три тисячі вісімсот тридцять п`ять гривень дев`яносто чотири копійки).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник