Справа № 340/5347/25
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/5347/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.П, розглядаючи у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В И К Л А Д О Б С Т А В И Н:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Ольховського Олега Геннадійовича, звернувся до суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням ухвали судді від 18.09.2025 про повернення позовної заяви в частині позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 29.03.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 04.02.2025.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ. При досягненні пенсійного віку він звернувся із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-ІV. Позивач вважає, що пенсія за віком має бути обрахована із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки, що передують року звернення із відповідною заявою про призначення пенсії за віком, тобто за 2021, 2022 та 2023 роки. Натомість ГУ ПФУ в Кіровоградській області відмовлено позивачу у обрахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки. У відповідь відповідач повідомив, що пенсія обрахована відповідно до законодавства України із розрахунком показника середньої заробітної плати за три роки, а саме 2014, 2015 та 2016 роки.

Ухвалою судді від 18.09.2025 позовну заяву позивача прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області (надалі відповідач) надало суду відзив на позовну заяву, у якому зазначило, що ним не приймалось рішення по суті заяви позивача про переведення пенсії з виду на вид, оскільки за наслідками розгляду заяви позивача від 29.03.2024, щодо переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону №1058, а також доданих до заяви документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення від 02.04.2024 №63 відповідно до якого позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058. Відтак відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальні органи Пенсійного фонду Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

ГУ ПФУ в Закарпатській області (надалі відповідач-2) надало суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує позов та просить суд відмовити позивачу у його задоволенні. Повідомлено, що позивач отримував пенсію за вислугу років, яка була призначена відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, а в подальшому його було переведено на пенсію за віком за його заявою від 29.03.2024.

Рух справи:

Суддя ухвалою від 02.09.2025 залишала без руху позовну заяву.

Ухвалою від 18.09.2025 позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 29.03.2024 по 03.02.2025 повернуто.

Ухвалою судді від 18.09.2025 відкрито провадження щодо решти частини позовних вимог та вирішено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

Ухвалою суду від 14.10.2025 до участі у справі в якості другого відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Дослідивши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 з 14.03.2019 отримував пенсію за вислугу років призначену за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ.

При досягненні пенсійного віку він звернувся до відповідача із заявою від 29.03.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-ІV (а.с.68-70).

Вказане сторонами не заперечувалось.

Суд зауважує, що вказана заява позивача про призначення/перерахунок пенсії є документом, який заповнений у вигляді бланка, що був наданим територіальним органом Пенсійний фонд. Так, зокрема у цьому бланку є графа вид перерахунку, яка містить наступний зміст перехід на інший вид пенсії.

Вказану заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області за принципом екстериторіальності та 02.04.2024 винесено рішення №63 про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком (шифр 101) (а.с.71-72).

В подальшому представник позивача подав до відповідача-1 адвокатський запит про надання інформації щодо обчислення розміру призначеної позивачу пенсії за віком.

Листом від 09.07.2025 ГУ ПФУ в Кіровоградській області повідомило про те, що з 29.03.2024, на підставі заяви від 29.03.2024, позивача переведено з пенсії за вислугу років, призначеної з 14.03.2019 за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", розмір якої розраховано з урахуванням проіндексованої середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796) 7994,47 грн, яка враховувалася під час обчислення пенсії за вислугу років, що в повній мірі відповідає вимогам абзацу другого частини третьої статті 45 Закону.

Позивач вважає, що відповідач вчинив протиправні дії, які полягають у неправильному застосуванні показника середньої заробітної плати, що застосовувались при перерахунку та виплаті пенсії відповідно до статті 40 Закону №1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, тому для захисту своїх прав вона звернулась з цим позовом до адміністративного суду.

Вирішуючи адміністративну справу, суд виходить з наступного.

Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (надалі Закон №1058) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно зі статтею 1 Закону №1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону №1058 передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із статтею 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно частини третьої статті 45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства слідує, що частини третя статті 45 Закону №1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за Законом №1058, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 червня 2020 року у справі №127/7522/17, де зазначив, що за змістом частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Однак, у випадку позивача йому 14.03.2019 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, в подальшому він виявив бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV, а тому мало мати місце саме призначенням пенсії за віком (за якою він звернувся вперше 29.03.2024), а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.

Вказане підтверджується тим, що Верховний Суд України вже аналізував подібні правовідносини і у постанові від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а (№21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України була підтримана і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2024 року у справі №500/1216/23, встановивши, що позивачу з 11 лютого 2013 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV він звернувся вперше 11 січня 2023 року, дійшов висновку про наявність у нього права на нарахування та виплату територіальним органом Пенсійного фонду України пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2020 - 2022 роки, з огляду на те, що за цих обставин має місце призначення іншого виду пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі №317/4184/16-а, від 27 листопада 2024 року у справі № 560/11681/23, від 16 січня 2025 року у справі № 580/4901/22 та від 31 січня 2025 року у справі №200/1478/24.

З урахуванням наведеного, суд доходить до висновку про наявність у позивача права на нарахування та виплату територіальним органом Пенсійного фонду України пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2022 2024 роки.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивач звернувся вперше 29.03.2024, відтак відповідач-2 мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022 та 2023 роки, однак ним неправомірно застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за інший період, зокрема за 2014, 2015 та 2016 роки.

Обраховуючи пенсію позивача з 29.03.2024 відповідач-2 помилково засотував показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки у розмірі 3764,40 грн.

Підсумовуючи зазначене вище, в контексті викладеного, суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача-2 щодо переведення позивача з виду на вид пенсії та його скасування.

З огляду на те, що визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області (відповідача-2) не було зазначено позивачем в позовних вимогах, однак для ефективного захисту прав позивача суд вважає за доцільне, керуючись частиною 2 статті 9 КАС України, вийти за їх межі.

Заява позивача від 29.03.2024 була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області та прийнято рішення від 02.04.2024 №63. Отже, ГУ ПФУ в Кіровоградській області не приймалось рішення по суті заяви позивача, відтак відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Оскільки, ГУ ПФУ в Кіровоградській області не є суб`єктом належним відповідачем щодо правовідносин даної справи, а відтак, дії щодо відновлення порушеного права позивача має вчиняти саме той орган, який порушив право позивача на призначення пенсії ГУ ПФУ в Закарпатській області.

Отже, відповідач-2, прийнявши протиправне рішення про переведення позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, не дотримався вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", такі дії не можуть відповідати приписам частині 2 статті 2 КАС України, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позовна вимога про зобов`язання провести з 04.02.2025 перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021, 2022 та 2023 роки є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас, суд зазначає про відмову в задоволенні позовних вимог спрямованих до ГУ ПФУ в Кіровоградській області, з огляду на викладене вище.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 968,96 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.13).

Враховуючи положення статей 139 КАС України, а також те, що порушення прав позивача стало саме у зв`язку з винесенням протиправного рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області, а тому саме цей суб`єкт зобов`язаний відшкодувати судові витрати.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009; ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, 88008, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 02.04.2024 №63 у частині призначення з 29.03.2024 пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014, 2015 та 2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021, 2022 та 2023 роки починаючи з 04.02.2025 та здійснити виплату різниці пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК