Справа № 560/9048/25
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9048/25
РІШЕННЯ

іменем України

07 листопада 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не обчислення та не виплати з 02.12.2022 по 19.05.2023 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінети Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії та щодо ненарахування та невиплати недоотриманого грошового забезпечення, нездійснення виплати недоотриманого продовольчого, речового та інших видів забезпечення за період з 27.02.2023 по 28.01.2025.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити з 02.12.2022 по 19.05.2023 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінети Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького склади та деяких, інших осіб», а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, здійснити перерахунок у зв`язку з цим усіх інших отриманих виплат під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , з урахуванням виплаченої раніше суми та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити недоотримане грошове, продовольче, речове та інші види забезпечення за період з 27.02.2023 по 28.01.2025, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після прийняття постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, якою скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", грошове забезпечення за період з 02.12.2022 по 19.05.2023 повинно бути обраховане з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018. Проте відповідач не здійснив зазначеного розрахунку, що зумовило проведення виплат у заниженому розмірі.

Також позивач зазначив, що кримінальне провадження відносно нього за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України закрито, в зв`язку зі встановленням відсутності у його діях складу кримінального правопорушення, внаслідок чого також має право на виплату недоотриманого грошового, продовольчого, речового та інших видів забезпечення за весь час необґрунтованого призупинення військової служби.

Ухвалою суду від 30.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 20.08.2017, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Звертає увагу суду, що наказом військової частини НОМЕР_1 від 27.02.2023 №63 позивачу з 27.02.2023 призупинено виплату грошового забезпечення у зв`язку з тим, що позивач самовільно залишив військову частину.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.12.2022 №175, солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника Регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по особовому складу) від 24.11.2022 №61-РС на посаду солдата резерву 1 взводу резерву рядового складу 1 роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 , з 02 грудня 2022 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, на грошове забезпечення до військової частини НОМЕР_3 , на котлове забезпечення зі сніданку 03 грудня 2022 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.2023, солдата ОСОБА_1 , солдата резерву 1 взводу резерву рядового складу 1 роти резерву рядового складу, визнано таким, що 27 лютого 2023 року самовільно залишив військову частину. Позивача знято з котлового забезпечення зі сніданку 27 лютого 2023 року та призупинено виплату грошового забезпечення з 27 лютого 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 13 липня 2023 року № 41-РС, солдата ОСОБА_1 , солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу НОМЕР_4 батальйону резерву регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил територіальної оброни Збройних Сил України, звільнено із займаної посади, призупинено проходження військової служби та визнано таким, що не виконує (не несе) обов`язків військової служби з 29 червня 2023 року.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2023 №201 позивача з 29 червня 2023 року звільнено із займаної посади, призупинено військову службу та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 27.02.2025 №60 ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_6 від 26.02.2025 №26-РС з військової служби у запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", 27 лютого 2025 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Період з 27.02.2023 по 28.01.2025 вважати як період самовільного залишення частини.

Постановою старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому від 04.02.2025 кримінальне провадження №0000100 від 29.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, у зв`язку з відсутністю у діянні ОСОБА_1 складу вказаного кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, закрито.

Постановою прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Ренковського С.О. від 17 червня 2025 року скасовано постанову старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, від 04.02.2025 про закриття кримінального провадження №0000100 від 29.06.2023, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Положеннями статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.03.2018, затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови №704 (в редакції до 24.02.2018) було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Однак, Постановою №103 до Постанови №704 внесено зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 викладено у новій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Отже, з 01.03.2018 Урядом України було запроваджено одну розрахункову величину обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року.

Разом із тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі №826/6453/18, визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким, зокрема, в пункт 4 постанови №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" були внесені зміни.

Таким чином, відповідно до редакції пункту 4 Постанови №704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток додатку 1 та пункту Примітки додатку 14 до Постанови №704 розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 01.02.2020 мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

З наведеного суд доходить до висновку, що саме з 29.01.2020 дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін.

Тобто з 29.01.2020 була відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018.

Таким чином, розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення, повинно бути визначене шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 420/6572/22.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 7 Закону України від 07.12.2017 №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2018 встановлено у сумі 1 762,00 грн.

Статтею 7 Закону України від 14.11.2019 № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2020 встановлено у сумі 2 102,00 грн.

Статтею 7 Закону України від 15.12.2020 №1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2021 встановлено в сумі 2 270,00 грн.

Статтею 7 Закону України від 02.12.2021 №1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2022 встановлено в сумі 2 481,00 грн.

Статтею 7 Закону України від 03.11.2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2023 встановлено в сумі 2 684,00 грн.

Крім того, суд звертає увагу, що перерахунок розміру посадового окладу та окладу за військовим званням супроводжує здійснення перерахунку (донарахування) усіх видів грошового забезпечення, зокрема, одноразової грошової допомоги при звільненні, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії відповідача стосовно обчислення та виплати грошового забезпечення за період з 02.12.2022 по 26.02.2023 включно без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2022 Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та станом на 01.01.2023 Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", є протиправними.

А тому відповідача слід зобов`язати здійснити перерахунок та виплату спірних грошових виплат, з урахуванням вже виплачених сум.

Щодо виплати грошового забезпечення за період з 27.02.2023 по 28.01.2025, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок військову службу" встановлено, що військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Відповідно до пунктів 144-1, 144-2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 за №1153/2008 (далі - Положення №1153) військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон.

Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України.

В контексті вищевикладеного, відповідно до положень статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та пунктів 144-1, 144-2 Положення №1153, військова служба призупиняється для військовослужбовців, які:

- самовільно залишили військові частини місця служби (склад правопорушення та відповідальність визначені статтею 407 КК України);

- дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань (склад правопорушення та відповідальність визначені статтею 408 КК України);

- добровільно здалися в полон (склад правопорушення та відповідальність визначені статтею 430 КК України).

Перелік випадків, за яких призупиняється військова служба в порядку, визначеному статтею 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та пунктами 144-1, 144-2 Положення №1153, є вичерпним.

Судом встановлено, що на підставі повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 від 09 червня 2023 року № 1015 про виявлення кримінального правопорушення, 29 червня 2023 року слідчим третього відділу (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000100.

Так, відповідно до матеріалів службового розслідування встановлено, що 27 лютого 2023 року, під час проведення перевірки особового складу виявлено відсутність солдата резерву 1 взводу резерву 1 роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , який не з`явився вчасно до розташування військової частини після перебування в лікувальному закладі.

У подальшому, відповідно до постанови старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, від 04 лютого 2025 року, кримінальне провадження №0000100 від 29 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, у зв`язку з відсутністю у діянні ОСОБА_1 , складу вказаного кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, закрито.

У відповідності до абз. 8-9 ч.2 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок військову службу", для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Аналогічні норми містить п.144-6 Положення №1153, згідно якого для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжуються. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримані продовольче, речове та інші види забезпечення.

Продовження військової служби та дії контракту з військовослужбовцями, зазначеними у цьому пункті, здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу.

Разом з тим, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27 лютого 2023 року солдата резерву 1 взводу резерву рядового складу 1 роти резерву рядового складу ОСОБА_1 визнано таким, що 27 лютого 2023 року самовільно залишив військову частину. Позивача знято з котлового забезпечення зі сніданку 27 лютого 2023 року та призупинено виплату грошового забезпечення з 27 лютого 2023 року.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2023 №201 позивача з 29 червня 2023 року звільнено із займаної посади, призупинено військову службу та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

При цьому суд зазначає, що накази про призупинення ОСОБА_1 виплати грошового забезпечення з 27 лютого 2023 року, про призупинення проходження ним військової служби та виключення його з усіх видів забезпечення з 29 червня 2023 року в установленому законом порядку не скасовувалися та є чинними.

Крім того, постановою прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Ренковського С.О. від 17 червня 2025 року скасовано постанову старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, від 04.02.2025 про закриття кримінального провадження №0000100 від 29.06.2023, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Інформації про остаточне закриття кримінального провадження або набрання законної сили вироком суду за результатами розслідування кримінального провадження № 0000100 від 29 червня 2023 року сторонами не надано, судом не встановлено.

У зв`язку зі скасуванням 17 червня 2025 року прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону постанови старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, від 04 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000100 від 29 червня 2023 року за ч. 4 ст. 408 КК України, а також враховуючи прийняття відповідачем наказів від 27 лютого 2023 року № 63 про призупинення виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 27 лютого 2023 року та від 14 липня 2023 року № 201 про призупинення проходження ним військової служби із зняттям з усіх видів забезпечення з 29 червня 2023 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у проведенні нарахування та виплати грошового забезпечення, а також недоотриманого продовольчого, речового та інших видів забезпечення за період з 27.02.2023 по 28.01.2025.

Як наслідок, відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату недоотриманого грошового, продовольчого, речового та інших видів забезпечення за період необґрунтованого призупинення проходження військової служби з 27.02.2023 по 28.01.2025.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення і виплати ОСОБА_1 з 02.12.2022 по 26.02.2023 включно грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, усіх щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення) за період з 02.12.2022 по 31.12.2022 включно із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, усіх щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення) за період з 01.01.2023 по 26.02.2023 включно із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 листопада 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_7 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_8 )

Головуючий суддя Д.А. Божук