Справа № 500/4174/25
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 500/4174/25
05 листопада 2025 року м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення від 28.10.25 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -
В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду 08.10.2025 у справі №500/4174/25 позовні вимоги задоволено. Визнатно протиправним та скасовано рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів № UA403000/2025/000017/2 від 09.042025 та картку відмови №UA403020/2025/000136. Стягнуто з Тернопільської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень та сплачений судовий збір в розмірі 969 (дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 00 копійок. Стягнуто з Тернопільської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 витрати на перекладача в розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

28.10.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про компенсацію судових витрат, в якій останній просить стягнути з Тернопільської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 28000,00 гривень.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що 15 квітня 2025 року між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "Питель і Ніженко" укладений договір № 15-04/1 про надання правничої допомоги. Вартість юридичної допомоги становить 2000 грн. за одну годину. Клієнт оплатив авансом на користь бюро 20000 грн., що підтверджує платіжне доручення.

Відповідно до п. 4.4. договору про правову допомогу гонорар бюро за правову допомогу, який більше за суму 20000 гривень, сплачується клієнтом після успішного стягнення зазначеної суми з відповідача через суд.

Так, відповідно до акту від 24 жовтня 2025 року між бюро і клієнтом останньому надано правову допомогу у даній справі кількістю 14 годин загальною вартістю 28 000 гривень.

31.10.2025 представником відповідача надіслано через електронний суд заперечення щодо заявлення до стягнення з Тернопільської митниці судових витрат.

Оскільки рішення суду у цій справі від 08.10.2025 ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження, тому розгляд заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення здійснюється у порядку письмового провадження.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, КАС України, в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, імплементовано нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 02.01.2025 у справі №240/32993/23.

Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За приписами частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Як передбачено пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зауважує, що однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 10 частини третьої статті 2 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Процесуальним законодавством визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з частиною першою-другою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Відповідно частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 134 КАС України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат адміністративний суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 134 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такий висновок суду узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі №686/5757/23, у якій розглядалося судом касаційної інстанції питання щодо застосування норм права, відповідно до яких здійснюється визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподіл.

Тому, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Як слідує із матеріалів справи, 15 квітня 2025 року між Адвокатським бюро "Питель і Ніженко" та ОСОБА_1 , укладено договір про надання правової допомоги №15-04/1.

Відповідно до пункту 1.1 договору бюро зобов`язується здійснити захист, представництво, надати інші види правової допомоги, а клієнт зобов`язується оплатити правову допомогу та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Вартість юридичної допомоги становить 2000 грн. за одну годину. Клієнт оплатив авансом на користь бюро 20000 грн., що підтверджує платіжне доручення від 24.04.2025.

Відповідно до п. 4.4. договору про правову допомогу гонорар бюро за правову допомогу, який більше за суму 20000 гривень, сплачується клієнтом після успішного стягнення зазначеної суми з відповідача через суд.

Так, відповідно до акту від 24 жовтня 2025 року між бюро і клієнтом останньому надано правову допомогу у даній справі кількістю 14 годин загальною вартістю 28 000 гривень:

- усна консультація, 1 година, 2000,00 грн;

- підготовка адвокатського запиту від 16.06.2025 №16-06/1, надіслання запиту, одержання відповіді, ознайомлення з документами наданими на адвокатський запит, 2 години, 4000,00 грн;

- підготовка позовної заяви, 7 години, 14000,00 грн.;

- ознайомлення з відзивом на позовну заяву на 21 ст., підготовка відповіді, 4 години, 7000,00 грн.;

- разом 14 годин, - 28000,00 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін, час, який об`єктивно був витрачений на надання послуг та їх обсяг, обсяг матеріалів у справі, кількість підготовлених процесуальних документів, тривалість розгляду справи судом, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 28000,00 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих послуг, оскільки ця справа є справою незначної складності.

Відтак, більшість послуг, що надавалися на виконання умов договору про надання правової допомоги, пов`язані із складанням позовної заяви, а тому, деталізація (поділ на окремі частини) таких не свідчить про виконання роботи (надання послуг) у більшому обсязі.

Як уже зазначалось, судова практика по даній категорії спорів є сталою та сформованою, в тому числі Верховним Судом, у зв`язку з чим, складання позовної заяви у даній справі не викликало будь-яких труднощів.

Враховуючи наведене, заявлена до відшкодування сума - 28000,00 грн та вказаний час - 14 год. 00 хв. є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг, а також з предметом позовних вимог.

Тому, на переконання суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, справедливим розміром відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у цій справі є сума 2000,00 грн.

У зв`язку з чим, заява позивача про компенсацію судових витрат підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з Тернопільської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн, що є співмірним із складністю справи і обсягом наданої правової допомоги.

Керуючись статтями 134,139, 243, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення по адміністративній справі №500/4174/25.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 коп).

У задоволенні решти вимог заяви про компенсацію судових витрат відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Тернопільська митниця (місцезнаходження/місце проживання: вул. Текстильна, 38,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46004 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43985576).

Головуючий суддя Подлісна І.М.