Справа № 160/24443/25
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-
25 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зазначені:
- з 01 вересня 1999 року по 10 січня 2003 рік - навчання у професійно-технічному училищі №41, м.Тернівка по спеціальності: Електрослюсар підземний. Машиніст підземних установок;
- з 24.04.2003 року по 26.10.2004 рік - строкову службу в Збройних сил України;
- час перебування на інвалідності, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 23 липня 2008 року по теперішній час, починаючи з дня звернення з заявою, тобто з 28 квітня 2025 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 23.07.2008 року та отримує пенсії по інвалідності ІІ групи внаслідок трудового каліцтва.
За даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування після призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 продовжував працювати та набував страховий стаж.
28 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян №23 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив перевести його з пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши підтверджуючий пакет документів.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №36 від 02.05.2025 року ОСОБА_1 відмовлено в переведенні його з пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи не менше 25 років.

14 травня 2025 року ОСОБА_1 повторно звернувся до відділу обслуговування громадян №23 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив перевести його з пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши підтверджуючий пакет документів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №36 від 21.05.2025 року ОСОБА_1 повторно відмовлено в переведенні його з пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи не менше 25 років.

19 червня 2025 року ОСОБА_1 втретє звернувся до відділу обслуговування громадян №17 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив перевести його з пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши підтверджуючий пакет документів.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №34107-23140/М-01/8-0400/25 від 31.07.2025 року позивачеві повідомлено, що він вже звертався з заявою вх.№1201 та відповідачем-1 йому було відмовлено в переведенні його з пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи не менше 25 років.

ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №36 від 21.05.2025 року про відмову в переведенні його з пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки йому не зараховано до пільгового стажу роботи по Списку №1 з урахуванням кратності, та провести перерахунок пенсії відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (підземні), періоди: з 01 вересня 1999 року по 10 січня 2003 рік - навчання у професійно-технічному училищі №41, м.Тернівка по спеціальності: Електрослюсар підземний. Машиніст підземних установок; з 24.04.2003 року по 26.10.2004 рік - строкову службу в Збройних сил України; час перебування на інвалідності, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 23 липня 2008 року по теперішній час, у зв`язку з чим позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 серпня 2025 року для розгляду адміністративної справи №160/24443/25 визначено суддю Олійника В.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

01 вересня 2025 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.

02 вересня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.

17 вересня 2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву вх.№49279/25, в якому представник відповідача-2 з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 23.07.2008 як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 звернувся з заявою про перерахунок пенсії від 28.04.2025 року №1201 «перехід на інший вид пенсії».

Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 право на призначення пенсії незалежно від віку мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» від 31.03.1994 №202, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Згідно роз`яснення Міністерства соціального забезпечення від 20.01.1992 року №8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення - за 9 місяців.

Таким чином, Роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення №8 від 20.01.1992 року застосовується в частині зарахування повного року роботи за 1 рік 3 місяці для визначення права на пенсію незалежно від віку та не застосовується до періоду навчання, проходження строкової військової служби та часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням.

Крім того, посади учня електрослюсаря підземного, електрослюсаря підземного, за періоди роботи ОСОБА_1 з 07.10.2002 по 12.01.2003, з 13.01.2003 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 24.04.2003, з 20.12.2004 по 23.04.2008 не зазначені в роз`ясненні Міністерства соціального забезпечення №8 від 20.01.1992.

Підсумовуючи вищезазначене, представник відповідача-2 вважає, що відсутні підстави для зарахування ОСОБА_1 періодів навчання з 01.09.1999 по 10.01.2003, проходження строкової військової служби з 24.04.2003 по 26.10.2004, часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням з 23.07.2008 по 14.03.2013 та з 01.09.2023 по 27.04.2025, з розрахунку один рік за один рік і три місяці, так як це не передбачено нормами діючого законодавства.

З урахуванням викладеного, представник відповідача-2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

17 вересня 2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву вх.№49300/25, в якому представник відповідача-1 з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

28.04.2025 року та 14.05.2025 року ОСОБА_1 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перехід на пенсію на пільгових умовах.

Заяви позивача про призначення пенсії та додані до них документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області.

Рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №36 від 02.05.2025 та №36 від 21.05.2025 ОСОБА_1 відмовлено у переході на інший вид пенсії згідно частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 0400-010226-8/86178 від 05.05.2025 та № 0400-010226-8/99211 від 23.05.2025 не є діями, які несуть протиправний характер, оскільки є лише повідомленнями про прийняте рішення на відповідну заяву про призначення/перерахунок пенсії, що направляється адресату тим органом Пенсійного фонду України який обслуговує відповідну область (регіон) за місцем реєстрації/проживання особи, яка звернулась за призначенням пенсії, що передбачено п.4.10 IV Порядку №22-1.

Отже, повідомлення не несуть жодних юридичних наслідків в питаннях розгляду заяви про призначення пенсії та не можуть бути визнані протиправним, а є лише повідомленням про прийняте рішення за зверненням особи.

Повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 32261-23140/М-01/8-0400/25 від 18.07.2025 є роз`яснення щодо подовженого терміну розгляду звернення громадян через складнощі опрацювання документації при оформленні відповіді на звернення. Отже, зазначене повідомлення несе виключно інформаційний характер та не може бути визнане протиправним, оскільки зазначену інформацію доводили до заявника.

19.06.2025 року позивач звернувся з заявою про надання роз`яснення щодо не зарахування періоду перебування на інвалідності до пільгового стажу роботи при звернення із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 31.07.2025 року вих.№34107-23140/М-01/8-0400/25 "Про надання відповіді" надано роз`яснення щодо зарахування періоду перебування на інвалідності до пільгового стажу роботи під час розгляду заяви про призначення пенсії від 14.05.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, надано інформацію про зарахований пільговий та страховий стаж за результатом розгляди заяви про призначення пенсії від 14.05.2025.

Лист відповідача-1 №34107-23140/М-01/8-0400/25 від 31.07.2025 року не є рішенням про відмову у перерахунку або призначенні пенсії, а є відповіддю на запит щодо порядку зарахування періоду перебування на інвалідності до пільгового стажу роботи відповідно до поданої заяви про призначення пенсії від 14.05.2025 р.

Загальний страховий стаж позивача складає 19 років 3 місяці 9 днів, пільговий стаж роботи складає 11 років 11 місяців 15 днів, в тому числі з урахуванням військової служби 1 рік 6 місяців 6 днів, час знаходження на трудовому каліцтві - 6 років 3 місяці 20 днів (зараховано без часу перебування у трудових відносинах).

З урахуванням викладеного, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Щодо зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1 період строкової служби в Збройних силах України з 24.04.2003 по 26.10.2004 слід зазначити, що відповідно до рішень Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області №36 від 02.05.2025 та №36 від 21.05.2025 та розрахунку стажу роботи, період військової служби (01 рік 06 місяців 06 днів) зараховано в повному обсязі в добровільному порядку.

З урахуванням викладеного, представник відповідача-1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки серія НОМЕР_2 від 03.08.2002 року, ОСОБА_1 :

запис №1 - на підставі розпорядження 114 від 02.08.2002 року прийнятий учнем електрослюсаря чергового на період виробничої практики дільниці переробки;

запис №2 - на підставі наказу №447 від 07.10.2002 року переведений учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті на тій же дільниці;

запис №3 - на підставі наказу №16-к від 13.01.2003 року, зарахований до штату шахти і переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті;

запис №5 в період з 01.09.1999 року по 10.01.2003 рік навчався у професійно-технічному училищі №41 місто Тернівка, спеціальність: Електрослюсар підземний. Машиніст підземних установок, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_3 від 10.01.2003 року;

запис №6 в період з 24.04.2003 року по 26.10.2004 року проходив строкову службу в Збройних Силах України, що підтверджується наказом №392 МО від 07.09.2004 року;

запис №7 на підставі розпорядження №158 від 20.12.2004 року, з 20.12.2004 року працював електрослюсарем 4 розряду підземним на ДПР з повним робочим днем під землею

запис №9 на підставі розпорядження №749 від 12.08.2008 року, 23.07.2008 року звільнений за п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі через стан здоров`я;

запис №10 - на підставі наказу №58 від 15.03.2013 року, з 15.03.2013 року прийнятий слюсарем з дрібного ремонту;

запис №11 - на підставі наказу №3 від 31.08.2023 року, з 31.08.2023 року звільнений за особистим бажанням за статтею №38 КЗпП України.

Судом встановлено, що 15 квітня 2008 року комісією шахти «Павлоградська «ВАТ ДХК «Павлоград вугілля» проведено розслідування нещасного випадку та складені акти спеціального розслідування нещасного випадку та за результатами складено акт про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом за №7 від 15.04.2008 року. Нещасний випадок вважається пов`язаний з виробництвом. Складено акт за формою Н-1. Медичний висновок про діагноз ушкодження здоров`я - Струс головного мозку. Забій височної області. На момент розслідування, не здатний працювати за професією, не працює.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 23.07.2008 року, як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування після призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 продовжував працювати та набував страховий стаж.

Починаючи з 20.12.2024 року ОСОБА_1 перебуває на пенсії по інвалідності ІІ групи, в зв`язку з нещасним випадком на виробництві, що підтверджується довідками МСЕК серії 12ААД №092460 та серії 12ААД №131012 від 20.12.2024 року, актами розслідування нещасного випадку №7 від 15.04.2008 року.

28 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян №23 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив перевести його з пенсії по інвалідності, внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши підтверджуючий пакет документів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №36 від 02.05.2025 року ОСОБА_1 відмовлено в переведенні його з пенсії по інвалідності, внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи не менше 25 років.

14 травня 2025 року ОСОБА_1 повторно звернувся до відділу обслуговування громадян №23 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив перевести його з пенсії по інвалідності, внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши підтверджуючий пакет документів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №36 від 21.05.2025 року ОСОБА_1 повторно відмовлено в переведенні його з пенсії по інвалідності, внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи не менше 25 років.

19 червня 2025 року ОСОБА_1 втретє звернувся до відділу обслуговування громадян №17 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою, в якій просив перевести його з пенсії по інвалідності, внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши підтверджуючий пакет документів.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №34107-23140/М-01/8-0400/25 від 31.07.2025 року позивачеві повідомлено, що він 14.05.2025 року вже звертався з заявою вх.№1201 та відповідачем-1 йому було відмовлено в переведенні його з пенсії по інвалідності, внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи не менше 25 років.

ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №36 від 21.05.2025 року про відмову в переведенні його з пенсії по інвалідності, внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки йому не зараховано до пільгового стажу роботи по Списку №1 з урахуванням кратності та провести перерахунок пенсії, відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (підземні), періоди: з 01 вересня 1999 року по 10 січня 2003 рік - навчання у професійно-технічному училищі №41, м.Тернівка по спеціальності: Електрослюсар підземний. Машиніст підземних установок; з 24.04.2003 року по 26.10.2004 рік - строкову службу в Збройних сил України; час перебування на інвалідності, у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 23 липня 2008 року по теперішній час, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пунктів 1, 6 частини 1 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частина 3 статті 4 Закону №1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Як передбачено частиною 1 статті 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058 право на призначення пенсії незалежно від віку мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» від 31.03.1994 №202, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

За змістом частини 5 статті 114 Закону №1058-IV в разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону №1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Отже, з 01.01.2004 року страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку №637 згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м.Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону №1058-IV пенсію незалежно від віку мають працівники за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, за умови їх безпосередньо зайнятості повний робочий день на підземних роботах не менше 25 років.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до положень пунктів 2, 3 Порядку №383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №569/16691/16-а, від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17.

Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки серія НОМЕР_2 від 03.08.2002 року, ОСОБА_1 :

запис №1 - на підставі розпорядження 114 від 02.08.2002 року прийнятий учнем електрослюсаря чергового на період виробничої практики дільниці переробки;

запис №2 - на підставі наказу №447 від 07.10.2002 року переведений учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті на тій же дільниці;

запис №3 - на підставі наказу №16-к від 13.01.2003 року, зарахований до штату шахти і переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті;

запис №5 в період з 01.09.1999 року по 10.01.2003 рік навчався у професійно-технічному училищі №41 місто Тернівка, спеціальність: Електрослюсар підземний. Машиніст підземних установок, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_3 від 10.01.2003 року;

запис №6 в період з 24.04.2003 року по 26.10.2004 року проходив строкову службу в Збройних Силах України, що підтверджується наказом №392 МО від 07.09.2004 року;

запис №7 на підставі розпорядження №158 від 20.12.2004 року, з 20.12.2004 року працював електрослюсарем 4 розряду підземним на ДПР з повним робочим днем під землею

запис №9 на підставі розпорядження №749 від 12.08.2008 року, 23.07.2008 року звільнений за п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі через стан здоров`я;

запис №10 - на підставі наказу №58 від 15.03.2013 року, з 15.03.2013 року прийнятий слюсарем з дрібного ремонту;

запис №11 - на підставі наказу №3 від 31.08.2023 року, з 31.08.2023 року звільнений за особистим бажанням за статтею №38 КЗпП України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для зарахування ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1999 по 10.01.2003 року, проходження строкової військової служби з 24.04.2003 по 26.10.2004, часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням з 23.07.2008 по 14.03.2013 та з 01.09.2023 по 27.04.2025, із розрахунку один рік за один рік і три місяці.

Однак, доводи відповідача-2 про неможливість зарахування спірних періодів роботи позивача до стажу, що надає право на призначення пенсії за частиною 3 статті 114 Закону №1058-IV, є помилковими, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Суд звертає увагу, що списки №1,2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 1 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

У спірний період діяли Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.

Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, у розділі І «Гірничі роботи», передбачалась професія позивача.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом неодноразово, у тому числі у постановах від 23 грудня 2019 року у справі № 535/103/17, від 26 березня 2020 року у справі №193/45/17, від 27 березня 2020 року у справі № 607/1266/17.

При цьому, суд звертає увагу, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону №1058-IV пенсію незалежно від віку мають працівники за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, за умови їх безпосередньої зайнятості повний робочий день на підземних роботах не менше 25 років.

У разі призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

З огляду на те, що позивач у спірний період був зайнятий повний робочий день за професіями, що передбачені Списками, що встановлено судом, він має право на зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу за частиною 3 статті 114 Закону №1058-IV.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №36 від 02.05.2025 року та №36 від 21.05.2025 року про відмову ОСОБА_1 в переведенні його з пенсії по інвалідності, внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправними.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 затверджено «Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».

Згідно роз`яснення Міністерства соціального забезпечення від 20.01.1992 року №8, працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення - за 9 місяців.

Таким чином Роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення №8 від 20.01.1992 застосовується в частині зарахування повного року роботи за 1 рік 3 місяці для визначення права на пенсію незалежно від віку та не застосовується до періоду навчання, проходження строкової військової служби та часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням.

Крім того, посади учня електрослюсаря підземного, електрослюсаря підземного, за періоди роботи ОСОБА_1 з 07.10.2002 по 12.01.2003, з 13.01.2003 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 24.04.2003, з 20.12.2004 по 23.04.2008 не зазначені в роз`ясненні Міністерства соціального забезпечення №8 від 20.01.1992 року.

Однак, з метою відновлення порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) до пільгового стажу роботи по професіях, які дають право на пенсію відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди: з 01.09.1999 по 10.01.2003 року, з 24.04.2003 по 26.10.2004 року, з 20.12.2004 по 23.07.2008 року, відповідно до записів трудової книжки серія НОМЕР_2 від 03.08.2002 року.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням досліджених обставин справи, на думку суду, належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача є також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) від 28.04.2025 року про переведення з пенсії по інвалідності, внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням періодів роботи, які зарахованого судом до пільгового стажу роботи та з урахуванням висновків суду викладених у рішенні.

Суд погоджується з доводами відповідача-1 в частині щодо того, що лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №34107-23140/М-01/8-0400/25 від 31.07.2025 року, наданий у відповідь на заяву позивача від 19.06.2025 року, не є рішенням про відмову у перерахунку або призначенні пенсії, а є відповіддю на запит щодо порядку зарахування періоду перебування на інвалідності до пільгового стажу роботи відповідно до поданої заяви про призначення пенсії від 14.05.2025 року.

Суд звертає увагу позивача, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення №8 від 20.01.1992 року застосовується в частині зарахування повного року роботи за 1 рік 3 місяці для визначення права на пенсію незалежно від віку та не застосовується до часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням.

Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для зарахування ОСОБА_1 часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням з 23.07.2008 по 14.03.2013 та з 01.09.2023 по 27.04.2025, з розрахунку один рік за один рік і три місяці, так як це не передбачено нормами діючого законодавства.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю ІІ групи, у зв`язку з чим розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №36 від 02.05.2025 року та №36 від 21.05.2025 року про відмову ОСОБА_1 в переведенні його з пенсії по інвалідності, внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) до пільгового стажу роботи по професіях, які дають право на пенсію відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди: з 01.09.1999 по 10.01.2003 року, з 24.04.2003 по 26.10.2004 року, з 20.12.2004 по 23.07.2008 року, відповідно до записів трудової книжки серія НОМЕР_2 від 03.08.2002 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) від 28.04.2025 року про переведення його з пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням періодів з 01.09.1999 по 10.01.2003 року, з 24.04.2003 по 26.10.2004 року, з 20.12.2004 по 23.07.2008 року, які зараховані судом до пільгового стажу роботи, та з урахуванням висновків суду викладених у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник