Справа № 580/4144/25
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4144/25 Головуючий у 1 інстанції: Трофімова Л.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Кузьмишиної О.М.

Ключковича В.Ю.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на облік військовозобов`язаних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після того, як він був виключений з військового обліку;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що позивач постановою військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 був визнаним непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, за станом здоров`я на підставі ст.38в, 39а, 29б наказу МОУ № 402/-2008, графи ІІ Розкладу хвороб, графи ІІ ТДВ визнаний не придатним до військової служби, про що у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_1 від 16.09.2022 року, зроблений відповідний запис про визнання позивача не придатним до військової служби з виключенням з військового обліку 30.09.2022 року. Апелянт зазначає, шо відповідач не обґрунтував при запрошенні позивача 06.04.2025 для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким чином його було взято на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 після виключення з військового обліку у 2022 році за станом здоров`я. Апелянт звертає увагу на неправомірність дій відповідача щодо взяття на військовий облік позивача, якого раніше було визнано не придатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Голоднюка Володимира Вікторовича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду засобами відеоконференцзв`язку системи «Електронний суд».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року клопотання представника ОСОБА_1 - Голоднюка Володимира Вікторовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 16.09.2022 № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 30.09.2022 виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі ст. 38 в, 39 а, 23 б наказу МОУ №408/-2008 (а.с. 11).

Відповідно до витягу з додатку «Резер+», сформованого станом на 13.01.2025, ОСОБА_1 виключений з військового обліку, підстава виключення: непридатний. Постанова ВЛК: непридатний з виключенням з військового обліку, дата ВЛК 30.09.2022 (а.с. 14).

Згідно до витягу з додатку «Резер+», сформованого станом на 11.03.2025, вказано, що ОСОБА_1 перебуває на обліку. Постанова ВЛК: непридатний з виключенням з військового обліку, дата ВЛК 30.09.2022 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_6 листом від 04 квітня 2025 року №1702 надав відповідь на адвокатський запит та повідомив, що відповідно до витягу з протоколу засідання обласної військово-лікарської комісії (протокол №5 від 12.05.2023) оформлена постанова ВЛК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку солдата запасу ОСОБА_1 , 1983 р.н., що скасована, як неправомірна, з поверненням для повторного огляду. Оскільки, постанова ВЛК скасована, як неправомірна, то відповідно змінена інформація щодо категорії військового обліку в обліковій картці та АІТС «Оберіг» (а.с. 15).

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1-2 статті 1 вищевказаного Закону, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною 3 статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що військовий обов`язок включає, зокрема, взяття громадян на військовий облік.

Згідно ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-XII, призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Згідно вимог ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-XII, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 14 Закону № 2232-XII, взяття громадян України на військовий облік призовників проводиться з метою визначення наявних людських ресурсів, ступеня їх придатності до військової служби, встановлення освітнього рівня, здобутої спеціальності або професії, рівня фізичної підготовки, вивчення особистих якостей.

Взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.

Частиною 10 статті 14 Закону № 2232-XII передбачено, що на районні (міські) комісії з питань взяття на військовий облік покладаються:

організація і проведення медичного огляду допризовників, які викликаються на комісію, визначення їх придатності для військової служби;

виявлення і попередній відбір кандидатів для направлення до вступу на навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах або військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;

направлення для медичного огляду до комісії з питань направлення для проходження базової військової служби Автономної Республіки Крим, обласних, Київської або Севастопольської міської комісій громадян України, яких визнано непридатними до військової служби за станом здоров`я, та таких, що виявили незгоду з результатами медичного огляду;

прикріплення до закладів охорони здоров`я за місцем проживання громадян України, яких визнано під час взяття на військовий облік тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я, та таких, що потребують обстеження або медичного нагляду. Відвідування закладів охорони здоров`я згідно з рішенням комісії з питань взяття на військовий облік для громадян є обов`язковим;

прикріплення до відповідних закладів освіти громадян України, які мають низьку освітню підготовку або не володіють чи недостатньо володіють державною мовою;

організація роботи з вивчення особистості призовників, їх морально-ділових якостей та сімейного стану;

направлення до відповідних правоохоронних органів матеріалів на громадян України, які ухиляються від взяття на військовий облік.

Згідно ч. 10 статті 14 Закону № 2232-XII, за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань взяття на військовий облік може прийняти одне з таких рішень:

придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні;

тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування;

підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення);

непридатний до військової служби;

направлення до відповідних правоохоронних органів матеріалів на громадян України, які ухиляються від взяття на військовий облік.

Взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього врегульовано статтею 37 Закону № 2232-XII.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону № 2232-XII, взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України:

на військовий облік військовозобов`язаних:

які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву;

призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону;

які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних;

військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;

які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних;

зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України;

які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби;

які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників;

які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі;

які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку;

які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

В силу приписів пункту 3 частини 6 статті 37 Закону № 2232-XII, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: визнані непридатними до військової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 16.09.2022 № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 30.09.2022 виключений з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі ст. 38 в, 39 а, 23 б наказу МОУ №408/-2008.

Разом з тим, відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_6 від 04 квітня 2025 року №1702, представника позивача повідомлено, що, відповідно до витягу з протоколу засідання обласної військово-лікарської комісії (протокол №5 від 12.05.2023) оформлена постанова ВЛК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку солдата запасу ОСОБА_1 , 1983 р.н., скасована, як неправомірна, з поверненням для повторного огляду. Оскільки, постанова ВЛК скасована, як неправомірна, то відповідно змінена інформація щодо категорії військового обліку в обліковій картці та АІТС «Оберіг».

Так, позивач вважає, що після виключення з військового обліку його було протиправно взято на військовий облік військовозобов`язаних.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що згідно наказу Міністерства оборони України № 490 від 18.08.2023, що затверджена в Міністерстві юстиції України 22.08.2023 за №1467/40523, було внесено зміни до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.02.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, та визначено що висновок про непридатність до військової служби затверджується штатною ВЛК.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно (протиправно) направив документи позивача до штаної ВЛК, ще за п`ять місяців до того як були внесені відповідні зміни до наказу Міністерства оборони України №402.

При цьому, позивач звертає увагу на те, що на момент визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку - 30.09.2022 року ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 жодного затвердження штатною ВЛК не передбачалося, та в подальшому (станом на 12.05.2023 року) такого права у відповідача не було.

Колегія суддів вважає вищевказані доводи позивача необґрунтованими, оскільки, відповідно до пункту 2.5.4 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.02.2008 № 402 (в редакції, чинній станом на 12.05.2023), ВЛК регіону має право, зокрема, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК.

Слід наголосити, що позивач він не надав суду доказів оскарження витягу з рішення обласної військово-лікарської комісії (протокол №5 від 12.05.2023), яким оформлена постанова ВЛК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку солдата запасу ОСОБА_1 , 1983 р.н., скасована, як неправомірна.

Водночас, в межах розгляду даної справи колегія суддів не надає оцінку вищевказаному рішенню обласної військово-лікарської комісії (протокол №5 від 12.05.2023), оскільки, воно не є предметом позову у справі, що розглядається.

Також, як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, матеріали справи не містять доказів про непридатність до служби ОСОБА_1 , 1983 р.н.

На переконання суду апеляційної інстанції, перевірка підстав для перебування громадян на військовому обліку, а також прийняття рішення про їх взяття або виключення належить до повноважень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, позивач не довів, що відповідач діяв поза межами наданих законом повноважень чи у спосіб, який суперечить вимогам закону.

З приводу посилання апелянта на те, що у тимчасовому посвідчені військовозобов`язаного від 16.09.2022 № НОМЕР_1 вказано про виключення його з військового обліку військовозобов`язаних, слід зазначити на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі- Порядок №559), пунктом 1 якого визначено, що Військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 "Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа".

Згідно пункту 3 Порядку №559, відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним (крім військово-облікових документів військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів).

Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через: електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).

Колегія суддів звертає увагу на положення пункту 4 Порядку №559, якими передбачено, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку.

Таким чином, позивач повинен звернутися до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для внесення відповідних змін та уточнення даних у паперовій формі військово-облікового документа.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивач не довів протиправності дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на облік військовозобов`язаних з відображенням відповідних актуальних облікових даних в додатку «Резерв +», а тому, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кузьмишина О.М.

Ключкович В.Ю.

Повне судове рішення складено 06.11.2025 р.