Справа № 758/12943/25
Суддя: Левицька Я. К.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Левицької Я.К.,

за участю секретаря судового засідання Новіцької О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із позовною заявою про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) Колчанова А.Є. № 4А-4254 від 05.01.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою накладено штраф у сумі 25 500 грн, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю першої групи та отримує пенсію. При спробі скористуватися своєю пенсійною карткою виявив, що вона заблокована. Звернувшись до виконавчої служби, державний виконавець Подільського відділу ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Савченко Ю.Й. повідомила, що в неї на виконанні перебуває виконавче провадження за заявою ІНФОРМАЦІЯ_3 . Звернувшись за правовою допомогою з`ясувалось, що 05.01.2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Оскаржувана постанова винесена у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 05.12.2024 року за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк та місце, зазначені в повістці/розпорядженні/викликом, чим порушено вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивач зазначає, що повістка про виклик до ТЦК та СП особисто не вручалась і не отримувалась ним через Укрпошту. Також, позивача не було повідомлено про час і місце розгляду та винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач, вважає таке рішення суб`єкта владних повноважень незаконним та просить його скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Разом з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 до суду подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 25.08.2025 року задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 27.08.2025 року задоволено клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду із позовною заявою, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

30.09.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні. Відповідач посилається на те, що позивач у позовній заяві не заперечує направлення йому поштою повістки про виклик, постанови та той факт, що він не прибув 05.12.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 зобов`язаний прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що позивач умисно не вказує про факт направлення йому поштою повістки та фактичне неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою затягування терміну невиконання свого обов`язку, передбаченого ст. 65 Конституції України. Факт виклику підтверджено поштовими документами з унікальним Track номером 172, повісткою № 1392260. Стверджує, що оскаржувана постанова відповідає вимогам статті 283 КУпАП, містить опис обставин, встановлених відповідачем під час розгляду справи. Відповідач спростовує обов`язок складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення, адже відповідно до статті 258 КУпАП протокол не складається, у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП. До відзиву позивач долучив постанову № 4А-4254 від 05.01.2025, повістку № 1392260, опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення «Укрпошти» № 172, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, довідку про причини повернення до нього та повідомлення про розгляд адміністративної справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач не забезпечив явки в судове засідання свого представника, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

05.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову № 4А-4254, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , задеклароване зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у сумі 25 500 грн.

Як вбачається з постанови № 4А-4254 від 05.01.2025 року, ОСОБА_1 05.12.2024 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце, зазначені в повістці/розпорядженні/викликом, чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Отримання ОСОБА_1 виклику до ІНФОРМАЦІЯ_5 підтверджено документами: повістка, опис, трек-лист Укрпошти.

Позивач з таким рішенням посадової особи органу військового управління не погоджується, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статей 7, 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями статті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статті 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з частиною першою статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною третьою цієї статті визначено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачем порушено вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, згідно із частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до абзацу 7 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Отже, законодавець встановив обов`язок громадянина з`явитись за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зазначеному у такому виклику місці та строк.

Порядок виклику громадянина під час мобілізації до територіального центру комплектування та соціальної підтримки врегульований Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. № 560 (в редакції чинній станом на 05.12.2024 року, далі - Порядок)).

Так, пунктом 28 Порядку визначено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Згідно з пунктом 29 Порядку у повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою; прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Пунктом 30 Порядку передбачено, що повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування. У разі оформлення повістки на бланку керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу засвідчує її особистим підписом та скріплює гербовою печаткою. Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Порядком визначено, що повістки можуть бути вручені на підставі п. 31-33 Порядку, або надіслані засобами поштового зв`язку на підставі п. 34 Порядку.

З аналізу вищезазначених правових норм у контексті спірних правовідносин слідує, що для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити:

- факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства;

- факт вручення повістки/надіслання повістки засобами поштового зв`язку для необхідності з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

З матеріалів справи вбачається, що 25.11.2024 року за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку № 1392260, за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зобов`язувався з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 (за адресою: АДРЕСА_2 ) 05.12.2024 року об 09:00 годині для уточнення даних.

Формування повістки у такий спосіб відповідає пунктам 30, 30-1, 30-2 Порядку. Також зміст повістки відповідає вимогам пункту 29 Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач надіслав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 засобами поштового зв`язку, відтак необхідним є з`ясування дотримання відповідачем вимог п. 30-3, 34 Порядку.

Згідно з п. 34 Порядку повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Централізований друк повісток, які сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та направлення їх військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку здійснюються Міноборони або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі), на підставі відповідних договорів, укладених між Міноборони, призначеним оператором поштового зв`язку та/або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі).

Відповідно до абз. 2 пункту 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, згідно з п. 34 Порядку повістка мала б бути надіслана відповідачем на адресу місця проживання, зазначену позивачем під час уточнення облікових даних.

Відповідачем представлено суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 06 102 106 361 72 на ім`я ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що останньому направлено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1392260 від 25.11.2024 року на адресу - АДРЕСА_3 .

При цьому, суд зауважує, що опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення не містить обов`язкового реквізиту - відбитку поштового календарного штемпеля, що має відповідати даті подання кореспонденції до пересилання. Відсутність такого відбитка унеможливлює підтвердження факту і дати прийняття поштового відправлення оператором поштового зв`язку.

Із долучених до відзиву відповідача рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу за № 06 102 106 361 72 та довідки про причини повернення/досилання вбачається, що зазначене поштове відправлення повернуто відправнику, по причині «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, після набрання чинності змінами до Порядку, особа вважається належним чином повідомленою про необхідність явки до ТЦК, якщо повістка про виклик згенерована в електронному вигляді, підписана кваліфікованим підписом керівника ТЦК, направлена рекомендованим листом з описом вкладення за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення облікових даних.

За відсутності поважних причин неявки до ТЦК за повісткою, військовозобов`язаний вважається таким, що не з`явився за викликом, що свідчить про наявність складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що повістка про виклик військовозобов`язаного ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 сформована у відповідності до вимог чинного на момент здійснення виклику законодавства, за відсутності поважних причин неявки до ТЦК, у діянні ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Щодо тверджень позивача про розгляд ІНФОРМАЦІЯ_6 справи про адміністративне правопорушення за його відсутності, а відтак і не дотримання його прав, суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3696-ІХ від 09.05.2024 року статтю 258 КУпАП після частини четвертої доповнено новою частиною такого змісту: "Протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику".

Зазначена норма закону передбачає, що в особливий період відповідний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не складає протокол про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП. Разом з тим, жодних змін щодо спрощення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 КУпАП в особливий період законодавцем не було внесено.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення повинен відбуватись відповідно до вимог глав 21, 22 КУпАП.

Так, згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 279 КУпАП визначено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Установлена законом процедура є важливою гарантією недопущення зловживань з боку суб`єктів владних повноважень під час прийняття рішень та вчинення дій, яка повинна забезпечувати, передусім, справедливе ставлення до особи, а також дотримання загального принципу юридичної визначеності, складовою якого є принцип легітимних очікувань.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву лише констатовано, що протокол про адміністративне правопорушення у даному випадку не складався у відповідності до вимог ст. 258 КУпАП. Відповідачем представлено суду лист-виклик, адресований ОСОБА_1 № 4/4204 від 25.12.2024 року про те, що останній викликається на розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за адресою: м. Київ, просп. Свободи, 40, каб. 4А. Розгляд справи відбудеться 05.01.2025 року. Разом з тим, відповідачем не представлено суду доказів направлення такого листа відповідачу. А отже, в матеріалах справи відсутні докази своєчасного сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, який як вбачається з оскаржуваної постанови відбувся 05.01.2025 року. При цьому, позивач заперечує належне його повідомлення про розгляд адміністративної справи.

Суд зауважує, що обов`язок доказування цієї обставини несе відповідач як суб`єкт владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядалась за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У п. 33 рішення по справі «ТОВ «Фріда» проти України» від 08.12.2016 (заява № 24003/07) Європейський Суд з прав людини визначив, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Отже, враховуючи викладене суд зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а відтак відповідач діяв не на підставі та у спосіб, визначений КУпАП, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 4А-4254 від 05.01.2025 року і закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 а відтак адміністративний позов підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а ч. 5 вказаної статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання даного позову слід стягнути на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вжиті судом заходи забезпечення позову згідно з ухвалою суду від 25.08.2025 зберігають свою дію до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Керуючись ст. 2, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 4А-4254 від 05.01.2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 25 500 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя Я.К. Левицька