Справа № 569/20622/25
Суддя: Харечко С. П.
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

секретар судового засідання Литвиненко В.М.,

з участю представника позивача Михалевича Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Михалевич Денис Андрійович звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА №5739278 від 17.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17 вересня 2025 року інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Рівненській області майором поліції Жидіковим Сергієм Володимировичем було винесено постанову Серії ЕНА № 5739278 від 17 вересня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування вини особи вказано, що 17 вересня 2025 року близько 07 год. 59 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки: Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом Рівне-Тернопіль, який переобладнаний з порушенням норм та стандартів, а саме місць для сидіння наявно 21 шт., а відповідно до реєстраційних документів 23 шт., чим порушим п. 31.1 Правил дорожнього руху, керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності передбачені ч. 1 цієї статті. З фабули Протоколу слідує, що відповідальність передбачена за ч.2 ст. 121 КУпАП. П. 31.1 Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, виявляється у наступному, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Фактично, зі змісту Постанови неможливо встановити, що саме було порушено водієм, оскільки законодавство не містить відповідальності за відсутність двох місць для сидіння. Твердження, викладені у фабулі Постанови не відображають суті правопорушення, на переконання відсутність двох місць для сидіння в транспортному засобі не створює склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП. П. 31.1 Правил є загальною нормою, водночас у Розділі 31 Правил є чіткий перелік заборон щодо експлуатації транспортних засобів з посиланням на несправності, які забороняють його експлуатацію. В даному розділі відсутнє будь яке регулювання щодо експлуатації транспортних засобів без сидінь. В межах складання вказаної Постанови, не доведеним залишається факт керування транспортним засобом, оскільки на момент спілкування з уповноваженими особами автомобіль стояв нерухомий, тобто не здійснював жодного руху в розумінні Правил. В зв`язку з викладеним вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

22.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача Івашинютою І.О. відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що технічними характеристиками на згаданий вище транспортний засіб, які визначені у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 від 03.04.2024, визначено, що т/з «Mersedes-Benz Sprinter», н/з НОМЕР_1 , на якому позивач надає послуги з перевезення пасажирів, є автобусом - D, кількість місць для сидіння з водієм - 23. Пунктом 31.1 технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідачем були виявлені вищезазначені порушення вимог, які висуваються до технічного стану автомобіля, яким керував позивач, а саме демонтаж/відсутність 2 сидінь, у зв`язку з чим було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення та відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КУпАП.

Представник позивача адвокат Михалевич Д.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 5739278 від 17.09.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680,00 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови 17 вересня 2025 року близько 07 год. 59 хв., водій ОСОБА_1 в м.Рівне, вул.. Київська, 40 керував транспортним засобом марки: Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом Рівне-Тернопіль, який переобладнаний з порушенням норм та стандартів, а саме місць для сидіння наявно 21 шт., а відповідно до реєстраційних документів 23 шт., чим порушив п. 31.1 Правил дорожнього руху, керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності передбачені ч. 1 цієї статті.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У силу вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частини 1-3 ст.90 КАС України визначають, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 31.1 ПДР України встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених уст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що технічні несправності, перераховані в пункті 31.1. ПДР України мають бути підтверджені належним чином.

Відповідач не надав будь-яких належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 порушив п. 31.1 Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом марки: Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , який переобладнаний з порушенням норм та стандартів.

У силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, та не надано до суду доказів в підтвердження правомірності свого рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрату рішенні,постанові або ухвалі. Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 605,60 грн, відтак сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-245, ст. 250, 286 КАС України , суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №5739278 від 17.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, код ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, код ЄДРПОУ 40108646.

Повний текст рішення виготовлено 10.11.2025 року.

Суддя Харечко С.П.