Справа № 120/14416/24
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/14416/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вільчинський Олександр Ванадійович

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

06 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 09.09.2024 № 6649 щодо ОСОБА_1 в частині встановлення причинного зв`язку захворювань.

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України Міністерства оборони України повторно розглянути питання щодо визначення причинно-наслідкового зв`язку захворювань ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду, наведених в мотивувальній частині рішення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 02.06.2022 р. по 25.06.2024 проходив військову службу у Збройних Силах України.

Згідно із виданою ВЧ НОМЕР_1 Довідкою №242/700 від 25.12.2022 р. солдат ОСОБА_1 дійсно у періоди з 03.07.2022 по 08.12.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

10 квітня 2023 року проведено медичний огляд позивача у гарнізонній військово-лікарській комісії НВМКЦ "ТВКГ". За результатом проведеного огляду позивача отримав свідоцтво про хворобу №6644: Діагноз ІС. Стенокардія напруги ФК П, дифузний кардіосклероз, атеросклероз аорти, недостатність МК ІІ ст, ТК ІІ ст. Пароксизмальна фібриляція передсердь, тахісистолічний варіант, екстрасистолічна аритмія СНІ. Варикозна хвороба правої нижньої кінцівки, ХВН І ст. Обмежений міжребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз грудопоперекового відділу хребта, нефіксований І ст. лівобічний сколіоз поперекового відділу хребта, дегенеративно-дистрофічний спондилолістез І ст. 1. хребця з больовим синдромом при помірному порушенні функцій. Хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт з переважним ураженням L-S, корінців ліворуч, нестійка ремісія, з незначним порушенням функцій.

Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Вторинна часткова адентія верхньої і нижньої щелеп (відсутні 26, 27, 28, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 46, 47,48 зуби).

Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.

На підставі статей 40-6, 64-6, 23-в, 42-г графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ, військово-лікарською комісією прийнято рішення про те, що солдат ОСОБА_1 обмежено придатний до військової служби.

Згідно із виданою ВЧ НОМЕР_1 Довідкою №242/1244 від 03.02.2024 р. солдат ОСОБА_1 дійсно у періоди з 12.11.2023 по 03.01.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

14 березня 2024 року проведено медичний огляд у гарнізонній військово-лікарській комісії НВМКЦ "ТВКГ. За результатом проведеного огляду позивач отримав свідоцтво про хворобу №6258: Хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт з переважним ураженням L5-S1 корінців ліворуч, нестійка ремісія з незначним поруш рушенням функції. Обмежений міжребцевий остеохондроз, деформуючий нефіксований І ст. лівобічний сколіоз попереднього відділу хребта, дегенеративно-дистрофічний спондвілолістез І ст. L 15 хребця з больовим синдромом при помірному порушенні функції. IXC, стенокардія напруження ФКІІ, дифузний кардіосклероз, атеросклероз аорти, недостатність МК, ТК легкого ступеня, персистуюча фібріляція передсердь, нормо-тахісистолічний варіант, СН І ст. Облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок ХАН І ст. з незначним порушенням кровообігу. Сечокам`яна хвороба. Мікроліти нирок без порушення функції.

Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням в/служби.

Двобічна хронічна змішана приглухуватість.

Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням в/служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25 червня 2024 року № 207 солдата ОСОБА_1 , снайпера (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 19 квітня 2024 року №77-РС та пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у відставку за підпунктом «а» (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі.

В подальшому, позивач подав до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України заяву з проханням розглянути його документи та встановити (переглянути) причинно-наслідковий зв`язок діагностованих в нього захворювань з військовою службою з наданням відповідної постанови ВЛК.

Рішенням Центральної військово-лікарської Комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України від 09 вересня № 6649, яке оформлене протоколом засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 09.09.2024 № 6649, ОСОБА_1 , 1964 року народження встановлено захворювання: "Хронічній вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт з переважним ураженням L5-S1 корінців ліворуч, нестійка ремісія з незначним порушенням функції. Обмежений міжхребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз грудо-поперекового відділу хребта, нефіксований І ст. лівобічний сколіоз поперекового відділу хребта, дегенеративно-дистрофічний спондилолістез І ст. 15 хребця з больовим синдромом при помірному порушенні функції. ІХС, стенокардія напруження ФК II, дифузний кардіосклероз аорти, недостатність мітрального клапана, трикуспідального клапана легкого ступеня, персистуюча фібриляція передсердь, нормо-тахісистолічний варіант, СН І ст. Облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок. ХАН І ст. з незначним порушенням кровообігу. Сечокам`яна хвороба. Мікроліти нирок без порушення функції. Двобічна хронічна змішана приглухуватість", що підтверджується військово - обліковою та медичною документацією» та визнано, що ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ. Постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання органів слуху за довідкою гарнізонної ВЛК Національного військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" від 14.03.2024 № 6258 щодо ОСОБА_1 - відмінено.

Таким чином, у спірному протоколі засідання ВЛК ЦВЛК ЗСУ визначено, що травма позивача «Так, пов`язана з проходженням військової служби», однак позивач вважає, що під час засідання ВЛК від 09.09.2024 р. відповідач не встановив належним чином причинно-наслідковий зв`язок щодо його травми.

Натомість, позивач вважає, що отримана ним травма «Так, пов`язана із захистом Батьківщини», у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся за захистом власних прав та інтересів до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Статтею 70 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 р. затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення №402 (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 1.2 розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно із приписами п. 2.1 розділу І Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.

Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.

Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.

Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону (пункт 2.2. Положення №402).

Відповідно до п. 2.4.10. Положення №402 постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

Рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (п.п. 2.3.5 Положення №402).

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України визначено положеннями розділу 21 Положення №402, п.п. 21.1-21.5 якого передбачено, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

У випадку прийняття штатними ВЛК рішення про відсутність підстав для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5,21.6цієї глави, у розділ Х протоколу, оформленого за формою, наведеною в додатку 19до цього Положення, заноситься відповідне рішення.

При медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених ТЦК та СП, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми).

Згідно із пунктом 21.7 Положення №402, постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Причинний зв`язок захворювань (поранень) у осіб, звільнених з військової служби, які пройшли медичний огляд раніше, у ВЛК розформованих військових або прикордонних округів, груп військ, родів військ (сил), визначають (переглядають) штатні ВЛК за територіальним принципом, де проживають особи, звільнені з військової служби, у межах територіальної відповідальності штатних ВЛК (пункт 21.12 Положення №402).

Згідно з п. 21.13 Положення №402, у разі відсутності у свідоцтві про хворобу або інших військово-медичних документах постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань (поранень), неналежного їх оформлення або незгоди з постановою, а також у разі наявності в документах записів про звільнення із Збройних Сил України "через хворобу чи за станом здоров`я" ТЦК та СП направляє документи осіб, звільнених з військової служби, на розгляд до штатної ВЛК за територіальним принципом.

За наявності підстав для зміни (перегляду) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, зазначених у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), постанова ВЛК при прийнятті нової постанови підлягає скасуванню (відміні). Постанова ВЛК оформляється протоколом засідання штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень).

Згідно із п. 21.32 Положення №402, постанова про причинний зв`язок захворювань оформлюється:

на військовослужбовців - свідоцтвом про хворобу (довідкою), яке підлягає затвердженню штатною ВЛК;

на колишніх військовослужбовців - витягом з протоколу засідань штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, травм, контузій, каліцтв).

У складних випадках розгляд постанов про причинний зв`язок захворювань проводиться ЦВЛК із залученням, за необхідності, головних медичних спеціалістів Міністерства оборони України, Центральної міжвідомчої експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України та інших фахівців за їх згодою.

Таким чином, з наведеного слідує, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку ВЛК регіону щодо причинного зв`язку, позивач мав право звернутись до Центральної ВЛК для перегляду відповідного висновку, чим і скористався.

Як вірно звернув увагу суд першої інстанції, позивач у своєму позові не ставить під сумнів законність процедури прийняття відповідачем спірного рішення, а фактично не згоден з висновком Центральної ВЛК щодо відмови пов`язати його захворювання із захистом Батьківщини, оскільки з витягу з протоколу засідання ВЛК ЦВЛК ЗСУ від 09.09.2024 р. за №6649 слідує, що травма позивача пов`язана з проходженням військової служби, а не із захистом Батьківщини.

Таким чином, звернення позивача з цим позовом до суду фактично спрямоване на те, щоб зобов`язати відповідача змінити постанову ЦВЛК, викладену в протоколі від 09.09.2024 р. в частині зазначення причинного зв`язку захворювання позивача.

Водночас, судовим розглядом не встановлено обставин, що ЦВЛК, розглядаючи заяву представника позивача, відмовила у прийнятті від позивача медичної документації, яка залучена позивачем до матеріалів справи, чи під час засідання 09.09.2024 р. такі документи ЦВЛК не були розглянуті чи їм не надана оцінка.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про відсутність підстав вважати необ`єктивним визначення лікарями-спеціалістами причинного зв`язку захворювання позивача.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 31.07.2018 р. у справі №826/60/16, від 31.01.2020 р. у справі №648/1899/17, від 12.02.2021 р. у справі №820/5570/16.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 р. у справі №806/526/16 зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

У постанові від 12.06.2020 р. у справі №810/5009/18 Верховний Суд зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

При цьому, суд зауважує, що позивач не був позбавлений права надати лікарям ЦВЛК свої медичні документи, які б підтвердили причини виникнення його захворювання.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку щодо причинного зв`язку захворювань позивача, оскільки це виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2020 р. по справі №810/5009/18, від 09.12.2020 р. по справі №814/2722/16, від 12.02.2021 р. по справі №820/5570/16.

Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 р. у справі №160/7153/20 зазначив, що дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Підсумовуючи вищезазначене, враховуючи те, що судом не встановлено обставин не врахування ЦВЛК медичних документів позивача та його стану здоров`я, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідача відсутні підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму несвоєчасно виплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Вінницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п. 2 ч.5 ст. 328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Матохнюк Д.Б.