Справа № 420/7132/24
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/7132/24

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.,

повний текст судового рішення

складено 23.06.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (далі Управління) та просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління щодо не застосування пункту 4 Постанови КМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» в редакції чинній з 29.01.2020 (далі Постанова №704) при обчисленні в період з 29.01.2020 по 25.03.2021 включно позивачу розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом №294-IX на 01.01.2020 р., Законом №1082-IX на 01.01.2021;

- зобов`язати Управління здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення (основні, щомісячні додаткові та одноразові додаткові види грошового забезпечення, премія), матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 29.01.2020 по 23.03.2021 включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 8, 14 до Постанови №704, та згідно з Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року позов задоволено.

21.04.2025 року до суду надійшла заява представника позивача (вх. №38306/25) в якій просив зобов`язати Управління у місячний строк подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 у справі №420/7132/24.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 зобов`язано Управління подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду №420/7132/24 від 13.05.2024 протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали.

13.06.2025 від Управління надійшов лист (вх. №ЕП/9025/25) на виконання ухвали суду від 30.04.2025, в якому повідомлено, що відповідно до Постанови КМУ від 16.12.2020 №1252 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» та наказу Міністерства юстиції України від 21.12.2020 №4390/5 «Про реорганізацію територіального органу» реорганізовано територіальний орган Міністерства юстиції - Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції шляхом його приєднання до Міжрегіонального територіального органу Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань - Департаменту з питань виконання кримінальних покарань. Залишки коштів на рахунках відсутні. Листом від 07.05.2025 № 3.1/135 до Міністерства юстиції України направлено інформацію щодо потреби додаткового фінансування на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 №420/7132/24. Кошти будуть виплачені за умови надходження фінансування.

19.06.2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Компанієць А.В. надійшли заперечення (вх. №ЕС/61834/25) з посиланням на не відповідність звіту вимогам до ч.2 ст.382-3 КАС України, а також не надано доказів на підтвердження обставин викладених у листі, що є самостійною підставою для відмови у прийнятті звіту.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року відмовлено у прийнятті звіту, поданого 13.06.2025 Управлінням про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 у адміністративній справі №420/7132/24.

Встановлено новий строк Управлінню про виконання вказаного рішення Одеського окружного адміністративного суду в 30-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Накладено на керівника Управління ОСОБА_2 штраф в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560,00 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок).

Стягнуто з керівника Управління Явтушенка А.М. на користь ОСОБА_1 половину штрафу у розмірі 30280,00 (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень 00 копійок).

Стягнуто з керівника Управління Явтушенка А.М. до Державного бюджету України половину суми штрафу у розмірі 30280,00 (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень 00 копійок).

Не погоджуючись з даною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що судове рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами ч.2 ст.17 КАС України особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення позову.

Процедура виконання судового рішення, у тому числі встановлення судового контролю по справі за адміністративним позовом, визначаються нормами КАС України.

Згідно частини першої статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Частиною другою цієї статті визначено, що звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;

5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;

6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення;

7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

Відповідно до частини третьої статті 382-2 КАС України до звіту додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися;

2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Як вірно зазначив суд 1-ї інстанції, поданий представником Управління звіт за своїм змістом не відповідає жодному з пунктів частини 2 статті 383-2 КАС України.

Фактично відповідачем подано лист довільної форми, в якому зазначено про відсутність залишків коштів на рахунках, а не звіт про виконання рішення у розумінні статті 383-2 КАС України.

Відповідно до положень частини другої статті 382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1,2 ст.382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (частина третя статті 382-3 КАС України).

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України (частина четверта статті 382-3 КАС України).

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на правові позиції Верховного Суду 2019-2022 років, відповідно до яких застосування штрафу під час судового контрою, передбаченого ст.382 КАС України, є крайнім заходом для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, оскільки вказана позиція ґрунтується на попередніх редакціях КАС України, що не є релевантним у спірних правовідносинах.

Так, Законом № 4094-IX від 21.11.2024 року КАС України доповнено статтею 382-3, яка передбачає безальтернативне накладення штрафу на відповідача за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення у випадку невиконання рішення.

При цьому, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року було визнано протиправною бездіяльність Управління щодо не застосування пункту 4 Постанови №704 в редакції чинній з 29.01.2020 при обчисленні в період з 29.01.2020 по 25.03.2021 включно ОСОБА_1 розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом №294-IX на 01.01.2020, Законом №1082-IX на 01.01.2021.

Зобов`язано Управління перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошового забезпечення (основні, щомісячні додаткові та одноразові додаткові види грошового забезпечення, премія), матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 29.01.2020 по 23.03.2021 включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 8, 14 до Постанови №704, та згідно з Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів виконання відповідачем судового рішення та здійснення як перерахунку, так і виплати позивачу зазначеного грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд зазначає, що зобов`язання, викладені в резолютивній частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року, відповідачем фактично не виконані.

Отже суд, маючи вказані повноваження щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, яке набуло законної сили, не може відмовлятись від його застосування, позбавляючи позивача права, гарантованого ст.6 Конвенції.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції про протиправну бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення суду у справі №420/7132/24, а отже наявні усі правові підстави для застосування заходів судового контролю.

Щодо клопотання позивача щодо постановлення окремої ухвали колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1-2 ст.249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Так, вищенаведеною правовою нормою наведено перелік обставин, які можуть бути підставами для постановлення судом окремої ухвали під час розгляду справи.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали в межах апеляційного перегляду ухвали суду про встановлення судового контролю.

Таким чином, підстави для задоволення вказаного клопотання позивача відсутні.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року без змін.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді О.І. Шляхтицький Г.В. Семенюк