Справа № 320/48298/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєсбат» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЄСБАТ» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України, в якому просило суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області від 04.09.2023 № 9458917/43882662 про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 26.06.2023;

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області від 22.09.2023 № 9578072/43882662 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 05.07.2023;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 26.06.2023 №15 та від 05.07.2023 №2, складених Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЄСБАТ», датою їх фактичного подання на реєстрацію.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив про необґрунтованість спірних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, оскільки на вимогу фіскального органу після зупинення реєстрації, позивачем було надано пояснення та документи щодо підтвердження реальності здійснених господарських операцій. Проте, в оскаржуваних рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних контролюючим органом не обґрунтовано, чому документи платника не є достатніми для прийняття комісією рішень про реєстрацію податкових накладних, які документи платник податків має надати для обґрунтованого рішення щодо реєстрації податкових накладних.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЄСБАТ» задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 05.11.2025.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «ЛЄСБАТ» є юридичною особою приватного права, яке було створене відповідно до законодавства 15.01.2018 року, зареєстровано платником податку на додану вартість 01.03.2018 року за індивідуальним податковим номером 66 та перебуває на загальній системі оподаткування.

ТОВ «ЛЄСБАТ» здійснює господарську діяльність у галузі перероблення матеріалів мінерального походження. Основними напрямками діяльності Товариства є «Виробництво сухих будівельних сумішей» за КВЄД 23.64 (основний), «Виробництво фарб, лаків і подібної продукції, друкарської фарби та мастик» (КВЕД 20.30), «Виробництво цементу» (КВЕД 23.51) та інші.

В рамках перелічених видів діяльності підприємство виробляє сухі будівельні суміші в асортименті: клей, стяжки, штукатурки (код УКТ ЗЕД 3214).

Товариство здійснило екологічну сертифікацію на виробництво власної продукції: суміші будівельні сухі модифіковані торгівельної марки «ВІYANIТ» та отримало Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 30.12.2021 №12.2-18-1/25047 Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Між ТОВ «ЛЄСБАТ» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДКОМФОРТУМАНЬ» (Покупець) був укладений Договір поставки № 01-01/23 від 01.01.2023 року.

На умовах даного Договору, що підписані сторонами, ТОВ «ЛЄСБАТ» зобов`язується протягом дії даного договору постачати Покупцю товар, а Покупець зобов`язується приймати цей товар, своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Предметом постачання є товар, перелік якого зазначений в специфікаціях, що є невід`ємними додатками до Договору (Специфікація для товарів, що випускаються під ТМ «ВІYANIТ»).

На виконання вимог Договору поставки складено видаткову накладну №50 від 26.06.2023 на товар: «ВІYANIТ» «К-4» Жаростійкій клей 170 Є; «ВІYANIТ» «К-9» Клей для плитки для внутрішніх та зовнішніх робіт; «ВІYANIТ» «Р-11» Клеєва суміш для кріплення і армування плит утеплювача та «ВІYANIТ» «СВ-1» Клей для газобетону на загальну суму 99 902,33 грн, в т.ч. ПДВ - 16 650,39 грн; товарно-транспортну накладну № Р50 від 26.06.2023.

26 червня 2023 року відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України ТОВ «ЛЄСБАТ» склало податкову накладну №15.

10 липня 2023 року покупцем була здійснена оплата за товар згідно рахунку за суміші у сумі 99 902,33 грн, у т.ч. ПДВ 20% у сумі 16 650,39 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2604 від 10.07.2023.

Крім того, було складено видаткову накладна №55 від 05.07.2023 року на товар: «ВІYANIТ» «К-4» Жаростійкій клей 170 Є; «ВІYANIТ» «К-9» Клей для плитки для внутрішніх та зовнішніх робіт та «ВІYANIТ» «СВ-1» Клей для газобетону на загальну суму 88 006,87 грн, в т.ч. ПДВ - 14 667,81 грн; товарно-транспортну накладну №Р55 від 05.07.2023 року (додаток 38 цього позову).

05 липня 2023 року відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України ТОВ «ЛЄСБАТ» склало податкову накладну №2.

17 липня 2023 року покупцем була здійснена оплата за товар згідно рахунку за суміші, у сумі 87 705,41 грн, у т.ч. ПДВ 20 % у сумі 14 617,57 грн та доплата 25.08.2023 у сумі 301,46 грн, у т.ч. ПДВ 20% у сумі 50,24 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 17/07/202311689 від 17.07.2023, платіжною інструкцією №25/08/202312456 від 25.08.2023 та випискою АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» з рахунку за період з 01.07.2023 до 31.07.2023.

17 липня 2023 року позивачем було направлено на реєстрацію податкову накладну №15 від 26.06.2023, але відповідно до квитанції № від 17.07.2023 року її реєстрація була зупинена.

Підставою для відмови в реєстрації зазначених податкових накладних у квитанції зазначено наступне: «Відповідно до пункту 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної від 26.06.2023 №15 в ЄРПН зупинена. ПН складена та подана платником податку, який відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку (Додаток І Порядку). Додатково повідомляємо: показник «D»=4000%, «Р»=33116.04. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН».

31 серпня 2023 року відповідно до вимог пуктун 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, ТОВ «ЛЄСБАТ» направило засобами електронного зв`язку, за визначеною ДПС України формою (J312603), повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

04 вересня 2023 року рішенням комісії регіонального рівня ГУ ДПС у Київській області №9458917/43882662 від 04.09.2023 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 15 від 26 червня 2023 року в ЄРПН.

08 вересня 2023 року позивачем на вказане рішення було подано скаргу до ДПС України.

15 вересня 2023 року за результатами розгляду скарги, комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийняла рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №68355/43882662/2 від 15.09.2023 року, яким залишено скаргу без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН - без змін.

31 липня 2023 року позивачем було направлено на реєстрацію податкову накладну №2 від 05 липня 2023 року, але відповідно до квитанції відповідно до квитанції № від 31.07.2023 її реєстрація була зупинена.

Підставою для відмови в реєстрації зазначених податкових накладних у квитанції зазначено наступне: «Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної від 05.07.2023 № 2 в ЄРПН зупинена. ПН складена та подана платником податку, який відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку (Додаток 1 Порядку). Додатково повідомляємо: показник «D»=4811%, «Р»=0. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН».

19 вересня 2023 року відповідно до вимог пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, ТОВ «ЛЄСБАТ» направило засобами електронного зв`язку, за визначеною ДПС України формою (J312603), повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

22 вересня 2023 року рішенням комісії регіонального рівня ГУ ДПС у Київській області № 9578072/43882662 від 22.09.2023 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 05.07.2023 року в ЄРПН.

22 вересня 2023 року позивачем подано скаргу на рішення Комісії регіонального рівня ГУ ДПС у Київській області № 9578072/43882662 від 22.09.2023.

04 жовтня 2023 року за результатами розгляду скарги, комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийняла рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН № 71784/43882662/2 від 04.10.2023, яким залишено скаргу без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН - без змін.

Позивач, вважаючи рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області від 04.09.2023 № 9458917/43882662 про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 26.06.2023 та від 22.09.2023 №9578072/43882662 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 05.07.2023 протиправними та такими, що прийняті з порушенням податкового законодавства, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач у своєму рішенні жодної позиції не підкреслив, тобто чітко не вказав якого документа йому не вистачає для висновку про реальність господарської операції.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки судом не було враховано норм та вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.12.2019 та Порядку № 520, при цьому, обсяг поданих позивачем документів не відповідає вичерпному переліку, а зміст вказаних документів не дозволяє однозначно з`ясувати фактичні обставини здійснення фінансово-господарських операцій, з огляду на що оскаржувані рішення є обґрунтованими та не підлягають скасуванню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до норм п. п. «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість, є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

При цьому, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За змістом пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно із пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно із пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10. статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165).

За пунктом 4 Порядку № 1165, у разі, коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Відповідно до змісту пункту 5 Порядку № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Згідно пункту 6 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пунктів 10, 11 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Згідно пунктів 2, 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі - Порядок № 520), прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі по тексту - комісія регіонального рівня). У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

За п. 5 Порядку № 520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктом 11 Порядку № 520, передбачено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Критерії ризиковості здійснення операцій оформлені у вигляді Додатку № 3 до Порядку № 1165. Згідно з вимогами пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що позивачем було подано до контролюючого органу пояснення разом із копіями документів, достатніми, на його думку, на підтвердження реальності господарської операції з контрагентом ТОВ «ЛЄСБАТ».

Проте, у спірних рішеннях підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкових накладних зазначено про ненадання платником податку копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Форма такого рішення (бланк) передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування через ненадання платником податку копій документів, то документи, які не було надано, мають бути підкреслені, проте спірне рішення комісії містить лише загальний перелік документів, передбачений формою такого рішення (додаток 4 до вказаного Порядку), і підкреслення документів, які, на думку контролюючого органу, позивачем не надано, не містять.

Колегія суддів наголошує на тому, що рішення комісії контролюючого органу повинні містити, як чітку підставу для зупинення реєстрації ПН/РК, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, однак, у даному випадку, відповідач у спірних рішеннях жодної позиції не підкреслив, тобто, чітко не вказав якого документа йому не вистачає для висновку про реальність господарської операції.

Вказані обставини не були спростовані відповідачами під час судового розгляду справи, а також під час апеляційного перегляду.

Фактично, Комісія ГУ ДПС у Київській області, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала перелік документів, який є необхідним для підтвердження наявності підстав для реєстрації поданої позивачем податкової накладної.

На стадії зупинення податкової накладної позивачем було надано до контролюючого органу обсяг інформації та документів, достатній для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У свою чергу, контролюючий орган після отримання письмових пояснень з доданими документами, на адресу позивача жодного запиту щодо недостатності документів або їх невідповідності чинному законодавству України для прийняття рішення в рамках розглядуваних пояснень не подавав.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції мав підстави для висновку про те, що посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішень про відмову за умови ненаведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації, свідчить про необґрунтованість такого рішення, при цьому, що Комісія не довела, що надані позивачем документи мали такі недоліки форми або змісту, які виключали можливість реєстрації податкових накладних.

Колегія суддів наголошує на тому, що зупинення реєстрації податкової накладної без переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не надало позивачу можливості надати достатній обсяг підтверджуючих документів.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Слід врахувати й те, що сам по собі факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН, не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Крім того, факт здійснення господарської операції, на виконання якої складено податкову накладну, є предметом перевірок, а обов`язком контролюючого органу при реєстрації податкових накладних, є перевірка відповідності вказаних документів формі, встановленій чинним законодавством.

Колегія суддів наголошує на тому, що сама оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних, фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.

Тому, суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Також, слід відмітити, що разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Щодо наведених у апеляційній скарзі підстав, що унеможливлювали реєстрацію поданих позивачем податкових накладних, колегія суддів їх не бере до уваги, оскільки вони не були підставою для прийняття оскаржуваних рішень та не покладені в основу таких рішень.

За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко