Справа № 640/28088/21
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Кучми К.С.
при секретарі судового засідання - Дубовику Г.Е.
представника позивача - Горяніна А.О.
представника відповідача - Стець А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі в режимі відеоконференції адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ПАТ «Донбасенерго» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправними дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з нарахування та стягнення пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 4 326 008,68 грн. в період з 03.04.2021 р. по 23.07.2021 р.;
- зобов`язати Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків внести зміни до інтегрованої картки платника ПАТ «Донбасенерго» шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені з податку на додану вартість у загальному 4 326 008,68 грн. в період з 03.04.2021 р. по 23.07.2021 р.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків неправомірно у період з 03.04.2021 р. по 23.07.2021 р. нараховано та стягнуто пеню з податку на додану вартість у загальному розмірі 4 326 008,68 грн., на суму податкового боргу, який був розстрочений за рішеннями суду. Позивач зазначає, що при сплаті ПАТ «Донбасенерго» розстроченого податкового боргу нараховується пеня, розмір якої розраховується автоматично програмними засобами податкових органів, проте, такий розрахунок здійснюється некоректно, розрахунковий розмір пені є більшим, ніж визначено чинним на момент розрахунку законодавством. Позивач вказує на те, що відповідачу відомо про наявність помилок при розрахунку пені, в тому числі такі недоліки підтверджені судовими рішенням, що набрали законної сили, проте такі недоліки не усуваються, а пеня нараховується в розмірі більшому ніж передбачено ПК України.
Також, позивач посилався на те, що починаючи з 23.05.2020 року, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків здійснює нарахування пені з податку на додану вартість лише шляхом визначення платнику податків суми грошового зобов`язання та прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення, а у разі не погашення такого грошового зобов`язання в строк, встановлений пунктом 57.3 статті 57 ПК України, нарахована пеня стає податковим боргом та може бути стягнута з платника податків. Всупереч вимогам законодавства контролюючий орган в період з 03.04.2021 р. по 23.07.2021 р. здійснив нарахування пені без прийняття податкового повідомлення-рішення та стягнув нараховану пеню в якості податкового боргу в день її нарахування. Крім того, позивач вказував і на те, що нараховуючи пеню в період з 03.04.2021 р. по 23.07.2021 р., відповідач визначив суму грошового зобов`язання поза межами строків давності, які встановлені статтею 102 ПК України та порушив вимоги п.52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України. Вказане й стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку загального позовного провадження. Призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 03.11.2021 року об 10:00 год.
На виконання вимог ухвали суду, 03.11.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому щодо нарахування та стягнення пені з податку на додану вартість з 03.04.2021 р. по 23.07.2021 р. зазначено, що 03.04.2021 р. в ІКП платника ПАТ «Донбасенерго» з податку на додану вартість здійснено нарахування платежу згідно із рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу наказ ДПА України від 07.12.2010 р. №927, №805/854/16а від 23.05.2016 р. у сумі 2 637 534,70 грн. та пені у сумі 627 367,20 грн. 10.04.2021 р. нараховано платіж згідно із рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу наказ ДПА України від 07.12.2010 р. №927, №805/1577/16а від 27.07.2016 р. у сумі 638 040,42 грн. та пені у сумі 357 953,14 грн. 03.05.2021 р. здійснено нарахування пені згідно із рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу наказ ДПА України від 07.12.2010 р. №927, №805/854/16а від 23.05.2016 р. у сумі 3 697,68 грн. 17.06.2021 р. здійснено нарахування пені згідно із рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу наказ ДПА України від 07.12.2010 р. №927, №805/854/16а від 23.05.2016 р. у сумі 3 697,68 грн. 25.06.2021 р. здійснено нарахування пені згідно із рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу наказ ДПА України від 07.12.2010 р. №927, №805/854/16а від 23.05.2016 р. у сумі 3 697,68 грн. 25.06.2021 р. здійснено нарахування пені згідно із рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу наказ ДПА України від 07.12.2010 р. №927, №805/1577/16а від 27.07.2016 р. у сумі 8 грн. 09.07.2021 р. здійснено нарахування пені згідно із рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу наказ ДПА України від 07.12.2010 р. №927, №805/1577/16а від 27.07.2016 р. у сумі 362,18 грн. 23.07.2021 р. здійснено нарахування пені згідно із рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу наказ ДПА України від 07.12.2010 р. №927, №805/1577/16а від 27.07.2016 р. у сумі 234 744,10 грн.
Під час погашення розстроченого (відстроченого) грошового зобов`язання (податкового боргу) у день його (його частини) фактичного погашення за весь період користування розстроченням (відстроченням) в інформаційній системі здійснюється нарахування процентів за користування таким розстроченням (відстроченням). Тобто, нарахування пені здійснюється в автоматичному режимі та пов`язано з фактом несплати у встановлений строк суми самостійно узгодженого зобов`язання. Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов`язку (п.32.3 ст.32 ПК України). При розстроченні (відстроченні) грошових зобов`язань (податкового боргу) відповідно до ст.100 ПК України нараховуються проценти за користування таким розстроченням (відстроченням), тобто розстрочення (відстрочення) податкового боргу здійснюється виключно на платній основі, а плата (проценти) дорівнюють саме розміру пені, визначеному п.129.4 ст.129 ПК України. Таким чином, твердження ПАТ «Донбасенерго», що при прийнятті судового рішення, яке передбачає розстрочення податкового боргу та складенні встановленого графіку погашення розстрочених сум податкового боргу, відповідний податковий борг вважається погашеним є помилковим та не містить правового підґрунтя. Щодо посилання позивача на п.52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України вказано, що оскільки правопорушення відбулось до введення карантинних обмежень, а саме: 30.06.2016 р. та 15.07.2016 р., застосування п.52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України є недоречним. Крім того, пеня нараховується в автоматичному режимі згідно із ст.129 ПК України прийняття податкового повідомлення-рішення не передбачене жодною нормою, а є власним бажанням позивача. Оскаржувана пеня нараховується відповідно до наявних рішень про розстрочення сплати, які ще не виконано позивачем і як наслідок, правопорушення щодо несплати триває. За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
19.11.2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що контролюючим органом порушено вимоги пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України в частині нарахування пені за перші 90 днів прострочення оплати. При нарахуванні спірної пені відповідач порушив вимоги пп.38.4 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення Податкового кодексу України». Крім того, нараховуючи пеню в період з 03.04.2021 р. по 23.07.2021 р., відповідач визначив суму грошового зобов`язання поза межами строків давності, які встановлені статтею 102 ПК України та порушив вимоги п.52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України. Також, відповідач не спростовує доводи позову щодо протиправності нарахування спірної пені без прийняття податкового повідомлення-рішення відповідно до вимог п.58.1 ст.58 ПК України. Враховуючи вищезазначене, позивач просив суд позов задовольнити, з підстав викладених у ньому.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2021 року закрито підготовче провадження розгляд справи призначено на 26.01.2022 року об 11:15 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 року прийнято справу до провадження, розгляд справи розпочато спочатку за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 05.03.2025 року о 13:00 год.
На виконання вимог ухвали суду, 17.02.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що підставою для нарахування пені у випадку визначеному пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України є несплата платником податків суми узгодженого грошового зобов`язання у встановлені ПК України строки. Тобто, відповідно до норм чинного законодавства, на платника податків покладається обов`язок не тільки щодо звітування перед контролюючим органом, а й обов`язок сплати відповідного податку у відповідні строки. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати податковий обов`язок не є виконаним. Відповідно до ч.6 гл.2 розд.ІІІ Порядку після розстрочення сум до інтегрованої картки в АІС «Податковий блок» автоматично проводиться розрахунок пені та проводяться відповідні операції щодо нарахування пені в ІКП. Тому розстрочення судом сплати податкового боргу є підтвердженням наявності обов`язку у платника податків щодо його сплати в чітко встановлені строки. Крім того, слід зазначити, що розстрочення податкового боргу на підставі рішення суду також не є підставою для незастосування контролюючим органом відповідної пені/штрафних санкцій на суму несплаченого у встановлені строки грошового зобов`язання, яке набуло статусу заборгованості. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 03.11.2020 року по справі №804/1548/16 вказав, що «в разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПК України, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в розмірах, визначених ПК України, залежно від строку затримки сплати суми грошового зобов`язання».
21.02.2025 року до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи, в якому вказано, що з 03.04.2021 року по 23.07.2021 року нараховано пеню на платежі за розстроченням податкового боргу згідно із постанов суду по справі №805/854/16-а та по справі №805/1577/16-а. Відповідно до постанови Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 року по справі №805/854/16-а ухвалено стягнути з рахунків у банках ПАТ «Донбасенерго» податковий борг по ПДВ, при цьому встановлено спосіб, порядок і строки виконання постанови шляхом сплати підприємством в дохід державного бюджету коштів, згідно із графіком погашення податкового боргу на 60 місяців. Щомісячна сплата становить 2 637 534,70 грн. до 03 числа щомісяця з 03.06.2016 року по 03.05.2021 року. Відповідно до постанови Донецького окружного адміністративного суду від 27.07.2016 року по справі №805/1577/16-а ухвалено стягнути з рахунків у банках ПАТ «Донбасенерго» податковий борг по ПДВ при цьому встановлено спосіб, порядок і строки виконання постанови шляхом сплати підприємством в дохід державного бюджету коштів, згідно з графіком погашення податкового боргу на 60 місяців. Щомісячна сплата основного платежу становить 638 040,42 грн., пені згідно із графіком 5 992,97 грн. до 10 числа щомісяця з 10.08.2016 року по 10.07.2021 року. З 03.04.2021 року по 23.07.2021 року за даними інтегрованої картки ПАТ «Донбасенерго» пеня на платежі за розстроченням податкового боргу згідно із постанов суду по справі №805/854/16-а та по справі №805/1577/16-а нарахована на загальну суму 4 326 008, 68 грн. За результатами розрахунків встановлено, що з 03.04.2021 року по 23.07.2021 року у періоді дії розстрочки на нараховану суму розстроченого податкового боргу з ПДВ сума пені становить на загальну суму 6 920 369,72 грн. Зважаючи на вищевикладене, нарахування пені є правомірним та фактично складає більшу суму ніж та пеня, що нарахована в автоматичному в ІКП з податку на додану вартість, тому списання пені вважаємо неправомірним.
05.03.2025 року до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи, в якому зазначено, що нарахування пені в інтегрованій картці ПАТ «Донбасенерго» здійснювалось після сплати розстрочених (відстрочених) на підставі рішень суду сум заборгованості. Отже, відповідно до вказаних рішень суду строки сплати сум заборгованості були перенесені. Враховуючи зазначене, відлік строку у 1095 днів необхідно здійснювати, з урахуванням перенесення термінів сплати узгодженнях грошових зобов`язань. Отже, нарахування пені по ІКП платника в період з 03.04.2021 року по 23.07.2021 року є правомірною та розрахована, з урахуванням перенесення строків сплати податкового боргу за рішенням суду. Щодо правомірності нарахування пені на узгодженні суми грошових зобов`язань в період дії карантинних обмежень вказано, що податковий борг виник у ПАТ «Донбасенерго» за період з травня 2015 року по червень 2016 року, який був розстрочений за рішеннями суду, тобто порушення строків сплати узгоджених податкових зобов`язань по вказаним деклараціям виникло до 01.03.2020 року.
До суду 19.03.2025 року від відповідача надійшли додаткові пояснення на додаткові пояснення позивача від 05.03.2025 року. Вказано, що з 03.04.2021 року по 23.07.2021 року за даними інтегрованої картки ПАТ «Донбасенерго» пеня на платежі за розстроченням податкового боргу згідно із постанов суду по справі №805/854/16-а та по справі №805/1577/16-а нарахована на загальну суму 4 326 008,68 грн. За результатами розрахунків встановлено, що з 03.04.2021 року по 23.07.2021 року у періоді дії розстрочки, на нараховану суму розстроченого податкового боргу з ПДВ сума пені становить на загальну суму 6 920 369,72 грн. Тому, відповідне нарахування пені було здійснено на підставі відповідних рішень суду.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2025 року апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено частково. Скасовано ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2025 року, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою суду від 16.07.2025 року продовжено розгляд цієї справи та призначено підготовче судове засідання на 01.08.2025 року.
В судове засідання, призначене на 03.09.2025 року, з`явилися представники сторін. Протокольною ухвалою суду від 03.09.2025 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 10.09.2025 року.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.
В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позову повністю, просила суд у задоволенні позовної заявити відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, викладені усно та письмово, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У період з 03.04.2021 року по 23.07.2021 року Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків нараховано та стягнуто з позивача пеню по податку на додану вартість в загальній сумі 4 326 008,68 грн., на підтвердження чого в матеріалах справи наявний витяг з інтегрованої картки платника ПАТ «Донбасенерго» за 2021 рік, а саме:
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до підпункту 14.1.56-2 пункту 14.1 статті 14 ПК України електронний кабінет - електронна система взаємовідносин між платниками податків та державними, у тому числі контролюючими, органами з питань реалізації їхніх прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом, що складається з: апаратно-програмного комплексу; портального рішення для користувачів - платників податків, робота в якому здійснюється он-лайн (через Інтернет у режимі реального часу) та не вимагає обов`язкового використання спеціалізованого клієнтського застосування; портального рішення для користувачів - державних, у тому числі контролюючих, органів; програмного інтерфейсу (API), що дає змогу реалізувати повноту функціоналу електронного кабінету; інших засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем.
Порядок функціонування електронного кабінету визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Пунктом 42-1.2 статті 42-1 ПК України передбачено, що електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та нормативно-правовими актами, що прийняті на підставі та на виконання цього Кодексу, законами з питань митної справи, в тому числі, шляхом:
перегляду в режимі реального часу інформації про платника податків, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв`язку з обліком платників податків та адмініструванням податків, зборів, митних платежів, здійсненням податкового контролю, в тому числі дані оперативного обліку податків та зборів (у тому числі дані інтегрованих карток платників податків), дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, дані системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, а також одержання такої інформації у вигляді документа, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету із накладенням кваліфікованого електронного підпису посадової особи контролюючого органу та кваліфікованої електронної печатки контролюючого органу із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання (абзац другий пункту 42-1.2);
подання повідомлення про технічну та/або методологічну помилку, що виявлена в роботі електронного кабінету (абзац вісімнадцятий пункту 42-1.2).
За приписами підпункту 14.1.111 пункту 14.1 статті 14 ПК України методологічною помилкою електронного кабінету є невідповідність методології та/або алгоритмів роботи електронного кабінету положенням податкового законодавства, яка призводить до помилки, в тому числі в розрахунку об`єкта оподаткування, суми податку, суми надмірної сплати податку, суми пені, штрафних санкцій, показників формули обрахунку, які використовуються в електронних системах адміністрування, інших показників, що впливають на права та обов`язки платників податків.
Підпунктом 14.1.110 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що методологом електронного кабінету є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Пунктом 1 Положення про Державну фіскальну службу України, яке затверджено постановою КМУ від 21.05.2014 р. № 236 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику та державну політику у сфері державної митної справи є Державна фіскальна служба України.
Згідно із пунктом 42-1.7 статті 42-1 ПК України у разі виявлення платником податків технічної та/або методологічної помилки у роботі електронного кабінету він має право надіслати через електронний кабінет або в інший спосіб повідомлення про виявлену технічну та/або методологічну помилку. Повідомлення про методологічну помилку надсилається методологу електронного кабінету. Повідомлення про технічну помилку надсилається одночасно методологу електронного кабінету та технічному адміністратору.
Положеннями пункту 42-1.8 наведеної статті встановлено, що методолог електронного кабінету зобов`язаний провести перевірку наявності методологічної помилки протягом 72 годин після надходження повідомлення від платника податків, крім вихідних та святкових днів, про результати якої повідомити платнику податків у цей самий строк. Якщо методолог електронного кабінету визнає наявність методологічної помилки, він зобов`язаний усунути її у строк, що визначається ним з урахуванням критичності виявленої помилки та технічної можливості її усунення. Якщо методологічна помилка призводить до порушення прав платників податків або передбачає притягнення платників податків до відповідальності, методолог надсилає в електронний кабінет та на електронну адресу (адреси) платника податків документ, яким повідомляє про існування методологічної помилки та про час, необхідний для її усунення та відновлення порушених прав платників податків. Про усунення методологічної помилки методолог повідомляє платникам податків шляхом надіслання відповідного документа із повідомленням в електронний кабінет та на електронну адресу (адреси) платників податків.
Аналогічні норми містяться в пункті 10 Порядку функціонування електронного кабінету, який затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 р. №637.
у нарахуванні пені за період до спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, в порушення положень підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України;
у нарахуванні пені за період після зарахування коштів на рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в порушення положень підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України;
у нарахуванні пені за несвоєчасну оплату податкових зобов`язань, які обумовлені діяльністю філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, фактичним місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія, в порушення положень підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
При цьому, на дату виникнення спірних правовідносин по цій адміністративній справі зазначені недоліки усунуто не було, доказів протилежного суду не надано.
Згідно із пунктом 42-1.10 статті 42-1 ПК України платник податків звільняється від відповідальності у разі, коли у роботі електронного кабінету виявлена технічна та/або методологічна помилка і така помилка визнана технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або її існування підтверджено рішенням суду. У такому разі штрафні санкції та пеня, передбачені цим Кодексом, за порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету, не застосовуються, підстави для притягнення платника податків та/або його посадових осіб до адміністративної, кримінальної відповідальності відсутні. Ненарахування штрафних санкцій та/або пені за порушення, що спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету, закріплюється (реалізується) в програмному забезпеченні, яке застосовується для автоматичного розрахунку штрафних санкцій та/або пені за порушення податкового законодавства.
Таким чином ПК України встановлює правові наслідки виявлення методологічної помилки у роботі електронного кабінету, існування якої підтверджено рішенням суду, а саме ненарахування штрафних санкцій та/або пені за порушення, що спричинені такою методологічною помилкою.
Також, суд вважає звернути увагу і на те, що розмір пені платника податків визначено контролюючим органом без прийняття податкового повідомлення рішення шляхом відображення відповідних показників в інтегрованій картці платника податків, відповідно до Порядку ведення органами ДФС України оперативного обліку податків та зборів, митних та інших платежів до бюджетів.
Проте, 23.05.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яким зокрема внесено зміни до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України.
Так, відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції з 23.05.2020 року), грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Отже, із набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», пеня набула статусу грошового зобов`язання платника податків.
Згідно із п.58.1 ст.58 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).
Відповідно до пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Отже, з 23.05.2020 року відповідач мав обов`язок приймати податкове повідомлення-рішення щодо визначення платнику податків зобов`язання зі сплати пені, проте, у спірних правовідносинах відповідні рішення не приймались, що свідчить про недотримання контролюючим органом вимог Податкового кодексу України.
При цьому, суд відхиляє посилання контролюючого органу на те, що із набуттям чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» не було внесено змін до Порядку прийняття податкових повідомлень рішень та Порядку ведення оперативного обліку платників, оскільки зазначені акти є підзаконними, а тому у разі наявності розбіжностей контролюючий орган мав керуватися положеннями саме ПК України.
Щодо посилань позивача на недотримання контролюючим органом строку нарахування пені, то суд такі відхиляє, оскільки такі доводи є передчасними та можуть підлягати дослідженню виключно у випадку дотримання контролюючим органом процедури прийняття рішення щодо визначення платнику податків пені. А оскільки відповідне рішення відсутнє у спірному випадку, то і дослідити його на предмет дотримання строків визначених статтею 102 ПК України, суд не має об`єктивної можливості.
Щодо заявлених позовних вимог в частині зобов`язання внести зміни до інтегрованої картки платника ПАТ «Донбасенерго» шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені з податку на додану вартість у загальному 4 326 008,68 грн. в період з 03.04.2021 р. по 23.07.2021 р., то суд виходить з наступного.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Як зазначено в пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 року, засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Зміст наведених правових норм та фактичних обставин справи свідчить про те, що у платника податків наявний правомірний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків. Інтегрована картка платника податків - це документ, що відображає стан розрахунків платника за податками, зборами тощо і невідображення у цій картці сплаченого платником податків податкового зобов`язання призводить до відображення в ній податкового боргу, що, своєю чергою, призводить до безпідставного застосування контролюючим органом до платника визначених в Податковому кодексі України заходів з погашення цього боргу.
Оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то, таким чином, матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.
При цьому під час розгляду справи відповідач не висловив незгоди із сумою пені, визначеною позивачем, не надав власного розрахунку пені.
Суд не може підміняти собою контролюючий орган та здійснювати розрахунок пені самостійно, оскільки наведене не узгоджується із завданнями та принципами адміністративного судочинства.
Таким чином, оскільки до інтегрованої картки позивача було внесено інформацію про нарахування пені, яку суд вважає не вірно розрахованою, а відповідачем не оспорюється розмір пені, заявлений позивачем до коригування, задля повного відновлення порушених прав позивача у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника ПАТ «Донбасенерго» шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 4 326 008,68 грн. в період з 03.04.2021 р. по 23.07.2021 р.
Саме такий спосіб захисту порушених прав та інтересів платника податків визнав адекватним та обґрунтованим Верховний Суд у постановах від 13.02.2018 року у справі №816/2042/16, від 02.10.2018 року у справі №816/2220/17, від 20.12.2018 року у справі №818/326/17.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.
Щодо сплаченого позивачем судового збору за подання позову, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви у розмірі 22 700 грн.
Відтак, відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору розмірі 22 700 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України, суд,
Позовну заяву - задовольнити.
Визнати протиправними дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з нарахування та стягнення з Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 4326008,68 грн. в період з 03.04.2021 р. по 23.07.2021 р.
Зобов`язати Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків внести зміни до інтегрованої картки платника Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 4 326 008,68 грн. в період з 03.04.2021 р. по 23.07.2021 р.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 07.11.2025 року.

Суддя К.С. Кучма