Справа № 160/10387/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/10387/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2025 року (суддя Врона О.В.) в справі № 160/10387/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору, - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Дніпровська міська рада, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору, - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Дніпровська міська рада, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25 вересня 2024 року про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінні від земельної ділянки, що сплачується фізичними особам, які є власниками нерухомого майна:

№2-0463-UA0033698 по об`єкту АДРЕСА_1 , за 2023 рік в сумі 4132,56 грн (житлова),

№2-0463-UA0033698 по об`єкту вул. Глинки, 1 за 2023 рік в сумі 2522,55 грн (нежитлова),

№2-0463-UA0033698 по об`єкту вул. Глинки, 1 за 2023 рік в сумі 6040,05 (нежитлова),

№2-0463-UA0033698 по об`єкту просп. Героїв, 1 за 2023 рік в сумі 19336,20 грн (нежитлова),

№2-0463-UA0033698 по об`єкту просп. Героїв, 46, 1б за 2023 рік в сумі 2708,48 грн (нежитлова),

№2-0463-UA0033698 по об`єкту просп. Героїв, 46, 1а за 2023 рік в сумі 2944,65 грн (нежитлова).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 26.09.2024 №2-0463-UA0033698.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Стосовно питання порушення норм процесуального права вказує, що в ухвалі від 28 квітня 2025 року про відкриття провадження не зазначено та не надано позивачці терміну для подання відповіді на відзив, чим порушено частину третю статті 163 КАС України, що, на думку апелянта, свідчить про упередженість судді.

Крім того, вважає, що судом першої інстанції не враховано, що нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 384,8 кв.м, розділене на три частини, тому вважає, що видані окремо податкові повідомлення-рішення є технічною помилкою, тому мають бути скасовані повністю.

Також вважає, що кожна окрема територіальна громада, зокрема районна у місті, відповідає за виконання місцевого бюджету на виконання Державного бюджету України.

Звертає увагу, що право власності на майно позивач набула до набрання чинності Податковим кодексом України.

Проте, відсутність факту встановлення районними у місті радами ставок податку на нерухоме майно, відсутність закону, яким врегульована сплата податків на бюджетні рахунки, зазначені у податкових повідомленнях-рішеннях ГУ ДПС у Дніпропетровській області; а також незворотність дії в часі законів України, для позивача не може створювати обов`язку сплачувати будь-які грошові кошти на невідомі рахунки.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідач та третя особа Дніпровська міська рада просять залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області (Соборний район м. Дніпра) і є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Позивач є власником об`єктів нежитлової нерухомості відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна:

- нежилого приміщення, загальною площею 50,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 , з 21.12.2005 року;

- нежилого приміщення, загальною площею 120,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 , частка власності 1/1, з 22.03.2006 року;

- нежилого приміщення, загальною площею 384,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , частка власності 1/1, з 23.08.2007 року;

- нежилого приміщення, загальною площею 58,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , приміщення 1а, частка власності 1/1, з 21.02.2022 року;

- нежилого приміщення, загальною площею 112,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , поділ об`єкта нерухомого майна, з 30.04.2015 року по 21.02.2022 рік;

- нежилого приміщення, загальною площею 53,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , приміщення 1б, частка власності 1/1, з 21.02.2022 року;

- квартира, загальною площею 51,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 , частка власності 1/1, з 03.05.2006 року;

Головним управлінням ДПС сформовані в автоматизованому режимі податкові повідомлення рішення форми «Ф» з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код бюджетної класифікації 18010200), а саме:

-за 2023 рік ППР № 2-0463-UA0033698 від 25.09.2024 на суму 2944,65 грн. (м. Дніпро, вул. Глинки, буд. 46, приміщення Iа);

- за 2023 рік ППР № 2-0463-UA0033698 від 25.09.2024 на суму 4132,56 грн. (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 48);

- за 2023 рік ППР № 2-0463-UA0033698 від 25.09.2024 на суму 2522,55грн. (м. Дніпро, вул. Глинки, буд. 1);

- за 2023 рік ППР № 2-0463-UA0033698 від 25.09.2024 на суму 6040,05 грн. (м. Дніпро, вул. Глинки, буд. 1, приміщення поз.213-214);

- за 2023 рік ППР № 2-0463-UA0033698 від 25.09.2024 на суму 19336,20 грн. (м. Дніпро, вул. Глинки, буд. 46, приміщення № І);

- за 2023 рік ППР № 2-0463-UA0033698 від 25.09.2024 на суму 2708,48 грн. (м. Дніпро, вул. Глинки, буд. 46, приміщення Iб).

На підставі вищенаведеного, ОСОБА_1 здійснено нарахування з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік на загальну суму 37684,49 гривень.

Податкові повідомлення-рішення направлені позивачу на її податкову адресу: АДРЕСА_6 .

Отримання податкових повідомлень-рішень 10.02.2025 підтверджується особистим підписом позивача у рекомендованому повідомлення про вручення поштового відправлення №243.

В ході розгляду запиту позивача, отриманого 21.02.2025 податковим органом встановлено, що внаслідок некоректної роботи ІКС Податковий блок об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 112, 15 кв.м за адресою АДРЕСА_4 був помилково внесений до системи як житловий, у зв`язку з чим нарахування відбулось некоректно.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області здійснено звірку даних щодо об`єктів житлової нерухомості, які перебувають/перебували у власності фізичної особи ОСОБА_1 , та скасовано ППР № 2-0463-UA0033698 від 25.09.2024 на суму 4 132,56 грн.

На підтвердження скасування вказаного податкового повідомлення-рішення відповідачем надано скрін з податкового блоку, де ППР № 2-0463-UA0033698 від 25.09.2024 значиться як відкликане.

Відповідачем підтверджено, що на даний час залишаються без змін податкові-повідомлення-рішення: №2-0463-UA0033698, №2-0463-UA0033698, №2-0463-UA0033698, №2-0463-UA0033698, №2-0463-UA0033698.

Відповідач у разі скасування податкового повідомлення-рішення повинен був надіслати позивачу відповідну інформацію.

Відповідач не надав також суду належних доказів відображення в ІКП облікових показників (операції) щодо виключення нарахованої суми податкового зобов`язання ППР № 2-0463-UA0033698, тому суд першої інстанції вважав, що податкове повідомлення-рішення №2-0463-UA0033698 від 25.09.2024 є протиправним і підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд першої інстанції вважав, що оскільки позивачем не заперечено отримання 10.02.2025 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №243, доказів протиправності податкових повідомлень-рішень позивачем не надано, суд першої інстанції вказав про відсутність підстав для скасування інших податкових повідомлень-рішень.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач є власником наступних об`єктів нежитлової нерухомості:

- нежилого приміщення, загальною площею 50,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 , з 21.12.2005 року;

- нежилого приміщення, загальною площею 120,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 , частка власності 1/1, з 22.03.2006 року;

- нежилого приміщення, загальною площею 384,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , частка власності 1/1, з 23.08.2007 року;

- нежилого приміщення, загальною площею 58,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , частка власності 1/1, з 21.02.2022 року;

- нежилого приміщення, загальною площею 112,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , поділ об`єкта нерухомого майна ,з 30.04.2015 року по 21.02.2022 рік;

- нежилого приміщення, загальною площею 53,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , частка власності 1/1, з 21.02.2022 року;

- квартири, загальною площею 51,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 , частка власності 1/1, з 03.05.2006 року.

ГУ ДПС 25 вересня 2024 року прийняті податкові повідомлення-рішення про визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінні від земельної ділянки, що сплачується фізичними особам, які є власниками нерухомого майна:

№2-0463-UA0033698 по об`єкту АДРЕСА_1 , за 2023 рік в сумі 4132,56 грн (житлова),

№2-0463-UA0033698 по об`єкту АДРЕСА_3 за 2023 рік в сумі 2522,55 грн (нежитлова),

№2-0463-UA0033698 по об`єкту АДРЕСА_3 за 2023 рік в сумі 6040,05 (нежитлова),

№2-0463-UA0033698 по об`єкту просп. Героїв, 1 за 2023 рік в сумі 19336,20 грн (нежитлова),

№2-0463-UA0033698 по об`єкту просп. Героїв, 46, 1б за 2023 рік в сумі 2708,48 грн (нежитлова),

№2-0463-UA0033698 по об`єкту просп. Героїв, 46, 1а за 2023 рік в сумі 2944,65 грн (нежитлова).

Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання правомірності податкових повідомлень-рішень про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, за 2023 рік.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних громад.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в установлені строки.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування згідно з положеннями підпункту 266.2.1 пункту 266.2 цієї статті є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Пунктом 266.3 статті 266 ПК України встановлена база оподаткування цим податком, за підпунктом 266.3.1 якого базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Пунктом 266.4 статті 266 ПК України встановлені пільги із сплати податку.

Зокрема, за змістом підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 цього кодексу базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

За правилами статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Отже, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з положеннями Податкового кодексу України є місцевим податком.

Відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси(місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів зменшеної відповідно до підпунктів а або б підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової? ? нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси(місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України передбачено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (підпункт 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України).

Позивач не заперечує, що є власником зазначених вище об`єктів нерухомого майна.

Крім того той факт, що позивач є власником цих об`єктів, доведено інформацією, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Отже, ОСОБА_1 є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Доводами позивача щодо протиправності податкових повідомлень-рішень є відсутність факту встановлення районними у місті радами ставок податку на нерухоме майно та відсутність закону, яким врегульована сплата податків на бюджетні рахунки, зазначені у податкових повідомленнях-рішеннях ГУ ДПС у Дніпропетровській області, незворотність дії в часі законів України, які для позивача не можуть створювати обов`язку сплачувати будь-які грошові кошти на невідомі рахунки.

Разом з тим, ці доводи позивача є юридично незмістовними.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з положеннями Податкового кодексу України є місцевим податком.

Згідно з пунктом 4.4 статті 4 ПК України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими задами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також статтею 143 Конституції України та пунктом 24 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

За змістом пункту 10.3 статті 10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Згідно з пунктом 12.3 статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Відповідно до пункту 12.4 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать:

12.4.1. встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом;

12.4.2. визначення переліку податкових агентів згідно із статтею 268 цього Кодексу;

12.4.3. до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Отже, саме міські ради встановлюють ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а не районні у місті ради, як вважає позивач.

Крім того, пунктом 10.5 статті 10 ПК України установлено, що зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Таким чином, доводи апелянта про відсутність закону, яким врегульована сплата податків на бюджетні рахунки, зазначені у податкових повідомленнях-рішеннях ГУ ДПС у Дніпропетровській області, є безпідставними.

Також суд відхиляє аргумент апелянта стосовно того, що позивач набула право власності на об`єкти нерухомого майна до набрання чинності ПК України, тому цей закон не може створювати для позивача обов`язку сплачувати будь-які грошові кошти, адже з набуттям чинності ПК України (01 січня 2011 року) саме цим кодексом установлюються правила оподаткування, а факт набуття особою права власності на об`єкти нерухомого майна до 01 січня 2011 року не звільняє таку особу від обов`язку сплати податків.

Стосовно питання поділу нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 384,8 кв.м, на три частини, суд зауважує, що рішення про виправлення технічної помилки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №79914090 датовано 15 липня 2025 року, тобто після прийняття спірних податкових повідомлень-рішень та не може стосуватися попереднього податкового періоду - 2023 рік.

Щодо питання порушення норм процесуального права суд зазначає, що відсутність в ухвалі про відкриття провадження у справі терміну для подання відповіді на відзив не є тим порушенням норм процесуального права, яке відповідно до частини третьої статті 317 КАС України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2025 року в справі № 160/10387/25 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2025 року в справі № 160/10387/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору, - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Дніпровська міська рада, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 05 листопада 2025 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов