Справа № 280/5981/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Справа № 280/5981/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Тетерюк Н.В., представника відповідача: Пацалюк О.Р., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Запорізької обласної прокуратури (69005, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, 29-а, )

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Запорізької обласної прокуратури (далі відповідач, Прокуратура), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Запорізької обласної прокуратури №493к від 07.06.2024 про скасування наказу керівника Запорізької обласної прокуратури №220к від 24.05.2023 про поновлення позивача на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області;

- поновити позивача на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області, яку він обіймав станом на день звільнення з органів прокуратури області.

В обгрунтування позову зазначає, що з 1994 року працював в органах прокуратури України, відповідно до наказу прокурора Запорізької області № 728к від 06.05.2019 обіймав посаду начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області. За результатами проходження атестації прокурорів прийнято рішення про неуспішне проходження позивачем атестації. Наказом керівника Запорізької обласної прокуратури від 13.12.2022 № 1398к позивача звільнено із займаної посади та з органів прокуратури України з 13.12.2022 на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-IX (далі Закон №113-ІХ). Позивач оскаржив своє звільнення в судовому порядку, і рішенням суду у справі №280/512/23 позивача поновлено на посаді. На виконання рішення суду у справі №280/512/23 наказом керівника Запорізької обласної прокуратури від 24.05.2023 № 220к позивача поновлено на посаді, але у подальшому наказ керівника Запорізької обласної прокуратури від 24.05.2023 № 220к скасовано спірним наказом №493к від 07.06.2024, у зв`язку з чим позивача фактично звільнено з посади. Позивач вважає своє звільнення незаконним. Посилаєтсья на те, що єдиною підставою для прийняття оскаржуваного наказу вказано постанову Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №280/512/23. Водночас, у вищенаведеній постанові Верховного Суду відсутні посилання щодо незаконності наказу керівника Запорізької обласної прокуратури № 220к від 24.05.2023. Справа Верховним Судом направлена на новий судовий розгляд. При винесення наказу № 493к від 07.06.2024 будь-яке посилання на правові підстави, зазначені у Розділі VII Закону України «Про прокуратуру», відсутні. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 01.07.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 17.07.2024.

10.07.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач висловлює незгоду із заявленими позовними вимогами, зазначає, що єдиною підставою для переведення прокурора до відповідної обласної прокуратури є рішення кадрової комісії про успішне проходження ним атестації. Відповідно до рішення Шістнадцятої кадрової комісії від 17 листопада 2022 року № 2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації», за результатами проведення 3 етапу атестації - співбесіди, позивач неуспішно пройшов атестацію. За наявності чинного рішення кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур прийнято наказ від 13.12.2022 № 1398к про звільнення позивача з займаної посади та з органів Запорізької обласної прокуратури. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі № 280/512/23 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та скасовані рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 17.11.2022 № 2 про неуспішне проходження атестації та наказ керівника Запорізької обласної прокуратури від 13.12.2022 № 1398к про звільнення позивача. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.11.2023 рішення суду першої інстанції залишено без змін. На виконання вказаних рішень суду, наказом керівника Запорізької обласної прокуратури від 24.05.2023 № 220к ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області з 13.12.2022, підставою для прийняття рішення про поновлення на посаді у наказі зазначено рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі № 280/512/23. В свою чергу, постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 280/512/23 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23.11.2023 у справі №280/512/23 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Отже, ОСОБА_1 наразі не вважається таким, що успішно пройшов атестацію та не може бути призначеним до новоутвореної обласної прокуратури, оскільки справа № 280/512/23 розглядається з самого початку. З урахуванням вказаного, керівником обласної прокуратури винесено наказ від 07.06.2024 № 493к про скасування наказу від 24.05.2023 № 220к про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області на підставі постанови Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №280/512/23, якою скасовано рішення суду, яке стало підставою для поновлення позивача на посаді. Вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не грунтуються на вимогах чинного законодавства. Просить відмовити в задоволенні позову.

15.07.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що, ознайомившись з відзивом на позовну заяву вважає, що наведені в ньому дані не спростовують обставини, наведені у позові. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 17.07.2024 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №280/512/23 за позовом ОСОБА_1 до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Запорізької обласної прокуратури, третя особа: Офіс Генерального прокурора України, про визнання протиправними дій, скасування рішення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 22.09.2025 провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання на 20.10.2025.

Протокольною ухвалою суду від 20.10.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 03.11.2025.

У судове засідання 03.11.2025 позивач не з`явився, про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, 27.10.2025 подав клопотання в порядку частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) про розгляд справи за його відсутності.

Положення частини 3 статті 194 КАС України наділяють учасника справи правом заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість здійснення судового розгляду справи за відсутності позивача.

У судовому засіданні 03.11.2025 представник відповідача підпримав заперечення проти позову, викладені у відзиві не позовну заяву.

Ухвалою суду від 03.11.2025 відмовлено в задоволенні клопотань позивача про зупинення провадження у справі до розгляду Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду справи №280/512/23.

У судовому засіданні 03.11.2025 судом проголошено скорочене рішення.

Дослідивши зміст адміністративного позову та відповіді на відзив, заслухавши вступне слово та пояснення, надані представником відповідача, безпосередньо дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 з 1994 року працював в органах прокуратури України, відповідно до наказу прокурора Запорізької області №728к від 06 травня 2019 року позивач обіймав посаду начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області.

На виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо позачергових заходів із реформи органів прокуратури» позивачем подано заяву на проходження атестації.

Позивачем 03 березня 2020 року успішно складено два етапи атестації, а саме: 1) іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону; 2) іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Чотирнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур за результатами проведення співбесіди з ОСОБА_1 відповідно до протоколу №6 від 08 липня 2020 року ухвалено рішення від 08 липня 2020 року №2 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації.

Наказом №1950 від 29 вересня 2020 року керівником Запорізької обласної прокуратури звільнено позивача з органів прокуратури з 30 вересня 2020 року на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

У свою чергу, указані рішення Чотирнадцятої кадрової комісії від 08 липня 2020 року №2 та наказ керівника обласної прокуратури від 29 вересня 2020 року №1950к оскаржені ОСОБА_1 у судовому порядку (справи №280/7811/20 та №280/5045/20).

Так, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у справі №280/7811/20 визнано протиправним та скасовано наказ керівника Запорізької обласної прокуратури від 29 вересня 2020 року №1950 к про звільнення ОСОБА_1 .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі №280/5045/20, визнано протиправним та скасовано рішення Чотирнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №2 від 08 липня 2020 року про неуспішне проходження начальником відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 атестації за результатами співбесіди.

Постановою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі №280/5045/20 залишено без змін.

На виконання судових рішень в указаних справах ОСОБА_1 поновлено на посаді та повторно включено до графіку проведення співбесід.

17 листопада 2022 року позивач проходив останній третій етап атестації співбесіду, за результатами якої Шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора прийнято рішення №2 про неуспішне проходження позивачем атестації, яке обґрунтоване невідповідністю позивача вимогам професійної компетентності, етики і доброчесності.

Наказом керівника Запорізької обласної прокуратури від 13 грудня 2022 року за №1398к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області та з органів Запорізької обласної прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» з 13 грудня 2022 року.

Вищенаведені обставини встановлені рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.09.2024 у справі №280/512/23, яке набрало законної сили 11.03.2025, та в силу вимог частини 4 статті 78 КАС України не вимагають доказування.

Позивач оскаржив рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №2 від 17 листопада 2022 року про не проходження атестації та наказ керівника Запорізької обласної прокуратури №1398к від 13.12.2022 про звільнення до Запорізького окружного адміністративного суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у справі №280/512/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Запорізької обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Офіс Генерального прокурора України про визнання протиправними дій, скасування рішення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №2 від 17 листопада 2022 року про не проходження атестації начальником відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням норм матеріального права.

Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Запорізької обласної прокуратури №1398к від 13.12.2022 про звільнення позивача ОСОБА_1 з посади начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».

Поновлено позивача ОСОБА_1 на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області та органів прокуратури Запорізької області з 13.12.2022 року.

Стягнуто із Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 грудня 2022 року по 17.05.2023 у розмірі 66627,68 грн з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

У частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 12790,13 грн. рішення допущено до негайного виконання.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у справі №280/512/23 залишено без змін.

Керівником Запорізької обласної прокуратури видано наказ №220к від 24.05.2023, яким скасовано наказ керівника Запорізької обласної прокуратури від 13.12.2022 №1398к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області з 13 грудня 2022 року. Підставою для видання наказу №220к від 24.05.2023 зазначено рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі №280/512/23.

Постановою Верховного Суду від 05.06.2024 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі №280/512/23 скасовано. Справу №280/512/23 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції Запорізького окружного адміністративного суду.

07 червня 2024 року керівником Запорізької обласної прокуратури видано наказ №493к, яким скасовано наказ керівника Запорізької обласної прокуратури №220к від 24.05.2023 про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області. Підставою для видання наказу №493к від 07.06.2024 зазначено постанову Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №280/512/23.

Вважаючи протиправним наказ керівника Запорізької обласної прокуратури №493к від 07.06.2024, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що 25 вересня 2019 року набрав чинності Закон №113-ІХ, яким запроваджено реформування системи органів прокуратури.

Згідно з пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2010 № 1697.

За приписами пункту 7 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Пунктом 17 розділу ІІ Закону №113-ІХ передбачено, що кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Відповідно до пункту 19 розділу ІІ Закону №113-ІХ прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1-4 пункту 7 цього розділу, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора за умови настання однієї з таких підстав, крім іншого, 2) рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

Судом встановлено, що Шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора було прийнято рішення №2 від 17 листопада 2022 року про неуспішне проходження позивачем атестації, у зв`язку з чим наказом керівника Запорізької обласної прокуратури від 13 грудня 2022 року за №1398к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області та з органів Запорізької обласної прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ.

Водночас, позивач оскаржив рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №2 від 17 листопада 2022 року про не проходження атестації та наказ керівника Запорізької обласної прокуратури №1398к від 13.12.2022 про звільнення до Запорізького окружного адміністративного суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у справі №280/512/23, крім іншого, поновлено позивача на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області та органів прокуратури Запорізької області з 13.12.2022 року, і в цій частині рішення допущено до негайного виконання.

Частина перша статті 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За приписами частин другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Указана норма кореспондує положенням статті 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом

За правилами частин першої та сьомої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Аналогічне правило щодо негайного виконання рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби також закріплене в пункті 3 частини першої статті 371 КАС України.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі №280/512/23 керівником Запорізької обласної прокуратури видано наказ №220к від 24.05.2023, яким скасовано наказ керівника Запорізької обласної прокуратури від 13.12.2022 №1398к про звільнення позивача з посади начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області та поновлено позивача на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області з 13 грудня 2022 року.

Отже, наказ керівника Запорізької обласної прокуратури №220к від 24.05.2023 було видано на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі №280/512/23, яке набрало законної сили та яке є обов`язковим для виконання для відповідача.

Водночас, постановою Верховного Суду від 05.06.2024 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі №280/512/23 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зв`язку з цим 07 червня 2024 року керівником Запорізької обласної прокуратури видано наказ №493к, яким скасовано наказ керівника Запорізької обласної прокуратури №220к від 24.05.2023 про поновлення позивача на посаді начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Запорізької області.

Отже, наказ керівника Запорізької обласної прокуратури від 07.06.2024 № 493к був прийнятий з метою відновлення правового становища, яке існувало до звернення позивача до суду у справі № 280/512/23, оскільки правова підстава, відповідно до якої позивач підлягав поновленню на посаді, а саме: рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі № 280/512/23, була скасована судом, тобто перестала існувати.

Таким чином, внаслідок прийняттям Верховним Судом постанови від 05.06.2024 у справі №280/512/23 відповідач правомірно прийняв наказ №493к від 07.06.2024, яким нівельвано наслідки виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі №280/512/23, яке втратило законну силу як скасоване.

При цьому, вказаний наказ не стосувався звільнення позивача із займаної посади, як помилково стверджує позивач, а лише привів правове становище сторін у первісний стан.

З урахуванням наведеного, суд висновує, що спірний наказ №493к від 07.06.2024 прийнятий відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, тому підстави для його скасування відсутні, а позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді були заявлені позивачем як похідні від позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу керівника Запорізької обласної прокуратури №493к від 07.06.2024, які визнані судом необгрунтованими, такі позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, є не обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

З урахуванням статті 139 КАС України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 243-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Запорізької обласної прокуратури (69005, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, 29-а, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 05.11.2025.

Суддя М.О. Семененко