Справа № 420/31045/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

04 листопада 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., розглянувши клопотання представника позивача про постановлення окремої ухвали щодо відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до НОМЕР_3 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_5 ), у якій позивач просить суд (в редакції уточненого позову):

визнати протиправною бездіяльність Військової частини № НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди за періоди безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Херсонської області в періоди з 01 січня 2023 року по 19 липня 2024 року;

зобов`язати військову частину № НОМЕР_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити додаткову винагороду за періоди безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Херсонської області в період з 01 січня 2023 року по 19 липня 2024 року в збільшеному розмірі до 100 000 (ста тисяч) гривень на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_5 ( НОМЕР_3 прикордонний загін) та брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання, а саме під час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом), у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України першого ешелону оборони по батальйону включно в операційній зоні оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сил оборони держави.

27 вересня 2024 року представник позивача звернувся до НОМЕР_3 Прикордонного загону з адвокатським запитом від 27.09.2024р. №27/09/2024, яким просив надати інформацію та документальне підтвердження періодів (проміжків часу) безпосередньої участі позивача у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01 січня 2023 року по 02 жовтня 2024. Проте, відповідач не надав відповіді на вказаний адвокатський запит, а так само не нарахував й не виплатив позивачу додаткову винагороду за періоди безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 01 січня 2023 року.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди за періоди безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Херсонської області в періоди з 01 січня 2023 року по 19 липня 2024 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Доводи позову мотивовані наступним:

розмір додаткової винагороди до 100000 гривень, передбачений п. 1, п. 1-1 постанови КМУ №168, гарантований особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів;

з метою організації правильності застосування та регулювання порядку і умов здійснення виплат військовослужбовцям ДПСУ додаткової винагороди під час дії воєнного стану Адміністрацією Державної прикордонної служби України (далі - Адміністрація ДПСУ) було прийнято наказ від 31.03.2022 № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», який застосовувався з 24.02.2022 (далі - Наказ № 164) та наказ № 628/0/81-22-АГ від 19.12.2022 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», положення якого застосовувались з 01.12.2022 року (далі - Наказ № 628), положення яких також гарантують додаткову винагороду до 100000 гривень за безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі, стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів;

позивач стверджує, що брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання, а саме під час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом), у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України першого ешелону оборони по батальйону включно в операційній зоні оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сил оборони держави, тому вважає, що набув право на отримання додаткової винагороди за період з 01 січня 2023 року по 19 липня 2024 року в збільшеному розмірі до 100 000 (ста тисяч) гривень на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

На підставі викладеного позивач просить відновити його право на гарантовану державою додаткову винагороду.

Ухвалою суду від 05.11.2024 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Цією ж ухвалою суду від 05.11.2024 року витребувано від Військової частини НОМЕР_2 належним чином засвідчені копії наказів про прийняття ОСОБА_1 на службу у військову частину НОМЕР_2 , її проходження та виключення зі списків особового складу даної військової частини; копію особової справи ОСОБА_1 ; належним чином засвідчені докази, які підтверджують нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з 01.01.2023 року по 19.07.2024 року (якщо таке мало місце); належним чином засвідчені бойові розпорядження (інші підтверджуючі документи про безпосередню участь в бойових діях, прийняті відносно ОСОБА_1 за період 01.01.2023 року по 19.07.2024 року; належним чином засвідчені накази про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 у період проходження ним військової служби (якщо таке мало місце); інші докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 надати до Одеського окружного адміністративного суду витребувані докази у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали суду.

17.12.2024 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов.

Відповідно до відзиву відповідач проти задоволення позову заперечує. Зазначає, що відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.07.2024 № 511-ОС, капітан ОСОБА_2 (П-008014), був звільнений з посади старшого офіцера (старшого оперуповноваженого) прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_3 прикордонного загону, у зв`язку із вибуттям (переміщенням) для подальшого проходження військової служби до НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та відповідно був виключений зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення по НОМЕР_3 прикордонному загону Державної прикордонної служби України.

По суті спірних правовідносин відповідач зазначив, що у період часу з 01.01.2023 по 19.07.2024 позивач виконував бойові (спеціальні) завдання, приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, безпосередньо у період здійснення таких заходів, поза районами ведення воєнних (бойових) дій визначених наказами Головнокомандувача Збройних Сил України, перебуваючи в межах н.п. Херсон, н.п. Лупареве Херсонської області, тобто на правому березі річки Дніпро (на території територіальних громад, які не визначені наказами Головнокомандувача ЗСУ, як райони ведення воєнних (бойових) дій). За цей період позивач за виконання бойових (спеціальних) завдань поза районами ведення воєнних (бойових) дій отримував додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ № 168, у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць, пропорційно часу виконання завдань. Натомість, у період з 01.01.2023 по 19.07.2024 позивач бойових (спеціальних) завдань безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій не виконував, і відповідно права на збільшену до 100 000 гривень додаткову грошову винагороду не набув.

При цьому, відповідач стверджує, що вищевикладена інформація повідомлялась адвокату позивача листом від 29.09.2024 з вих. № 10/7916-24-Вих.

Таким чином, посилаючись на те, що умовою виплати додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 (ста тисяч) гривень розмірі є виконання військовослужбовцями завдань безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони, тоді як н.п. Херсон та н.п. Лупареве Херсонської області знаходиться на Правому березі річки Дніпро, тобто поза районами ведення воєнних (бойових) дій визначених наказами Головнокомандувача ЗСУ з 01.01.2023, а отже за час перебування у вказаних населених пунктах позивач не набув права на отримання збільшеної додаткової грошової винагороди та отримував вказану додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць, що, на переконання відповідача, є підставою для відмови у задоволенні цього позову.

До відзиву на адміністративний позов відповідачем додані документи на виконання ухвали суду від 05.11.2024 року в частині витребування доказів.

Також у відзиві представник відповідача клопотав про розгляд справи у судовому засіданні за участі сторін.

Ухвалою суду від 27.12.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_2 про розгляд справи у судовому засіданні за участі сторін.

19.12.2024 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів та зупинення провадження у справі до їх отримання.

Ухвалою суду від 27.12.2024 року витребувано від Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін) наступні документи: - всі бойові накази (бойові розпорядження) або витяги з них щодо ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 року по 19 липня 2024 року; - всі журнали бойових дій (вахтові журнали) або журнали ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл) або витягу з них щодо ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 року по 19 липня 2024 року; - всі рапорти (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, a військовослужбовців у таких діях та заходах також кількості днів участі військовослужбовця у таких діях та заходах або витягу з них щодо ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 року по 19 липня 2024 року. Доручено Військовій частині НОМЕР_7 надати витребувані документи у семиденний строк з дня отримання даної ухвали.

У зв`язку з дорученням надати витребувані судом документи, провадження по справі № 420/31045/24 було зупинено до отримання витребуваних документів.

Ухвалою суду від 04.11.2025 року поновлено провадження у справі.

25.01.2025 року представником позивача подане клопотання про постановлення окремої ухвали за невиконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року (в частині витребування належним чином засвідчених бойових розпоряджень (інших підтверджуючих документів про безпосередню участь в бойових діях, прийнятих відносно ОСОБА_1 за період 01.01.2023 року по 19.07.2024 року.»), а також ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року про витребування доказів по даній справі та направити її до Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01001, Україна, електронна пошта: ) для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону та вирішення питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_3 Прикордонний загін), а також до Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону (73000 м. Херсон, пров. Пугачова, 5, ел. адреса: ) для вирішення питання про відкриття кримінального провадження по факту невиконання рішення суду.

Вирішуючи клопотання представника позивача про постановлення окремої ухвали за невиконання ухвал суду про витребування доказів від 05 листопада 2024 року та від 27 грудня 2024 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У відповідності з ч.ч. 4-6 ст. 77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з приписами ч.ч. 6-7 ст. 80 КАС України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Дійсно судом вбачається, що відповідачем не надані витребувані судом документи про безпосередню участь в бойових діях, прийнятих відносно ОСОБА_1 за період 01.01.2023 року по 19.07.2024 року, зокрема накази (бойові розпорядження) або витяги з них, журнали бойових дій (вахтові журнали) або журнали ведення оперативної обстановки або бойового донесення, рапорти, тощо.

28.02.2025 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов лист начальника НОМЕР_3 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України, де надані пояснення щодо виконання ухвали суду від 27.12.2024 року про витребування доказів.

Зокрема, зазначено, що вичерпна інформація та документи були надані та долучені до матеріалів вказаної судової справи разом із відзивом НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України. З огляду на те, що витребувані судом документи містять інформацію із грифом обмеження доступу та складають значний об`єм службових документів та відповідної інформації, надання яких у свою чергу може ускладнити подальше провадження службової діяльності органу охорони державного кордону та значним чином ускладнити судовий розгляд, була опрацьована довідка на підставі наявних в НОМЕР_3 прикордонному загоні документів та інформації, яка спростила порядок надання вказаної інформації в доступному та концентрованому вигляді до суду, а також у вигляді, яка відповідала до вимогам суду та позовним вимогам ОСОБА_1 , яка була підписана уповноваженою посадовою особою прикордонного загону.

Суд зазначає, що разом із відзивом відповідач надав до суду Довідку від 13.12.2024 року №10/60600/24-Вн, складену за підписом в.о. начальника НОМЕР_3 прикордонного загону.

Відповідно до її змісту, ця довідка видана відповідно до даних, що містяться в межах Журналу бойових дій головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.09.2023 № 5/33 (гриф), на підтвердження того факту, що капітан ОСОБА_2 , в період часу з 01.01.2023 по 19.07.2024 - виконував бойові (спеціальні) завдання, приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, безпосередньо у період здійснення таких заходів, перебуваючи в н.п. Херсон, н.п. Лупареве, тобто на правому березі р. Дніпро- поза районами ведення воєнних (бойових) дій визначених наказами Головнокомандувача ЗСУ.

Також даною довідкою підтверджується той факт, що ОСОБА_2 , у вказаний вище проміжок часу, виконував бойові (спеціальні) завдання визначені бойовим розпорядженням ОУВ «Херсон» від 22.11.2022 № 320(гриф), визначені в межах пунктів 4 «Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженого наказом МВС України від 26.01.2023 № 36 та «Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затверджених наказом МВС України від 01.09.2023 № 726, поза районами ведення бойових дій, і відповідно за їх виконання отримував додаткову винагороду передбачену ПКМУ від 28.02.2022 № 168 у розмірі 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

Окрім, 5 календарних днів в березні 2023 року та 2 календарних днів в червні 2023 року, коли капітан ОСОБА_2 виконував бойові (спеціальні) завдання в районі ведення воєнних (бойових) дій, безпосередньо поблизу о. Карантинного, який віднесений до районів ведення воєнних (бойових) дій наказами Головнокомандувача ЗСУ, і відповідно тільки у вказані 7 календарних днів виконував бойові (спеціальні) завдання визначені в межах пунктів 3 «Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженого наказом МВС України від 26.01.2023 № 36 «Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затверджених наказом МВС України від 01.09.2023 № 726, відповідно. Решту часу із вказаного в абзаці 1 даної довідки періоду, капітан ОСОБА_2 у районах ведення воєнних (бойових) дій не перебував, бойових (спеціальних) завдань, які б надавали право на отримання збільшеної до 100 000 гривень додаткової винагороди передбаченої ПКМУ від 28.02.2022 № 168, не виконував.

Додатково у цій довідці зазначено, що ця довідка видається з метою недопущення витоку інформації із обмеженим доступом, що міститься в бойових, оперативно-бойових та службових документах.

Враховуючи викладене, суд висновує, що відповідачем вжито заходів щодо надання до суду доказів, необхідних для вирішення цієї справи.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що підстави застосування до відповідача заходів процесуального примусу з метою надання до суду витребуваних доказів, відсутні, оскільки у матеріалах справи наявні докази, які дозволяють розглянути справу за наявними в ній доказами.

При цьому, суд не вбачає у поведінці відповідача зловживання процесуальними правами та/або умисне ухилення від вчинення дій, покладених судом, перешкод у здійсненні судочинства.

Суд враховує пояснення відповідача стосовно того, що витребувані документи містять інформацію із грифом обмеження доступу та складають значний об`єм службових документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 249 КАС України, у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Водночас, з огляду процесуальну поведінку відповідача під час розгляду цієї справи, суд вважає, що підстави для постановлення окремої ухвали і направлення її до Державної прикордонної служби України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону та вирішення питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_3 Прикордонний загін), а також до Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону для вирішення питання про відкриття кримінального провадження по факту невиконання рішення суду, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 44, 72, 77, 80, 94, 249, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про постановлення окремої ухвали щодо посадових осіб військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_3 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Радчук А.А.