Справа № 140/494/25
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року ЛуцькСправа № 140/494/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної медико-соціальної експертної комісії, Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Волинської обласної медико-соціальної експертної комісії (далі ВОМСЕК), Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи (далі ВОБМСЕ) про визнання протиправним та скасування рішення ВОМСЕК, оформлене довідкою форми № 167/о про невизнання інвалідом № 1249 від 20.12.2024 про відмову у визнанні особою з інвалідністю, та зобов`язання ВОМСЕК передати матеріали медико-експертної справи ОСОБА_1 за належністю до Центру оцінювання функціонального стану особи для розгляду з урахуванням усіх наявних обставин, питання щодо визнання чи невизнання позивача особою з інвалідністю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 був мобілізований у ЗСУ в лютому 2022 року. В період з 01.04.2023 по 17.05.2023, з 20.06.2023 по 31.07.2023, з 01.08.2023 по 16.08.2023, з 08.09.2023 по 11.09.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією РФ проти України.

17.05.2023 під час виконання бойового завдання отримав травму внаслідок мінометного обстрілу в зоні виконання бойових дій у виді перелому нігтьової фаланги І пальця лівої кисті, рубані рани І пальця лівої кисті (довідка про обставини травми № 37 від 18.05.2023).

ЛКК військової частини НОМЕР_1 було встановлено, що у 2010 році позивач в побуті отримав травму лівого зап`ястя з пошкодженням серединного нерва та сухожиль пальців. 27.05.2010 був прооперований в інституті нейрохірургії, внаслідок чого позивач відчуває обмеження рухів пальців та лівого променево-зап`ясткового суглоба: згинання 55, розгинання 55, відведення ульнарне 30, радіальне 15 болісні в крайніх положеннях.

За наслідками обстеження позивача 22.08.2024 було направлено на МСЕК, яка на підставі медичної документації прийняла рішення від 20.12.2024 про відмову у визнанні особою з інвалідністю.

Позивач вважає, що відповідач протиправно не розглянув всі надані позивачем матеріали та прийняв рішення про відмову у визнанні особою з інвалідністю. Під час проведення медичного обстеження позивача МСЕК не врахувала заключення Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю (навчально-науково-лікувальний комплекс) Вінницького національного медичного університету ім. М.І.Пирогова (далі НДІ РОІ (ннлк) ВНМУ) (виписка з медичної картки стаціонарного хворого № 5891 від 25.10.20204), а також результати магнітно-резонансної томографії від 22.10.2024, якими встановлено важку аксонально-демінієлізуючу сенсорно-моторну нейропатію лівого серединного нерву в області зап`ясті. У зв`язку із цим, позивач вважає, що у цьому випадку було порушено процедуру щодо проведення медичного огляду та не враховано усі медичні документи.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 23).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 27-32) відповідач ВОБМСЕ позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні.

Вказує, що 24.09.2024 за направленням ЛКК військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2024 позивач був оглянути обласною МСЕК рішення не винесено, направлений до НДІ РОІ (ннлк) ВНМУ, де з 14.10.2024 по 25.10.2024 знаходився на обстеженні.

Відповідно до заключення НДІ РОІ (ннлк) ВНМУ від 12.12.2024 № 2424: гр. ОСОБА_1 , 1984 р.н., солдат, в/ч НОМЕР_2 , рішенням довідки ВЛК № 4712 від 19.07.2024 визнаний придатним до військової служби (ст. 78а, 62в, 39в, 23в). В 2024 році вперше звернувся до МСЕК. 24.09.2024 обласна МСЕК рішення не винесла. Наявна у гр. ОСОБА_1 паталогія опорно-рухового апарату призводить до обмеження здатності до самообслуговування 0-І ст., трудової діяльності 0-І ст., пересування 0-І ст. Потребує продовження нагляду лікування, фізичної реабілітації. При прогресування обмежень життєдіяльності повторне звернення до МСЕК.

20.12.2024 обласна МСЕК винесла рішення щодо позивача, врахувавши рекомендації НДІ РОІ (ннлк) ВНМУ від 12.12.2024, - група інвалідності не встановлена, призначено 15% втрати працездатності, одноразово, травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини (акт огляду МСЕК № 1249 від 24.09.2024).

Відповідач зазначає, що при винесенні рішення щодо позивача обласною МСЕК було враховано рекомендації НДІ РОІ (ннлк) ВНМУ (заключення від 12.12.2024 № 2424), та взято до уваги всі документи, які були надані позивачем разом із направленням на МСЕК. Стосовно результатів магнітно-резонансної томографії, на які вказує позивач, то цей документ відсутній у медико-експертній справі, до обласної МСЕК не надходив.

Твердження позивача про те, що було порушено процедуру щодо проведення медичного огляду та не враховано усі медичні документи, є безпідставним. Підстави вважати, що оскаржуване рішення МСЕК є протиправним чи за суттю, чи за процедурою його прийняття, відсутні.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був мобілізований у ЗСУ в лютому 2022 року. В період з 01.04.2023 по 17.05.2023, з 20.06.2023 по 31.07.2023, з 01.08.2023 по 16.08.2023, з 08.09.2023 по 11.09.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією РФ проти України, що підтверджується записами у військовому квитку (а. с. 13), довідкою ВЧ НОМЕР_3 від 11.09.2023 № 2226 (а. с. 14).

17.05.2023 під час захисту Батьківщини, у бойовій обстановці, під час виконання бойових завдань отримав травму внаслідок ворожого мінометного обстрілу, про що свідчить довідка ВЧ НОМЕР_3 про обставини травми № 37 від 18.05.2023 (а. с. 15).

22.08.2024 ЛКК військової частини НОМЕР_1 видала ОСОБА_1 направлення на МСЕК для визначення відсотку втрати працездатності (а. с. 36).

24.09.2024, за направленням ЛКК військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2024, позивач був оглянути обласною МСЕК рішення не винесено, про що свідчить акт огляду МСЕК № 1249 від 24.09.2024 (а. с. 34), та в подальшому направлений до НДІ РОІ (ннлк) ВНМУ, де з 14.10.2024 по 25.10.2024 знаходився на обстеженні.

Відповідно до заключення НДІ РОІ (ннлк) ВНМУ від 12.12.2024 № 2424 (а. с. 48): гр. ОСОБА_1 , 1984 р.н., солдат, в/ч НОМЕР_2 , рішенням довідки ВЛК № 4712 від 19.07.2024 визнаний придатним до військової служби (ст. 78а, 62в, 39в, 23в). В 2024 році вперше звернувся до МСЕК. 24.09.2024 обласна МСЕК рішення не винесла. Наявна у гр. ОСОБА_1 паталогія опорно-рухового апарату призводить до обмеження здатності до самообслуговування 0-І ст., трудової діяльності 0-І ст., пересування 0-І ст. Потребує продовження нагляду лікування, фізичної реабілітації. При прогресування обмежень життєдіяльності повторне звернення до МСЕК.

20.12.2024 за № 1249 обласна МСЕК видала довідку про невизнання інвалідом ОСОБА_1 (а. с. 21 зворот); позивачу призначено 15% втрати працездатності, одноразово, про що свідчить довідка серії 12ААА № 106359 (а. с. 21).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 № 875-XII (далі Закон № 875-XII; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) інвалідність визначається шляхом експертного обстеження органами медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

За приписами статті 6 Закону № 875-XII громадянин має право оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання його особою з інвалідністю в адміністративному порядку відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» та/або в судовому порядку.

Статтею 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 № 2961-IV (далі Закон № 2961-IV; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність;

інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист;

медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану (за наявності) та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Приписами статті 7 Закону № 2961-IV передбачено, що медико-соціальна експертиза щодо осіб з обмеженнями повсякденного функціонування та осіб з інвалідністю проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я. Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності. Медико-соціальні експертні комісії визначають, зокрема: групу інвалідності, її причину і час настання; ступінь втрати професійної працездатності потерпілим від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання.

Відповідно до пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (далі Положення № 1317), медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно із пунктом 4 Положення № 1317 медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Пунктом 17 Положення № 1317 визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність та обґрунтованість направлення громадян на медико-соціальну експертизу покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я (пункт 18 Положення № 1317).

За змістом пункту 19 Положення № 1317 Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Відповідно до пункту 4 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (далі Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), лікарсько-консультативні комісії подають до комісії медичні документи, зокрема такі, що свідчать про втрату працездатності або ступінь порушення функцій організму особи, а саме:

направлення на огляд комісії за формою, затвердженою МОЗ;

медичні документи, що стосуються захворювання чи стану здоров`я, відповідно до якого особу направлено на огляд комісії:

- у разі надання медичної допомоги в умовах стаціонару, що пов`язано з діагнозом або станом здоров`я, відповідно до якого особу направлено на огляд комісії, - виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за формою, затвердженою МОЗ, в обсязі лише тих даних, на підставі яких встановлено ступінь важкості захворювання або діагноз, який розглядатиметься комісією;

- у разі надання медичної допомоги в амбулаторних умовах, що пов`язано з діагнозом або станом здоров`я, відповідно до якого особу направлено на огляд комісії, - виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за формою, затвердженою МОЗ, за останній рік із закладу (закладів) охорони здоров`я, де проводилося лікування або обстеження, та/або оригінали консультативних висновків лікарів та/або діагностичних досліджень за останній рік щодо діагнозу або стану здоров`я, який розглядатиметься комісією;

результати лабораторних, інструментальних, променевих та інших обстежень, що підтверджують діагнози або стани здоров`я та ступінь їх важкості (подаються до усіх направлень на огляд комісії);

план медичної та професійної реабілітації (за наявності);

копію індивідуального реабілітаційного плану (за наявності);

документи, зазначені в пунктах 11 і 13 цього Положення (за наявності);

документи, що підтверджують причинний зв`язок інвалідності, зазначені в пунктах 9, 10, 12, 14-18, 19-1 - 19-5 цього Положення (за наявності);

постанову військово-лікарської комісії, оформлену як довідка військово-лікарської комісії, свідоцтво про хворобу або витяг з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії за формою, затвердженою Міноборони, для діючих військовослужбовців або осіб, звільнених з військової служби (за наявності). Документи, зазначені в цьому абзаці, можуть бути подані у формі паперових копій електронних документів, засвідчених відповідно до пункту 3 Порядку здійснення в особливий період обміну медичними та іншими документами військовослужбовців між закладами охорони здоров`я державної та комунальної власності, державними установами Національної академії медичних наук, в яких військовослужбовці перебували (перебувають) на лікуванні, та військовими частинами, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2023 р. № 901 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 83, ст. 4763) (за наявності);

документи або інформацію, що підтверджують безперервну тимчасову непрацездатність протягом чотирьох місяців з дня її настання чи у зв`язку з одним і тим самим захворюванням протягом п`яти місяців з перервою за останні 12 місяців, а у разі захворювання на туберкульоз - протягом 10 місяців з дня настання непрацездатності (за наявності):

- інформацію про медичний (медичні) висновок (висновки) про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, сформований (сформовані) відповідно до Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, який затверджено МОЗ; та/або

- листки непрацездатності, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, у паперовій формі, видані відповідно до Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої МОЗ.

Згідно із пунктом 7 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності Комісія проводить огляд тимчасово непрацездатної особи, що звернулася для проведення медико-соціальної експертизи, протягом п`яти робочих днів з дня надходження направлення лікарсько-консультативної комісії та приймає рішення про наявність чи відсутність інвалідності.

Датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення. Інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) такого потерпілого встановлюються до першого числа місяця, що настає за місяцем, на який призначено повторний огляд (пункт 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності).

Пунктом 24 зазначеного Положення визначено, що рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ. МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи. В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. Після обстеження зазначені установа або інститут складають консультативні висновки, які є обов`язковими для розгляду під час прийняття рішення комісією.

За приписами пункту 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності особі, що визнана особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Причинами інвалідності є:

загальне захворювання;

інвалідність з дитинства;

нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я);

професійне захворювання;

поранення, контузії, каліцтва, захворювання:

- одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час;

- одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди;

- одержані в районах бойових дій у період Другої світової війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період; від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 р., а з 1 грудня 2014 р. до 24 лютого 2022 р. - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з 24 лютого 2022 р. - на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; під час виконання робіт, пов`язаних з розмінуванням боєприпасів, незалежно від часу їх виконання;

- одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій громадянських і Другої світової воєн та в повоєнний період;

- пов`язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав;

- пов`язані з виконанням службових обов`язків, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

- одержані внаслідок політичних репресій;

- пов`язані з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій;

- одержані під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р. за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (у Революції Гідності);

поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержані під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

захворювання:

- отримані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях;

- пов`язані з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку.

Згідно із пунктом 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 № 561, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 за № 1295/20033 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин), при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Верховний Суд у постанові від 09.12.2019 у справі № 160/9746/18 наголосив, що вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є дискреційним повноваженням відповідних комісій, яке суд не може перебирати на себе, оскільки це вимагає наявності медичної освіти та спеціальної підготовки. Відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо встановлення позивачу групи інвалідності є дискреційними повноваженнями та виключною його компетенцією.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права (зазначену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 26.02.2025 у справі № 600/3273/22-а).

Так, заявлений позов обґрунтований тим, що було порушено процедуру щодо проведення медичного огляду та не враховано усі медичні документи. Зокрема, як стверджує позивач, під час проведення медичного обстеження позивача МСЕК не врахувала заключення до НДІ РОІ (ннлк) ВНМУ) (виписка з медичної картки стаціонарного хворого № 5891 від 25.10.20204), а також результати магнітно-резонансної томографії від 22.10.2024, якими встановлено важку аксонально-демінієлізуючу сенсорно-моторну нейропатію лівого серединного нерву в області зап`ясті.

Проте, як свідчать матеріали справи, рішення про невизнання позивача інвалідом (довідка від 20.12.2024 № 1249) було прийнято за результатами розгляду заключення НДІ РОІ (ннлк) ВНМУ від 12.12.2024 № 2424 (а. с. 48).

Суд звертає увагу на дотримання приписів пункту 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності особі, відповідно до яких в особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. Після обстеження зазначені установа або інститут складають консультативні висновки, які є обов`язковими для розгляду під час прийняття рішення комісією.

При цьому, у заключенні НДІ РОІ (ннлк) ВНМУ від 12.12.2024 № 2424 (а. с. 48) вказано лише про потребу продовження нагляду лікування, фізичної реабілітації, а при прогресуванні обмежень життєдіяльності повторне звернення до МСЕК; рекомендації чи будь-які відомості щодо необхідності встановлення позивачу інвалідності у цьому заключенні відсутні. Суд також враховує, що у виписці НДІ РОІ (ннлк) ВНМУ з медичної картки стаціонарного хворого від 25.10.2024 № 5891 (а. с. 17), на яку покликається позивач, вказано про направлення на МСЕК результатів обстежень в клініці інституту.

Стосовно покликання позивача на результати магнітно-резонансної томографії від 22.10.2024 (а. с. 18-20), то суд враховує пояснення відповідача про те, що такий документ був відсутній у медико-експертній справі, до обласної МСЕК не надходив. Суд також звертає увагу, що результати магнітно-резонансної томографії від 22.10.2024 не могли надійти до ІНФОРМАЦІЯ_1 з огляду на те, що усі медичні документи були подані раніше разом з направленням ЛКК військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2024 № 8122 (а. с. 36), та доказів того, що такий документ був у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач до суду не подав.

Отже, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, належними та допустимими доказами довів правомірність оскаржуваного рішення про невизнання інвалідом.

Суд також звертає увагу, що у позивача зберігається право повторного звернення з питання встановлення інвалідності (вказані висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 428/9543/16-а).

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивача про порушення процедури проведення медико-соціальної експертизи відносно нього, та враховуючи також, що вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є дискреційним повноваженням МСЕК, правові та фактичні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 (довідка від 20.12.2024 № 1249) про відмову у визнанні особою з інвалідністю та похідної вимоги про зобов`язання вчинити дії відсутні, оскаржувані дії відповідачів є правомірними та такими, що вчинені відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх