Справа № 140/8887/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року ЛуцькСправа № 140/8887/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Стецика Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Волинська біоенергетична компанія до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Волинська біоенергетична компанія (далі ТзОВ Волинська біоенергетична компанія, позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач 1), Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач 2), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Волинській області від 19.06.2025 №12996592/40827373 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 30.06.2024 №4; зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) подану ТзОВ Волинська біоенергетична компанія податкову накладну (далі ПН) від 30.06.2024 №4.

Позовна заява обґрунтована тим, що між позивачем та ПрАТ Теофіпольський цукровий завод укладено договір відповідального зберігання №ЗБ-1 від 04.10.2021, відповідно до якого позивач (зберігач) надає послуги зі зберігання цукру, а замовник (поклажодавець) сплачує відповідну плату.

На виконання цього договору за другий квартал 2024 року позивач склав акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №19 від 30.06.2024 на суму 20 910 грн (у т.ч. ПДВ 3 485 грн) та відповідну податкову накладну №4 від 30.06.2024, яку було подано для реєстрації в ЄРПН.

Реєстрацію ПН було зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) та Порядку зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі Порядок №1165). Позивач надав пояснення та документи, передбачені пунктом 5 Порядку №520, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, проте комісія ГУ ДПС у Волинській області відмовила у реєстрації накладної, посилаючись на порушення в оформленні документів.

Позивач вважає, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної є незаконним, оскільки: податковий орган не обґрунтував, які саме документи складено з порушеннями; контролюючий орган перевищив межі своїх повноважень, визначених статтями 19? та 20 ПК України; порушено вимоги пунктів 6, 7, 9, 10 Порядку №520, а також статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), яка гарантує захист від свавілля суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

ГУ ДПС у Волинській області подало відзив на позов, у якому заперечило проти його задоволення. Відповідач 1 послався на те, що на момент прийняття оскаржуваного рішення позивач був включений до переліку ризикових платників податку відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості, затверджених додатком 1 до Порядку №1165, що підтверджується чинним рішенням №2694 від 02.01.2024.

Податкова накладна не була зареєстрована у зв`язку з невідповідністю наданих первинних документів умовам договору. Відповідно до п. 187.1 ст. 187 та п. 201.1 ст. 201 ПК України податкові зобов`язання з ПДВ мають визначатися щомісячно, а не щоквартально, що, на думку відповідача, порушено позивачем.

Також у відзиві відповідач 1 просить розгляд справи здійснювати за участі представника ГУ ДПС у Волинській області.

Суд звертає увагу, що за змістом статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Відтак, заявлене у відзиві на позовну заяву клопотання про розгляд справи за участю представника відповідача 1 не підлягало судом вирішенню по суті.

Позивач, подаючи відповідь на відзив, зазначив, що доводи відповідача 1 є безпідставними, оскільки пункт 8 Критеріїв ризиковості не може бути єдиною підставою для відмови в реєстрації податкової накладної без належного аналізу поданих документів.

Позивач послався на норми пунктів 7-11 Порядку №1165, згідно з якими податковий орган зобов`язаний у квитанції про зупинення реєстрації вказати чіткі критерії ризиковості, запропонувати платнику перелік необхідних документів, а комісія має обов`язок їх дослідити та прийняти мотивоване рішення. Відсутність такого мотивування є порушенням статті 19 Конституції України, пунктів 77.1, 85.2 ПК України та принципів, визначених статтею 2 КАС України.

Також позивач навів судову практику Верховного Суду, відповідно до якої податкові органи не мають права безпідставно ігнорувати подані документи (постанови ВС від 12.11.2018 у справі №806/434/16, від 24.01.2019 у справі №820/12113/15, від 27.04.2022 у справі №420/13197/20), наголошуючи, що суд не може обмежити право платника податків доводити обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Позивач вказав, що ним надано повний пакет документів: договір відповідального зберігання, акти приймання-передачі цукру, акти наданих послуг, платіжні документи, оборотно-сальдові відомості, штатний розпис, договори оренди, що підтверджують наявність майнової та виробничої бази.

Таким чином, господарська операція є реальною, а відмова в реєстрації податкової накладної є безпідставною.

Дослідивши подані суду письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних мотивів та підстав.

04.10.2021 між ТзОВ Волинська біоенергетична компанія (зберігач) та ПрАТ Теофіпольський цукровий завод (поклажодавець) укладено договір відповідального зберігання №ЗБ-1, відповідно до умов якого зберігач приймає та зобов`язується за плату зберігати протягом строку дії цього договору майно (цукор) на умовах, визначених договором. Згідно укладеного договору поклажодавець сплачує послуги з відповідного зберігання шляхом перерахування грошових коштів на вказаний в даному договорі розрахунковий рахунок зберігача впродовж 10 календарних днів з дати підписання сторонами акту наданих послуг, складеного на останній день звітного кварталу, або одним платежем один раз на рік до 31 грудня поточного року зберігання.

Так, пунктом 1.1. цього Договору визначено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Зберігач забов`язується протягом строку дії цього Договору за плату надати Поклажодавцю послуги по зберіганню Цукру в кількості згідно Актів прийому-передачі (надалі іменується Майно), а Поклажодавець забов`язується прийняти та оплатити дані послуги на умовах даного договору, а також компенсувати витрати за послуги тепловоза по подачі та збиранню вагонів, залізничні послуги (та інші пов`язані з цим супутні послуги) (в редакції Додаткової Угоди від 03.01.2023 до Договору №ЗБ-1 від 04.10.2021).

На виконання умов договору відповідального зберігання №ЗБ-1 від 04.10.2021 ТзОВ Волинська біоенергетична компанія за результатами другого кварталу 2024 року було складено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №19 від 30.06.2024 на загальну суму 20 910,00 грн (у т.ч. ПДВ - 3 485,00 грн). Відповідно до цього акта позивач надав ПрАТ Теофіпольський цукровий завод послуги відповідального зберігання цукру (квітень, травень, червень 2024 року).

Відповідно до вимог ПК України ТзОВ Волинська біоенергетична компанія було сформовано та направлено засобами електронного зв`язку для реєстрації в ЄРПН податкову накладну від 30.06.2024 №4 на суму 20 910,00 грн (у т.ч. ПДВ - 3 485,00 грн).

Відповідно до квитанції від 16.07.2024 № реєстрацію ПН від 30.06.2024 №4 в ЄРПН було зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (зі змінами), оскільки ПН складена та подана платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку).

Для підтвердження реєстрації податкової накладної від 30.06.2024 №4 позивач 16.06.2025 подав до контролюючого органу повідомлення №5 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, до якого додав копії наступних документів: штатний розпис, звіт з праці за ІІ кв. 2024 року, відомості про виплату зарплати за другий квартал 2024 року; договори оренди землі від 26.11.2021, від 21.12.2021, від 24.11.2017, від 17.07.2017, від 03.06.2019, від 02.01.2019 з витягами з ДРРП (кад. №№:01:005:5726-5731), ліцензію на зберігання пального від 02.11.2021, повідомлення ф.20-ОПП від 16.10.2020 і від 29.10.2020; договір відповідального зберігання №ЗБ-1 від 04.10.2021, акти приймання-передачі №79-115 (135,6-318,2 т), акти повернення №231-322 (21-207 т), акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №19 від 30.06.2024, оборотно-сальдову відомість і картку рахунку 361 за ІІ кв. 2024 року.

За результатами розгляду вказаних документів комісією ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН прийнято рішення від 19.06.2025 №12996592/40827373 про відмову в реєстрації ПН від 30.06.2024 №4 у зв`язку з надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. У додатковій інформації зазначено: виявлено невідповідність даних документів, наданих до Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено та податкової інформації, наявної у податковому органі.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

За правилами абзаців першого, п`ятого пункту 201.10 статті 201 ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його ПН та/або РК до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

За приписами абзаців десятого, дванадцятого пункту 201.10. статті 201 ПК України якщо надіслані ПН/РК сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації ПН/РК надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165), цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Пунктом 7 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім ПН/РК, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких ПН/РК зупиняється.

За приписами пунктів 10, 11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації ПН/РК, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються: 1) номер та дата складення ПН/РК; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію ПН/ РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії регіонального рівня повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1165 комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН. Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Так, у додатку №1 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 ПК України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Як убачається із квитанції від 16.07.2024 №, реєстрацію ПН від 30.06.2024 №4 в ЄРПН було зупинено, оскільки ПН складені та подані платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

За правилами пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в ЄРПН, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Водночас, підпункт 3 пункту 11 Порядку №1165 передбачає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначається, серед іншого, пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, затвердженого наказом Мінфіну від 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520).

В свою чергу, абзацами восьмим-дев`ятим пункту 9 Порядку №520 встановлено, що за результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.

Таким чином, відсутні законодавчі підстави вважати, що зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є безумовною підставою для відмови в реєстрації цих документів податкової звітності.

При цьому пункт 5 Порядку №1165 визначає, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Суд уважає безпідставним посилання податкового органу щодо законності зупинення реєстрації ПН в ЄРПН у зв`язку із наявним рішенням відповідача про віднесення ТзОВ Волинська біоенергетична компанія до переліку ризикових платників податків від 02.01.2024 №2694, адже перевірка контролюючим органом на відповідність критеріям ризиковості платника податків здійснюється при реєстрації кожної податкової накладної/розрахунку коригування, незалежно від факту віднесення платника податків до переліку ризикових, та є передбаченим законом заходом контролю.

З наявній в матеріалах справи квитанції про зупинення реєстрації ПН вбачається, що така містить вимоги про надання пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН в ЄРПН, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття відповідного рішення.

Суд звертає увагу, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН прямо залежить від зазначення у квитанції про зупинення реєстрації ПН чіткого переліку документів. При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, контролюючий орган повинен вимагати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях, чого зроблено не було.

Аналогічна позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 22.05.2024 у справі №640/26298/21.

У постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №815/2985/18, сформовано висновок, який підтриманий постановою Верховного Суду від 27.04.2023 у справі 460/8040/20, згідно із яким у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу відповідно створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Сформовані комісією регіонального рівня пропозиції щодо надання документів є загальними та формальними, які за своїм змістом дублюють припис підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165. Такі пропозиції щодо надання документів не є конкретизованими, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати.

Однак, суд зауважує, що у розглядуваному випадку контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання для реєстрації в ЄРПН податкової накладної.

Порядок №520 визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (пункт 1 Порядку №520).

Пунктами 2 - 4 Порядку №520 передбачено, що прийняття рішень про реєстрацію /відмову в реєстрації ПН / РК в ЄРПН, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку на додану вартість засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог ПК України та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг і Про електронні довірчі послуги. У разі зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

За приписами пунктів 5, 6 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН / РК в ЄРПН, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, може включати: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох ПН / РК, якщо такі ПН / РК складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких ПН / РК відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Пунктом 10 Порядку №520 визначено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.

Як вбачається з оскаржуваного рішення від 19.06.2025 №12996592/40827373, підставою для його прийняття стало: надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. У додатковій інформації зазначено: виявлено невідповідність даних документів, наданих до Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено та податкової інформації, наявної у податковому органі.

Суд зауважує, що окрім документального підтвердження господарської операції по зупиненій ПН, до пояснень позивачем додатково додавалися копії документів щодо підтвердження: наявності матеріально-технічної бази; наявність трудових ресурсів; наявності в користуванні земельних ділянок та основних засобів; наявності в користуванні орендованого майна; наявності дозвільних документів та наявності місця зберігання ПММ.

Вищезазначені документи у своїй сукупності доводять факт реальності господарської операції по зупиненій ПН від 30.06.2024 №4 та є підставою для реєстрації даної ПН в ЄРПН. Зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операцій, та на те, що наданих контролюючому органу документів було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію ПН, контролюючий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації спірної ПН в ЄРПН. Подані до комісії регіонального рівня разом із поясненнями копії первинних документів за договором відповідального зберігання не мали дефектів форми, змісту або походження. Зауваження зі сторони податкового органу до поданих документів відсутні.

При цьому, наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в оформленні окремих документів не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та для відмови платнику податку у формуванні податкового зобов`язання, якщо інші об`єктивні дані свідчать про зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльність (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №825/3419/14). Можливі недоліки в оформленні документів не можуть бути достатньою підставою визнання господарської операції нереальною для позбавлення платників податку на додану вартість права на формування податкового кредиту, якщо обставини у справі не викликають сумніву в тому, що надання послуг відбулося.

На виконання умов договору відповідального зберігання №ЗБ-1 від 04.10.2021 за результатами другого кварталу 2024 року було складено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №19 від 30.06.2024 на загальну суму 20 910,00 грн (у т.ч. ПДВ - 3 485,00 грн). Відповідно до цього акта позивач надав ПрАТ Теофіпольський цукровий завод послуги відповідального зберігання цукру (квітень, травень, червень 2024 року).

За результатами складання цього акта, відповідно до вимог ПК України, ТзОВ Волинська біоенергетична компанія було сформовано та направлено засобами електронного зв`язку для реєстрації в ЄРПН податкову накладну від 30.06.2024 №4 на вищевказану суму.

На підтвердження підстав для складання спірної податкової накладної позивач надав податковому органу копії первинних документів, які зазначені судом вище. При цьому, зауваження до форми чи змісту цих документів у податкового органу відсутні.

На думку суду, позивачем надані усі належні документи, які є достатніми для прийняття комісією регіонального рівня рішень про реєстрацію в ЄРПН податкової накладної від 30.06.2024 №4.

Суд звертає увагу на те, що при розгляді таких спорів необхідно встановити настання обставини, яка обумовлює обов`язок платника податків скласти податкову накладу та зареєструвати її в ЄРПН.

Так, відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України, передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Таким чином, оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно.

Суд звертає увагу, що форма рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН (додаток 1 до Порядку №520) визначає обов`язок комісії регіонального рівня у графі додаткова інформація зазначити конкретні документи, які не надані платником або складені з порушенням законодавства.

У спірному рішенні у графі додаткова інформація зазначено: виявлено невідповідність даних документів, наданих до Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено та податкової інформації, наявної у податковому органі.

Відповідно до матеріалами справи вбачається, що окрім документального підтвердження господарської операції по зупиненій ПН до пояснень додатково додавалися копії документів щодо підтвердження: наявності матеріально-технічної бази; наявність трудових ресурсів; наявності в користуванні земельних ділянок та основних засобів; наявності в користуванні орендованого майна; наявності дозвільних документів та наявності місця зберігання ПММ.

Оскільки в оскаржуваному рішенні від 19.06.2025 №12996592/40827373 контролюючим органом не вказано конкретних документів, які складені/оформлені із порушенням законодавства, тому суд дійшов висновку про його необґрунтованість.

При цьому, зазначення у графі додаткова інформація інформації про невідповідність даних документів, наданих до Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено та податкової інформації, наявної у податковому органі не може бути обґрунтованою підставою для відмови в реєстрації ПН в ЄРПН з підстав надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.

У відзиві представник відповідачів зазначає, що виходячи із умов договору та з наданих документів, послуги надавалися щомісячно, а тому база оподаткування має визначатися щомісячно та відповідно податкові накладні мають складатися щомісячно, а не за квартал.

З цього приводу суд зауважує, що додатковою угодою №3 від 01.10.2023 до Договору відповідального зберігання №3Б-1 від 04.10.2021 сторони дійшли згоди змінити положення Договору відповідального зберігання №3Б-1 від 04.10.2021, виклавши п. 4.2. Договору у наступній редакції: 4.2. Поклажодавець сплачує послуги з відповідального зберігання шляхом перерахування грошових коштів на вказаний в даному договорі розрахунковий рахунок Зберігача впродовж 10 календарних днів з дати підписання Сторонами Акту наданих послуг, складеного на останній день звітного кварталу, або одним платежем один раз на рік до 31 грудня поточного року зберігання.

Відтак, цією додатковою угодою змінено умови договору та, зокрема, передбачено складання актів наданих послуг на останній день звітного кварталу. Саме на останній день звітного кварталу (другий квартал 2024 року) було складено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №19 від 30.06.2024 на загальну суму 20 910,00 грн (у т.ч. ПДВ - 3 485,00 грн). Внаслідок цього позивачем за першою подією (складання акта наданих послуг) була сформована та відправлена на реєстрацію в ЄРПН спірна ПН від 30.06.2024 №4.

У постанові від 21.02.2023 у справі №2240/3271/18 Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області від 19.06.2025 №12996592/40827373 про відмову в реєстрації ПН від 30.06.2024 №4 прийняте без наявності правових та фактичних підстав, позаяк платник надав пояснення та первинні документи щодо господарської операції, по якій складені ПН, та, на думку суду, поданих після зупинення реєстрації спірної ПН позивачем вказаних вище первинних документів є достатньо для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН. У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність відображених у цих документах даних про господарську операцію.

Відтак, з наведених вище мотивів позовні вимоги про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення підлягають до задоволення.

Крім того, підлягають до задоволення позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії, виходячи з такого.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, згідно із нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування..

Внесення відомостей до ЄРПН на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем 1, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарської операції по поданій податковій накладній. Документи були достатніми для реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Суд наголошує, що суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежуються права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.

Відповідні правові висновки неодноразово висловлювалися Верховним Судом, зокрема, знайшли відображення у постанові від 29.06.2023 у справі №500/2655/22.

У цій постанові Верховного Суду звернуто увагу на те, що при розгляді спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставин, якими обумовлено обов`язок платника податків скласти податкову накладну та її зареєструвати в ЄРПН.

У постанові від 21.02.2023 по справі №2240/3271/18 Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.

При цьому, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію спірної податкової накладної в ЄРПН судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у пунктом 50 рішення від 13.01.2011 у справі Чуйкіна проти України (заява №28924/04) констатував: що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп.28 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, пунктом 45, від 10.07.2003, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, пунктом 25, ECHR 2002-II).

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 245 далі КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну від 30.06.2024 №4 датою подання її на реєстрацію.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - ГУ ДПС у Волинській області (яким винесено протиправне рішення) необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн, який сплачений відповідно до платіжної інструкції №213 від 08.08.2025.

Керуючись статями 139, 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 КАС України, Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області від 19.06.2025 №12996592/40827373.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану Товариством з обмеженою відповідальністю Волинська біоенергетична компанія податкову накладну від 30.06.2024 №4 датою подання її на реєстрацію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Волинська біоенергетична компанія судовий збір у сумі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Волинська біоенергетична компанія (44700, Волинська область, Володимирський район, місто Володимир, вулиця Луцька, будинок 230; ідентифікаційний код 40827373).

Відповідач 1: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4; ідентифікаційний код ВП 44106679).

Відповідач 2: Державна податкова служба України (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8; ідентифікаційний код 43005393).

Суддя Н. В. Стецик