Справа № 240/24527/24
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Житомир справа № 240/24527/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщака Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у розмірі 100000 грн на місяць за час стаціонарного лікування за період з 21.05.2024 по 24.05.2024, з 02.07.2024 по 29.07.2024 та за час перебування у відпустці для лікування за станом здоров`я внаслідок важкого поранення згідно з довідкою ВЛК від 29.07.2024 № 1138 за період з 30.07.2024 по 28.08.2024;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти, оформити належним чином та надати до військової частини НОМЕР_2 відомість виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у розмірі 100000 грн. на місяць за час стаціонарного лікування за період з 21.05.2024 по 24.05.2024, з 02.07.2024 по 29.07.2024, та за час перебування у відпустці для лікування за станом здоров`я внаслідок важкого поранення згідно з довідкою ВЛК від 29.07.2024 № 1138 за період з 30.07.2024 по 28.08.2024;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 на підставі наданої військовою частиною НОМЕР_1 відомості виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у розмірі 100000 грн на місяць за час стаціонарного лікування за період з 21.05.2024 по 24.05.2024, з 02.07.2024 по 29.07.2024, та за час перебування у відпустці для лікування за станом здоров`я внаслідок важкого поранення згідно з довідкою ВЛК від 29.07.2024 № 1138 за період з 30.07.2024 по 28.08.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 11.11.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 , наказом командира від 31.08.2024 № 245 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу з 31.08.2024. Під час проходження військової служби ОСОБА_1 брав безпосередню участь в бойових діях з 10.01.2024 по 22.01.2024, що підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_1 від 13.09.2024 № 1039. Позивач 22.01.2024 під час участі в бойових діях отримав поранення, що підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2024 № 23. Травма пов`язана із захистом Батьківщини, тяжка, що підтверджено довідками ВЛК від 27.02.2024 № 63, від 13.03.2024 № 74, від 20.03.2024 № 426, свідоцтвом про хворобу від 22.04.2024 № 630, довідкою ВЛК від 29.07.2024 № 1138. Внаслідок поранення ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування з 22.01.2024 по 20.05.2024, з 21.05.2024 по 24.05.2024, з 02.07.2024 по 29.07.2024, перебував у відпустці для лікування з 30.07.2024 по 28.08.2024. Додаткова винагорода виплачена лише по 20.05.2024 включно, що підтверджено довідкою від 23.11.2024 № 2294.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву військова частина НОМЕР_1 зазначила, що ОСОБА_1 22.01.2024 отримав поранення поблизу АДРЕСА_1 , вибув до Передової хірургічної групи наказом від 22.01.2024 № 22, проходив стаціонарне лікування з 22.01.2024 по 29.01.2024 у ВМКЦ Північного регіону, з 29.01.2024 по 27.02.2024 у КНП "КЛ№ 5" СМР, з 28.02.2024 по 13.03.2024 там само, з 13.03.2024 по 20.03.2024 у КНП "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського". За період з 22.01.2024 по 20.05.2024 виплачено додаткову винагороду 396774 грн. 19 коп. З 21.05.2024 виплату призупинено через відсутність довідки ВЛК про необхідність подальшого лікування. ОСОБА_1 з 21.05.2024 по 24.05.2024 перебував на стаціонарному лікуванні за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до частини 24.05.2024 з випискою про рекомендацію ВЛК. Наказом від 06.06.2024 № 158 направлений на ВЛК до військової частини НОМЕР_3 , за довідкою ВЛК від 14ія 14.06.2024 № 490 надано звільнення від обов`язків на 30 днів, свідоцтво про хворобу № 4154 від 04.07.2024 визнало непридатним з переоглядом через 6 місяців. З 02.07.2024 по 29.07.2024 стаціонарне лікування, довідка ВЛК від 29.07.2024 № 1138 надала відпустку на 30 днів. Наказом від 31.08.2024 № 246 виключено зі списків. Військова частина НОМЕР_1 є відокремленим підрозділом без статусу юридичної особи військової частини НОМЕР_2 .

Ухвалою від 05.11.2025 замінено відповідача - військову частину НОМЕР_1 на її правонаступника - військову частину НОМЕР_2 .

У зв`язку з неподанням відповідачами відзиву на позовну заяву та відсутністю доказів, які б дозволяли прийняти законне та обґрунтоване рішення, провадження у справі зупинялося та ухвалою від 05.11.2025 було поновлене.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними статтями 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 11.11.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка є відокремленим підрозділом військової частини НОМЕР_2 та перебуває на її фінансовому забезпеченні.

З 10.01.2024 по 22.01.2024 позивач брав безпосередню участь у бойових діях, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 13.09.2024 № 1039.

22.01.2024 ОСОБА_1 отримав поранення в ході ведення бойових дій поблизу населеного пункту Новоселівське Коломийчиської територіальної громади Сватівського району Луганської області, після чого на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.01.2024 № 22 вибув до Передової хірургічної групи в село Сенькове Харківської області.

З 22.01.2024 по 29.01.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Північного регіону в місті Харків, після чого в задовільному стані переведений на наступний етап евакуації.

З 29.01.2024 по 27.02.2024 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в комунальному некомерційному підприємстві "Клінічна лікарня № 5" Сумської міської ради в хірургічному відділенні № 3.

Довідкою військово-лікарської комісії від 27.02.2024 № 63 встановлено потребу в подальшому лікуванні в хірургічному відділенні № 3 з 28.02.2024 по 13.03.2024.

Довідкою військово-лікарської комісії від 13.03.2024 № 74 позивач направлений для подальшого стаціонарного лікування в комунальне некомерційне підприємство "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради, де проходив лікування з 13.03.2024 по 20.03.2024.

Довідкою військово-лікарської комісії від 20.03.2024 № 426 ОСОБА_1 надано відпустку для лікування після поранення на 30 календарних днів.

Свідоцтвом про хворобу від 22.04.2024 № 630 підтверджено, що травма тяжка, пов`язана із захистом Батьківщини, та потребує відпустки для лікування на 30 календарних днів.

За безперервний період перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустках для лікування з 22.01.2024 по 20.05.2024 позивач отримав додаткову винагороду в розмірі 396774,19 грн (довідка від 23.11.2024 № 2294).

З 21.05.2024 виплату додаткової винагороди призупинено через відсутність підтверджуючих документів від військово-лікарської комісії щодо необхідності подальшого лікування.

З 21.05.2024 по 24.05.2024 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 та соціального захисту населення, після чого 24.05.2024 прибув до військової частини НОМЕР_1 з випискою, в якій рекомендовано направлення на військово-лікарську комісію для визначення придатності до військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2024 № 158 позивач направлений для проходження військово-лікарської комісії до військової частини НОМЕР_3 .

Довідкою військово-лікарської комісії від 14.06.2024 № 490 ОСОБА_1 надано звільнення від виконання службових обов`язків за станом здоров`я на термін, необхідний для оформлення звільнення, але не більше 30 календарних днів.

Як вбачається з свідоцтва про хворобу № 4154, яке надійшло до військової частини НОМЕР_1 04.07.2024, позивач на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб визнаний непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців.

З 02.07.2024 по 29.07.2024 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в комунальному некомерційному підприємстві "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського".

Довідкою військово-лікарської комісії від 29.07.2024 № 1138 позивач надано відпустку для лікування після поранення на 30 календарних днів з 30.07.2024 по 28.08.2024.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 20.08.2024 № 276-РС та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2024 № 246 ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та з усіх видів забезпечення з 31.08.2024.

У вересні 2024 представник позивача звернувся до військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з адвокатськими запитами щодо нарахування та виплати додаткової винагороди за спірні періоди.

У відповідь отримано довідку військової частини НОМЕР_1 від 23.11.2024 № 2294, якою підтверджено невиплату додаткової винагороди після 20.05.2024.

Вважаючи бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди за періоди стаціонарного лікування з 21.05.2024 по 24.05.2024, з 02.07.2024 по 29.07.2024 та відпустки для лікування з 30.07.2024 по 28.08.2024 протиправною, позивач звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - постанова № 168).

Пунктом 1 постанови № 168 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 43 від 20.01.2023, яка набрала чинності 21.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством оборони, але не більше ніж до 50000 гривень.

Пунктом 2-1 постанови № 168 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 43 від 20.01.2023) установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Відповідно до статті 9-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану" № 3161-IX від 28.06.2023, який застосовується з 01.06.2023) під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану" № 3161-IX від 28.06.2023, установлено, що в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX:

- військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, а також здійснюють бойові (спеціальні) завдання, у період здійснення зазначених заходів (завдань) щомісячно виплачується додаткова винагорода від 30000 до 100000 гривень на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;

- військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення, а також військовослужбовцям, які захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон), безвісно відсутні, інтерновані в нейтральні держави або є заручниками, щомісячно виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;

- військовослужбовцям, які загинули (померли) внаслідок отриманого поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, нараховується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень за місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер), на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;

- військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6 - 12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;

- військовослужбовцям строкової військової служби щомісячно виплачується додаткова винагорода у розмірі 6000 гривень на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;

- курсантам вищих військових навчальних закладів, закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки, закладів фахової передвищої військової освіти, які перед зарахуванням на навчання не перебували на військовій службі або проходили строкову військову службу, щомісячно виплачується додаткова винагорода у розмірі 2350 гривень на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;

- військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), щомісячно виплачується додаткова винагорода від 15000 до 30000 гривень з урахуванням їх рівня підготовки (кваліфікації) на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства оборони України № 44 від 25.01.2023 Порядок № 260 доповнено розділом XXXIV "Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану".

Пунктом 2 розділу XXXIV Порядку № 260 (у редакції, яка застосовувалася з 01.02.2023) було передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується в таких розмірах:

- 100000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

- 50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

- 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Розділ XXXIV Порядку № 260 на час виникання спірних правовідносин містив також такі норми:

"4. Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

5. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби

8. Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:

- командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;

- керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

9. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

10. У період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які:

- загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);

- захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення), - за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

11. Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

12. Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки".

З аналізу наведених норм Постанови № 168, Порядку № 260 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. При цьому, Постанова № 168 та Порядок № 260 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується винагорода.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди у такому випадку є довідка командира військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, що видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, за формою, наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 (далі - Положення № 402).

Підставою для виплати додаткової винагороди за час перебування у відпустці є медичний висновок (постанова) військово-лікарської комісії, який надається одночасно з наданням рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, згідно з яким поранення є важким.

Визначення ступеня тяжкості поранення здійснюється відповідно до Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007 № 370, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.08.2007 за № 902/14169.

Відповідно до статті 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).

У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) до направлення військовослужбовця, який одержав травму (поранення, контузію, каліцтво), на лікування поза розташуванням військової частини, така довідка направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів та у такий самий строк направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 21.7, 21.24 глави 21 розділу II Положення № 402 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок, у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.

Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), що видається військовослужбовцю або призваному на збори військовозобов`язаному, резервісту (Акт про нещасний випадок, зберігається в історії хвороби або у справах ВЛК, яка прийняла постанову про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва).

Пунктами 6.11, 6.15, 6.35 глави 6 розділу II Положення № 402 передбачено, що постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).

Відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.

У воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно з пунктом 22.12 глави 22 розділу II Положення № 402 постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у звільненні від службових обов`язків або у відпустці за станом здоров`я повинна бути реалізована негайно.

Суд зауважує, що норми Постанови № 168, Порядку № 260 визначають підставою для виплати додаткової винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я отримання одних із таких чотирьох проявів негативного впливу на організм військовослужбовця:

- поранення;

- контузія;

- травма;

- каліцтво.

Згідно з п. 21.5 глави 21 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії. При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби". Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.

г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій. Зазначена постанова приймається також, коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях.

ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту. Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності. У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні

е) "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, не діагностовані при призові (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу), і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається також за наслідками поранень (травм, контузій, каліцтв), якщо вони одержані до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом і військова служба не вплинула на вже наявні наслідки поранення (травми, контузії, каліцтва) і придатність до військової служби.

є) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) отримане військовослужбовцем при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, і він визнаний учасником бойових дій.

ж) "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій, за період служби у складі миротворчого контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності і він визнаний учасником бойових дій. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН.

з) "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій Місії ООН, за період служби у складі миротворчого контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

и) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час виконання обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу.

к) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) отримано військовослужбовцем під час виконання миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії.

З матеріалів справи вбачається, що 22.01.2024 під час участі в бойових діях ОСОБА_1 отримав поранення, що пов`язане із захистом Батьківщини. Цей факт підтверджений довідкою в/ч НОМЕР_1 від 06.03.2024 № 23. Характер поранення як "тяжкого" підтверджено низкою довідок ВЛК (від 27.02.2024 № 63, від 13.03.2024 № 74, від 20.03.2024 № 426) та свідоцтвом про хворобу від 22.04.2024 № 630.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , безперервно з моменту отримання тяжкого поранення 22.01.2024 проходив лікування та реабілітацію. Йому було виплачено додаткову винагороду за період з 22.01.2024 по 20.05.2024 включно.

Спір виник щодо трьох подальших періодів:

- з 21.05.2024 по 24.05.2024 (стаціонарне лікування);

- з 02.07.2024 по 29.07.2024 (стаціонарне лікування);

- з 30.07.2024 по 28.08.2024 (відпустка для лікування після тяжкого поранення).

Суд вважає за необхідне надати окрему оцінку кожному з цих періодів у контексті доводів сторін.

Відповідачі в обґрунтування своєї позиції посилаються на те, що виплату було призупинено з 21.05.2024 через відсутність довідки ВЛК про необхідність подальшого лікування.

Також зазначають, що у період з 21.05.2024 по 24.05.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні "за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 ", а не військової частини. Щодо подальших періодів підтверджують факт лікування та відпустки, але не надають обґрунтування, чому виплата не була відновлена.

Суд критично оцінює ці доводи з огляду на таке:

По-перше, Постанова № 168 не ставить право на винагороду в розмірі 100000 грн у залежність від того, який саме суб`єкт (військова частина чи ТЦК та СП) видав направлення на стаціонарне лікування. Єдиною і вичерпною умовою є сам факт перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Судом встановлено, що позивач прибув до частини 24.05.2024 з випискою, яка підтверджувала факт стаціонарного лікування з 21.05.2024 по 24.05.2024. Цей факт відповідачем не заперечується. Причина госпіталізації, очевидно, була пов`язана з наслідками тяжкого поранення, отриманого 22.01.2024, оскільки жодних доказів наявності іншої, не пов`язаної з пораненням, хвороби відповідач суду не надав (і не міг надати, з огляду на подальші висновки ВЛК).

Отже, посилання відповідача на те, що направлення видав ІНФОРМАЦІЯ_3 , є проявом надмірного формалізму та не ґрунтується на вимогах Постанови № 168. ТЦК та СП є таким самим органом військового управління, і направлення ним військовослужбовця, який прибув до нього, на невідкладне стаціонарне лікування, є належним виконанням обов`язків держави щодо охорони здоров`я військовослужбовця.

По-друге, посилання на "відсутність довідки ВЛК" як на підставу для призупинення виплати з 21.05.2024 є безпідставним. Постанова № 168 вимагає висновок ВЛК лише для надання відпустки для лікування. Для виплати винагороди під час стаціонарного лікування достатньо самого факту перебування на такому лікуванні, який підтверджується відповідними медичними документами (випискою, епікризом, довідкою з лікувального закладу).

Як вбачається з матеріалів справи та визнається відповідачем, позивач надав виписку про перебування на стаціонарному лікуванні 21.05.2024-24.05.2024. Таким чином, у військової частини НОМЕР_1 (та, відповідно, у фінансової служби військової частини НОМЕР_2 ) були всі необхідні та достатні документи для нарахування та виплати винагороди за цей період.

По-третє, відповідач, посилаючись на відсутність документів у травні, жодним чином не пояснює невиплату винагороди за наступні періоди (липень та серпень 2024 року), коли всі необхідні документи, включно з довідкою ВЛК, вже були в розпорядженні частини.

Як встановлено судом, з 02.07.2024 по 29.07.2024 позивач знову перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського". А довідкою ВЛК від 29.07.2024 № 1138 йому було надано відпустку для лікування на 30 днів з 30.07.2024 по 28.08.2024.

Ця довідка ВЛК (№ 1138) є прямим та беззаперечним документом, який, відповідно до Постанови № 168, є підставою для виплати 10 000 грн. за період відпустки (30.07.2024 - 28.08.2024), оскільки поранення позивача визнане тяжким.

Таким чином, відповідачі не довели правомірності своєї бездіяльності. Їх доводи є формальними, не ґрунтуються на правильному тлумаченні Постанови № 168 та, по суті, зводяться до визнання факту невиплати без наведення поважних юридичних причин.

На переконання суду, право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 грн для військовослужбовців, які перебувають на лікуванні, пов`язане із виконанням ними обов`язку щодо захисту Батьківщини, під час якого вони отримали поранення. Визначальною умовою для виплати є сам факт перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а процедурні аспекти, пов`язані з поданням документів, є обов`язком відповідних командирів та фінансових служб, і їх порушення чи затримка не може бути підставою для позбавлення військовослужбовця гарантованої державою виплати.

Нездійснення відповідних нарахувань та виплат через відсутність внутрішніх наказів чи належно оформлених, на думку військової частини, документів, є протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, оскільки право позивача на виплату виникає в силу прямої норми Постанови № 168.

Верховний Суд у своїх висновках послідовно дотримується позиції, що будь-які неясності або суперечності у нормативному регулюванні чи внутрішніх процедурах військової частини не можуть тлумачитися на шкоду військовослужбовцю, який отримав поранення під час захисту держави, та добросовісно виконував свій обов`язок.

Вказане повністю узгоджується з обставинами даної справи. Позивач отримав тяжке поранення, пов`язане із захистом Батьківщини. Він безперервно перебував у процесі лікування та реабілітації. Кожен зі спірних періодів (стаціонарне лікування у травні, стаціонарне лікування у липні, відпустка за висновком ВЛК у серпні) підпадає під умови, визначені Постановою № 168.

Бездіяльність відповідачів щодо ненарахування виплати через нібито "не той" суб`єкт направлення (ТЦК, а не військова частина) або тимчасову відсутність довідки ВЛК є протиправною, оскільки вона ставить процедурний формалізм вище за гарантоване законом матеріальне право військовослужбовця.

Позивач просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні йому додаткової винагороди за три періоди.

Ухвалою від 05.11.2025 відповідача - військову частину НОМЕР_1 - замінено на її правонаступника, військову частину НОМЕР_2 . Також встановлено, що військова частина НОМЕР_1 є відокремленим підрозділом військової частини НОМЕР_2 і перебуває у неї на фінансовому забезпеченні.

Таким чином, належним відповідачем за зобов`язаннями військової частини НОМЕР_1 , в тому числі щодо нарахування та виплати грошового забезпечення, є саме військова частина НОМЕР_2 . Бездіяльність в/ч військової частини НОМЕР_1 (як підрозділу, що мав би готувати документи) автоматично є бездіяльністю в/ч НОМЕР_2 (як юридичної особи та фінансового органу, що мав би здійснювати нарахування).

Також позивач просить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти та надати до військової частини НОМЕР_2 відомість доплати та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 на підставі наданої відомості виплатити винагороду.

Суд зазначає, що у зв`язку з припиненням військової частини НОМЕР_1 та її заміну правонаступником слід обрати такий спосіб захисту порушеного права, який буде ефективним та призведе до реального відновлення права позивача, відповідно до повноважень, наданих суду статтею 245 КАС України.

Найбільш ефективним способом захисту в даному випадку буде об`єднання суті вимог і покладення єдиного обов`язку безпосередньо на належного відповідача військову частину НОМЕР_2 .

Тому суд вважає за належне зобов`язати військову частину здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у розмірі 100000 грн на місяць (пропорційно за дні) за спірні періоди.

Такий спосіб захисту повністю відповідає суті позовних вимог та забезпечить їх реальне виконання.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

У зв`язку з відсутністю документально підтверджених судових витрат питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у ненарахуванні ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168, у розмірі 100000 грн на місяць за час стаціонарного лікування за період з 21.05.2024 по 24.05.2024, з 02.07.2024 по 29.07.2024 та за час перебування у відпустці для лікування за станом здоров`я внаслідок важкого поранення згідно з довідкою ВЛК від 29.07.2024 № 1138 за період з 30.07.2024 по 28.08.2024;

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168, у розмірі 100000 грн на місяць за час стаціонарного лікування за період з 21.05.2024 по 24.05.2024, з 02.07.2024 по 29.07.2024, та за час перебування у відпустці для лікування за станом здоров`я внаслідок важкого поранення згідно з довідкою ВЛК від 29.07.2024 № 1138 за період з 30.07.2024 по 28.08.2024.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Леміщак

Повний текст складено: 05 листопада 2025 р.

05.11.25