Справа № 160/21060/25
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 160/21060/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Неклеса О.М.) в адміністративній справі №160/21060/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа: Військова частина НОМЕР_3 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

21.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа: Військова частина НОМЕР_3 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2025 року №241/нагд в частині здійснення відрахувань (утримань) з усіх видів грошового забезпечення ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 незаконно утримані на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2025 року №241/нагд кошти грошового забезпечення ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 в частині здійснення відрахувань (утримань) з грошового забезпечення ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 на покриття переданих з військової частини НОМЕР_1 за актом приймання-передачі заборгованості з відшкодування державі збитків, завданих ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_3 у переданому розмірі 695 638,64 грн;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 незаконно утримані кошти грошового забезпечення ОСОБА_1 на покриття переданих з військової частини НОМЕР_1 за актом приймання-передачі заборгованості з відшкодування державі збитків, завданих ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_3 .

Ухвалою суду від 04.08.2025 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду було задоволено та поновлено строк звернення до суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа: Військова частина НОМЕР_3 зі збільшеним розміром позовних вимог у справі №160/21060/25 прийнято до розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року матеріали адміністративної справи №160/21060/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа: Військова частина НОМЕР_3 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії передати на розгляд Луганського окружного адміністративного суду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, матеріали справи направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про безпідставні висновки суду щодо непідсудності справи цьому суду, враховуючи приписи КАС України щодо територіальної підсудності, оскільки з 2010 року має зареєстровану адресу місця проживання, яка і зазначена в позові.

Третя особа Військова частина НОМЕР_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні.

Інші учасники справи не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про передачу матеріалів справи до Луганського окружного адміністративного суду, дійшов висновку, що ця позовна заява за правилами територіальної підсудності не підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про передачу справи до Луганського окружного адміністративного суду, з наступних підстав.

Поняття підсудності визначено законодавцем у параграфі 3 глави 2 розділу І КАС України та визначається останнім як територіальна юрисдикція, питання якої врегульовані приписами статей 25-30 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Отже з наведених норм законодавства вбачається, що КАС України встановлює слідуючи види територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).

Відтак, якщо предметом адміністративного позову є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність.

Тобто, такий спір може бути розглянуто адміністративним судом за вибором позивача: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.

За змістом позовної заяви, спір між сторонами стосується оскарження позивачем актів індивідуальної дії, а також дій суб`єктів владних повноважень, які вчинені по відношенню позивача.

Суд першої інстанції зазначаючи, що справа не підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду, керувався інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру, з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери та оскільки не встановив інформації щодо місця реєстрації позивача у м. Дніпро або в Дніпропетровській області станом на дату подання позовної заяви та постановлення оскарженої ухвали, та за відсутності доказів того, що зареєстрованим місцезнаходженням відповідачів - Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 є АДРЕСА_1 , вважав за необхідне передати адміністративну справу за підсудністю за місцем знаходження відповідача - Військової частини НОМЕР_1 до Луганського окружного адміністративного суду.

Ці висновки є безпідставними з огляду на наступне.

Так ч. 1 ст. 25 КАС України передбачає можливість вибору позивачем суду лише за зареєстрованим місцем проживання (перебування) фізичної особи-позивача, а не за фактичним.

Згідно паспортних даних позивача, його місце проживання зареєстровано з 26.04.2010 за адресою: АДРЕСА_2 . На теперішній час це проспект Богдана Хмелльницького у м. Дніпро. Саме ця адреса вказана позивачем у позові.

Відсутність цієї інформації у Єдиному державному демографічному реєстрі може бути пояснена тим, що набрав чинності Закон України від 5 листопада 2021 року № 1871-IX «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» (далі Закон № 1871-IX), який регулює відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, а також встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

З метою реалізації положень Закону № 1871-IX, 7 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад».

Саме цей порядок зокрема визначає порядок створення, ведення та адміністрування реєстрів територіальних громад визначаються засади створення, ведення та адміністрування реєстрів територіальних громад, а також процедура надання та передачі інформації з/до такого реєстру. А також порядок електронної інформаційної взаємодії між інформаційно-комунікаційними системами та передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру визначає механізм та строки передачі інформації про декларування/реєстрацію місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування реєстраційних дій виконавчих органів сільської, селищної або міської ради (далі - орган реєстрації), що здійснюють декларування/реєстрацію, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування реєстраційних дій фізичних осіб на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження сільської, селищної або міської ради, для внесення її до відомчої інформаційної системи ДМС, зокрема засобами єдиної інформаційної системи МВС, та подальшої передачі відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру.

Місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до набрання чинності Законом № 1871-IX, не підлягає повторній реєстрації (декларуванню).

Для підтвердження інформації про місце проживання (перебування), зареєстроване до набрання чинності Законом № 1871-IX, особа може подавати відомості про місце проживання, що були внесені до: паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки; паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон у формі е-паспорта або е-паспорта для виїзду за кордон; витягу з реєстру територіальної громади.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 317, 320, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року в адміністративній справі №160/21060/25 скасувати, матеріали справи направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення (05.11.2025) на не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак