Справа № 160/31001/24
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 160/31001/24

адміністративне провадження № К/990/38463/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білоуса О.В.,

суддів - Олендера І.Я., Яковенка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Носенко Л.О.,

представника позивача - Благодіра Р.В.,

представника відповідача - Захарченка В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з трансляцією в мережі інтернет касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року (головуючий суддя Царікова О.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року (головуючий суддя Дурасова Ю.В., судді Божко Л.А., Лукманова О.М.) у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - Товариство) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06 листопада 2024 року №000/938/5001, яким визначено суму ПДВ, на яку відмовлено у бюджетному відшкодуванні ПДВ у розмірі 124 476 220 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року, позов задоволено.

Не погодившись із ухваленими у справі судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Підставами для відкриття касаційного провадження у справі є оскарження судового рішення, зазначеного у частині першій статті 328 КАС України, з посиланням у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права та на те, що у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права (пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України), а також з підстав, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Товариство, скориставшись своїм правом надало до суду відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на встановлені обставини та висновки оскаржуваних судових рішень зазначило, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просило відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення касаційної скарги заперечував, просив рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні просив касаційну скаргу задовольнити, рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ платника податку, щодо якого (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників якого) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкції) за серпень 2024 року.

За наслідками перевірки складено Акт від 09 жовтня 2024 року року №909/32-00-50-01/00190905, у висновках якого вказано, що Товариством порушено вимоги п.200.4-1, 200.12-1 ст.200 ПК України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2024 року згідно податкової декларації від 20 вересня 2024 року № у сумі 124 476 220 грн.

Висновки акта перевірки обґрунтовані наступним:

платники податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення. Засновником позивача є Metinvest Management B.V. (Нідерланди), який на 100% належить Metinvest B.V. (Нідерланди);

кінцевим бенефіціарним власником позивача є ОСОБА_1 - 76,24% частки статутного капіталу або відсоток права голосу.

У свою чергу Metinvest B.V. (Нідерланди) належить:

компанія SCM Limited (Кіпр) 71,24%, компанія Сlarendale Limited (Кіпр) 5%, кінцевим бенефіціарним власником є ОСОБА_1 - 76,24%;

компанія Smart Steel Ltd 23,76%.

У свою чергу корпоративними правами Smart Steel Ltd на 99,99% володіє Smart Holding (Cyprus) Ltd (Кіпр).

Корпоративними правами Smart Holding (Cyprus) Ltd (Кіпр) володіють:

Smart Trust 80% та Step Trust 20%.

Управителями відповідних трастів є наступні особи:

Smart Trust 85% ОСОБА_2 та 15% - ОСОБА_3 через Protеas Trustee Services Ltd, а також ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ОСОБА_7; Step Trust 85% ОСОБА_3 та 15% ОСОБА_2 через Protеas Trustee Ltd. Стосовно Protеas Trustee Services Ltd, Protеas Trustee Ltd та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 введені санкції згідно Указу Президента України від 08 жовтня 2024 року №698/2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 08 жовтня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних санкцій та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

Окрім того, компанією Smart Steel Ltd, якій належить 23,76% Metinvest B.V. (Нідерланди), володіє ОСОБА_8 , стосовно якого Указом Президента України від 24 січня 2023 року №43/2023 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24 січня 2023 року «Про внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» введені санкції.

На підставі акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 06 листопада 2024 року №000/938/5001 (форми «В3»), яким визначено суму ПДВ, на яку відмовлено у бюджетному відшкодуванні ПДВ у розмірі 124 476 220 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням контролюючого органу Товариство звернулося в суд.

Задовольнивши позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням приписів п.200.4-1 статті 200 ПК України, а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується із таким висновком судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із положеннями пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справим підтверджується, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ платника податку, щодо якого (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників якого) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкції) за серпень 2024 року.

За наслідками перевірки складено Акт від 09 жовтня 2024 року №909/32-00-50-01/00190905, у висновках якого вказано, що ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» порушено вимоги підпунктів 200.4-1, 200.12-1 статті 200 ПК України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2024 року згідно податкової декларації від 20 вересня 2024 року № у сумі 124 476 220 грн.

На підставі акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 06 листопада 2024 року №000/938/5001 (форми «В3»), яким визначено суму ПДВ, на яку відмовлено у бюджетному відшкодуванні ПДВ у розмірі 124 476 220 грн.

Надаючи оцінку зазначеним відносинам, колегія суддів Верховного Суду виходить з такого.

Згідно із пунктом 200.4-1 статті 200 ПК України, платники податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення.

За приписами пункту 200.12-1 статті 200 ПК України, з дати прийняття рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», зупиняються бюджетне відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування та перебіг строків здійснення такого бюджетного відшкодування, визначених цією статтею.

Зазначена в абзаці 1 цього пункту сума бюджетного відшкодування залишається доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та перераховується цим органом на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачі платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України, протягом п`яти операційних днів з дати прийняття рішення про скасування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України «Про санкції».

Отже, для застосування вказаної норми ПК України необхідно, щоб санкції були застосовані до однієї з наступних осіб: самого платника податку; засновників (учасників) платника податку; кінцевого бенефіціарного власника платника податку.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що засновником (учасником) ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» є Metinvest Management B.V. (Нідерланди), який на 100% належить Metinvest B.V. (Нідерланди);

кінцевим бенефіціарним власником позивача є ОСОБА_1 76,24% частки статутного капіталу або відсоток права голосу.

У свою чергу Metinvest B.V. (Нідерланди) належить: компанія SCM Limited (Кіпр) 71,24%, компанія Сlarendale Limited (Кіпр) 5%, кінцевим бенефіціарним власником є ОСОБА_1 76,24%; компанія Smart Steel Ltd 23,76%.

У свою чергу корпоративними правами Smart Steel Ltd на 99,99% володіє Smart Holding (Сyprus) Ltd (Кіпр).

Корпоративними правами Smart Holding Ltd (Кіпр) володіють: Smart Trust 80% та Step Trust 20%.

Управителями відповідних трастів є наступні особи:

Smart Trust 85% ОСОБА_2 та 15% - ОСОБА_3 через Protеas Trustee Services Ltd, а також ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ОСОБА_7;

Step Trust 85% ОСОБА_3 та 15% ОСОБА_2 через Protеas Trustee Ltd.

Вказані обставини підтверджуються структурою власності ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», схематичним зображенням структури власності ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», свідоцтвом Smart Holding (Сyprus) Ltd (Кіпр), нотаріальним свідоцтвом щодо Metinvest B.V. (Нідерланди), копії яких містяться у матеріалах справи.

Указом Президента України від 08 жовтня 2024 року №698/2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 08 жовтня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних санкцій та інших обмежувальних заходів (санкцій)» уведено в дію відповідне рішення Ради національної безпеки і оборони України, яким застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до Protеas Trustee Services Ltd, Protеas Trustee Ltd, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

При цьому, Указ Президента України від 08 жовтня 2024 року №698/2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 08 жовтня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних санкцій та інших обмежувальних заходів (санкцій)» набрав чинності 10 жовтня 2024 року після опублікування у газеті «Урядовий кур`єр» №206 від 10 жовтня 2024 року.

За вказаних обставин, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновком судів першої та апеляційної інстанції, що у відповідача були відсутні правові підстави для застосування Указу Президента України від 08 жовтня 2024 року №698/2024 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 08 жовтня 2024 року «Про застосування персональних спеціальних економічних санкцій та інших обмежувальних заходів (санкцій)» під час проведення камеральної перевірки ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», за наслідками якої складено акт від 09 жовтня 2024 року №909/32-00-50-01/00190905, оскільки станом на час проведення перевірки (з 21 вересня по 09 жовтня 2024 року) вказаний вище Указ Президента України не набрав чинності.

Зазначений висновок узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постановах від 03 червня 2025 року у справі №280/7764/24 та від 17 вересня 2025 року у справі №160/30975/24.

Крім того судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно інформації Державного реєстру санкцій відсутня інформація про накладення санкцій на ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», його засновників (учасників) - Metinvest Management B.V. (Нідерланди) та кінцевих бенефіціарних власників ОСОБА_1 .

Щодо доводів контролюючого органу про те, що компанією Smart Steel Ltd, якій належить 23,76% Metinvest B.V. (Нідерланди), володіє ОСОБА_8 , стосовно якого Указом Президента України від 24 січня 2023 року №43/2023 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24 січня 2023 року «Про внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» введені санкції, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до підпункту 14.1.241-1. пункту 14.1. статті 14 ПК України термін «кінцевий бенефіціарний власник» вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Згідно з пунктом 30 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» кінцевий бенефіціарний власник - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив (контроль) на діяльність клієнта та/або фізичну особу, від імені якої проводиться фінансова операція.

Кінцевим бенефіціарним власником для юридичних осіб є будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння).

Ознакою здійснення прямого вирішального впливу на діяльність є безпосереднє володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25% статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи.

Ознаками здійснення непрямого вирішального впливу на діяльність є принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25% статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, трасти або інші подібні правові утворення, чи здійснення вирішального впливу шляхом реалізації права контролю, володіння, користування або розпорядження всіма активами чи їх часткою, права отримання доходів від діяльності юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування органів управління, а також вчинення правочинів, які дають можливість визначати основні умови господарської діяльності юридичної особи, або діяльності трасту або іншого подібного правового утворення, приймати обов`язкові до виконання рішення, що мають вирішальний вплив на діяльність юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, незалежно від формального володіння.

При цьому кінцевим бенефіціарним власником не може бути особа, яка має формальне право на 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі, але є комерційним агентом, номінальним власником або номінальним утримувачем, або лише посередником щодо такого права.

Аналогічну правову позицію було викладено Верховним Судом у постанові від 14 березня 2023 року у справі № 640/12206/19, постанові від 21 липня 2025 у справі №160/30897/24 та від 17 вересня 2025 року у справі №160/30975/24.

Єдиним акціонером (учасником) позивача, є компанія Metinvest Management B.V.

Інші акціонери відсутні, що підтверджується реєстром акціонерів позивача станом на 21 жовтня 2024 року, а також структурою власності ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», яка міститься в матеріалах справи.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», в розділі «Перелік засновників (учасників) юридичної особи» зазначено:

Регіональне відділення Фонду Державного майна по Дніпропетровській області, акціонери ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», розмір частки статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) (грн.): 689906400,00, який відповідно до реєстру акціонерів позивача належить компанії Metinvest Management B.V.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що управителі компанії Smart Steel Ltd не здійснюють прямого та/або непрямого вирішального впливу на діяльність на Metinvest B.V. (Нідерланди) та через Metinvest Management B.V. (Нідерланди) на ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», оскільки частка Smart Steel Ltd у Metinvest B.V. (Нідерланди) становить лише 23,76%, а також не являються кінцевим бенефіціарним власником ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» у розумінні чинного законодавства України.

Корпоративними правами Smart Steel Ltd на 99,99% володіє Smart Holding (Сyprus) Ltd (Кіпр).

Корпоративними правами Smart Holding (Сyprus) Ltd (Кіпр) володіють: Smart Trust 80% та Step Trust 20%.

Управителями відповідних трастів є наступні особи:

Smart Trust 85% ОСОБА_2 та 15% - ОСОБА_3 через Protеas Trustee Services Ltd, а також ОСОБА_4, ОСОБА_6 ОСОБА_7;

Step Trust 85% ОСОБА_3 та 15% ОСОБА_2 через Protеas Trustee Ltd.

Вказані вище обставини підтверджуються Свідоцтвом компанії Smart Holding (Сyprus) Ltd (Кіпр) станом на 05.07.2023 року.

Посилання відповідача на інформацію стосовно структури Smart Holding (Сyprus) Ltd (Кіпр), яка міститься на сайті інтернет-порталу ORBIS, суди обґрунтовано відхилили, оскільки відповідна інформація не є офіційною, так як офіційною є інформація з відповідного державного реєстру компаній Кіпру.

Аналогічну правову позицію було викладено Верховним Судом у постанові від 21 липня 2025 у справі №160/30897/24 та від 17 вересня 2025 року у справі №160/30975/24.

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відтак, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/15294/23 від 04.05.2023, на яку посилається відповідач, не є обов`язковою для адміністративного суду. До того ж у цій ухвалі, як установлено судами першої та апеляційної інстанцій, суддя посилається лише на матеріали досудового розслідування.

Таким чином, належними та допустимими доказами судами попередніх інстанцій не встановлено, а відповідачем не доведено, що особи, на які накладено санкції згідно законодавства України є засновниками (учасниками) та кінцевими бенефіціарними власниками ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», а також, що компанією Smart Steel Ltd, якій належить 23,76% Metinvest B.V. (Нідерланди), володіє ОСОБА_8 станом на момент проведення відповідачем камеральної перевірки.

Водночас судом встановлено, що особи, на яких накладено санкції згідно з законодавства України, прямого та/чи непрямого вирішального впливу на діяльність ПРАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» не мають.

Крім того, відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться в т.ч. такі дані:

дата прийняття рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України «Про санкції»;

дата прийняття рішення про скасування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), прийнятого у порядку, встановленому Законом України «Про санкції».

Натомість, в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відсутня інформація, що щодо ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» та/або його засновників(учасників), кінцевих бенефіціарних власників у порядку, встановленому Законом України «Про санкції» приймались рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій).

За таких обставин, доводи податкового органу про те, що належні юридичній особі-позивачу кошти, повернуті ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» як бюджетне відшкодування ПДВ, можуть бути використані безпосередньо його акціонерами у цілях, що суперечать національним інтересам України, є довільним припущенням податкового органу не підтвердженим жодними належними та допустимими доказами.

За викладених обставин, ураховуючи, що відповідач усупереч статті 77 КАС України не довів належними та допустимими засобами доказування наявність підстав визначених пунктом 200.4-1 статті 200 ПК України, суди дійшли правильного висновку, що спірне податкове повідомлення - рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Переглядаючи судові рішення у цій справі Верховний Суд ураховує, що Суд касаційної інстанції не має права здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі №925/698/16).

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), згодом підтриманий Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17 вересня 2020 року у справі № 908/1795/19).

У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, Верховний Суд уважає, що ключові аргументи касаційної скарги отримали достатню оцінку.

Поряд із цим, колегія суддів зазначає, що підставою для відкриття касаційного провадження слугували посилання скаржника на пункти 3 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України, вмотивовані неправильним застосуванням судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Однак, наразі Верховним Судом вже сформовано сталу та послідовну практику у питаннях бюджетного відшкодування платникам ПДВ, щодо яких станом на час подання декларації та проведення податкової перевірки не було застосовані спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), яка викладена, зокрема, але не виключно, у постановах від 03.06.2025 року по справі №280/7764/24, від 12.07.2025 року по справі №160/30897/24, від 12.08.2025 року по справі №280/6631/24 та від 17 вересня 2025 року у справі №160/30975/24, - що спростовує посилання податкового органу на відсутність єдиної правозастосовної практики з даного питання.

Ураховуючи, що висновки судів попередніх інстанцій цілком відповідають наведеним вище правовим позиціям Верховного Суду, підстав до відступу від яких скаржник не заявляє, а колегія суддів не вбачає, Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги відповідача, та, відповідно, необхідність залишення рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Згідно із частиною першою статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанову в повному обсязі складено 05 листопада 2025 року.

Головуючий суддя О.В.Білоус

Судді І.Я.Олендер

М.М.Яковенко