Справа № 340/5665/25
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/5665/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі відповідач), у якій просить суд:

- винести рішення, яким визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 30.05.2025 №4-1128-UA0048915, яким позивачу донараховано земельний податок з фізичних осіб в розмірі 20804,73 грн. за земельну ділянку 0,1433 га за 2025 рік, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що є власником нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Будучи фізичною особою підприємцем звернувся до Олександрівської селищної ради Олександрівського району Кіровоградської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 10 років, орієнтовною площею 14333,00 кв.м. під розміщення складського приміщення в АДРЕСА_1 за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають в запасі Олександрівської селищної ради. Рішенням Олександрівської селищної ради №563 від 18.01.2008 відповідну згоду було надано, однак на даний час земельна ділянка ним не оформлена, а право на користування землею не набуто. Водночас 15.08.2025 отримав податкове повідомлення рішення від 30.05.2-2408-1128- НОМЕР_1 , яким відповідачем йому донараховано земельний податок фізичних осіб в розмірі 20804,73 грн за земельну ділянку 0,1433 га за 2025 рік, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що оскільки межі земельної ділянки та її площу не встановлено, тому і розмір земельного податку визначити неможливо. Крім цього, оскільки позивач не є власником чи володільцем земельної ділянки, на якій перебуває нежитлова будівля, тому не може бути і платником земельного податку.

З цих підстав вважає спірне податкове повідомлення-рішення протиправним та просить суд його скасувати.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

На обґрунтування заперечень зазначив, що відповідно до інформації Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 перебуває нежитлове приміщення площею 196,45 м.кв. яке знаходиться в АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації про землекористувачів яка обліковується в електронних реєстрах органів ДПС позивач є користувачем земельної ділянки площею 0,1433 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з 2011 року за місцем розташування нерухомого майна зазначеного вище.

Вказує, що у розумінні положень підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2 статті 269, підпунктів 270.1.1, 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 287.7 статті 287 ПК України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

З посиланням на постанову Верховного Суду України від 07.07.2015 року у справі №826/12388/13-а зауважує, що позивач є користувачем спірної земельної ділянки, тому, не зважаючи на відсутність реєстрації власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, має обов`язок зі сплати земельного податку з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Зазначає, що суми податку розраховано на підставі ставок встановлених Олександрівською селищною радою для земельних ділянок комерційного призначення (надання послуг, торгівля тощо)

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

08.09.2025 представник позивача надав суду відповідь на відзив, у якій більш детально конкретизує доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наводить свої аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача.

Будь-яких заяв, чи клопотань від учасників справи не надходило.

28.03.2025 ухвалою Кіровоградського окружного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).

03.09.2025 ухвалою суду внесено виправлення в текст ухвали суду від 21.08.2025 в частині найменування позивача.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 08.01.2008, посвідченого нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Котляренко Ю.І., ОСОБА_1 набув у власність нежитлову будівлю загальною площею 196,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Право власності на вказану нежитлову будівлю зареєстровано за позивачем 29.09.2016, що підтверджується інформаційною довідкою №335191555 від 09.06.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 11-12).

Рішенням Олександрівської селищної ради №563 від 18.01.2008 приватному підприємцю ОСОБА_1 надано згоду на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 10 років, орієнтовною площею 14333,00 кв.м. під розміщення складського приміщення в АДРЕСА_1 за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають в запасі Олександрівської селищної ради. У пунктах 2 та 3 рішення вказано, що приватному підприємцю ОСОБА_1 слід виготовити, погодити у встановленому законом порядку проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та подати на розгляд сесії Олександрівської селищної ради в трьохмісячний термін. У разі невиконання п.п. ОСОБА_1 умов пункту 2 дане рішення буде вважатись таким, що втратило чинність (а.с. 9).

Доказів реалізації вказаного рішення суду не надано.

30.05.2025 Головне управління ДПС у Кіровоградській області на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 286.5 пункту статті 286 ПК України прийняло податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №4-1128- НОМЕР_1 , яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2025 рік у сумі 20804,73 грн по земельній ділянці площею 0,1433 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Вважаючи таке податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно із статтею 206 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III (далі ЗК України) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України).

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу XIII ПК України.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України передбачено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Таким чином, обов`язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

Відповідно статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За правилами пункту 286.1 статі 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є: дані державного земельного кадастру; дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю); дані сертифікатів на право на земельні частки (паї); рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв); дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї); дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

У разі подання платником податку до контролюючого органу правовстановлюючих документів на земельну ділянку, земельну частку (пай), відомості про які відсутні у базах даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, нарахування податку фізичним особам здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом інформації про перехід права власності на об`єкт оподаткування.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі подання платником податку до контролюючого органу правовстановлюючих документів на земельну ділянку, відомості про яку відсутні у базах даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, сплата податку фізичними та юридичними особами здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом інформації про перехід права власності на об`єкт оподаткування.

Відповідно пункту 287.1 статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (пункт 287.6 статті 287 ПК).

Таким чином, у розумінні положень підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2 статті 269, підпунктів 270.1.1, 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 287.6 статті 287 ПК України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом України у постановах від 08.06.2016 (справа №21-804а16) та від 12.09.2017 (справа №21-3078а16), а також Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 (справа №825/308/17), від 19.06.2018 (справа №822/2696/17), від 17.12.2019 (справа №804/4739/16) та від 22.10.2025 № (справа №640/21409/21).

Така позиція відповідає висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 07.07.2015 у справі 826/12388/13-а: "Незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, обов`язок зі сплати земельного податку виник у позивача з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно".

Таким чином, на усіх власників чи користувачів земельними ділянками покладається обов`язок із плати за землю, зокрема, у вигляді земельного податку. При цьому, у разі набуття права власності чи оренди на нерухоме майно обов`язок із сплати земельного податку або орендної плати покладається на власника/орендаря нерухомого майна, незалежно від факту оформлення права власності чи користування відповідною земельною ділянкою.

В даному випадку, судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 08.01.2008, посвідченого нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Котляренко Ю.І., набув у власність нежитлову будівлю загальною площею 196,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, право власності чи користування на земельну ділянку під належною йому на праві власності нежитловою будівлею позивачем не зареєстровано.

За таких обставин, незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належною йому на праві власності нежитловою будівлею, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, обов`язок зі сплати земельного податку виник у позивача з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Стосовно обґрунтованості наведеного у спірному податковому повідомлені-рішенні розрахунку земельного податку, суд враховує наступне.

Так, положеннями підпунктів 271.1.1, 271.1.2, пункту 271.1 статті 271 ПК України визначено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Як уже зазначено вище, з згідно пункту 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є, зокрема дані державного земельного кадастру.

Призначенням державного земельного кадастру відповідно до статті 194 ЗК України є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Підпунктом 14 пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 визначено, що до Державного земельного кадастру вносяться відомості про значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у цьому пункті, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку; дату проведення нормативної грошової оцінки земель.

Механізм обміну інформацією, необхідною для обчислення і справляння земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (далі - інформаційний обмін), між органами виконавчої влади, визначає Порядок взаємодії органів виконавчої влади щодо обміну інформацією, необхідною для обчислення і справляння плати за землю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 №1066 (далі Порядок №1066).

Підпунктом 1 пункту 4 Порядку №1066 передбачено, що для здійснення контролю за надходженням до місцевих бюджетів коштів від сплати земельного податку та орендної плати за землю подаються щокварталу до 30 числа місяця наступного періоду відомості Держгеокадастром, головними управліннями Держгеокадастру в області, м. Києві - відповідним територіальним органам ДФС щодо, зокрема проведення нормативної грошової оцінки земель у межах населених пунктів у цілому по Україні та в розрізі регіонів з розподілом на міста обласного і районного значення, селища, села та земель несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів у цілому по Україні та в розрізі регіонів з розподілом землекористувачів за категоріями земель.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2011 №1386 затверджений Порядок подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів (далі - Порядок №1386), пунктом 4 якого передбачено, що Держгеокадастр та Мін`юст подають щомісяця до 10 числа, а також на запит територіального органу ДФС за місцезнаходженням земельної ділянки або ДФС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю та єдиного податку, в тому числі:

Держгеокадастр - про земельні ділянки, зокрема про кадастровий номер земельної ділянки, дату реєстрації у Державному земельному кадастрі, дату державної реєстрації земельної ділянки (відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою чи договору оренди), площу відповідно до правовстановлюючих документів, цільове призначення та місце розташування земельної ділянки, дату та значення нормативної грошової оцінки, частку кожного із співвласників земельної ділянки (у разі коли земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності), а також про землевласників або землекористувачів, зокрема найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) та місце проживання землевласника або землекористувача.

Зміст пункту 286.1 статті 286 ПК України у взаємозв`язку з підпунктом 1 пункту 4 Порядку №1066, пунктом 4 Порядку №1386 свідчить, що нарахування земельного податку повинно здійснюватися на підставі саме актуальних даних державного земельного кадастру. Для цього законодавець відповідним чином врегулював порядок обміну необхідною для цього інформацією між, зокрема, Держгеокадастром (його територіальними органами) і податковими органами.

Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 у справі №160/2185/20 вказав, що витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі "реального часу", у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула.

У цій справі Верховний Суд також вказав, що для реалізації контролюючим органом повноважень щодо адмініструванням земельного податку законодавством встановлено порядок та способи отримання необхідних відомостей для здійснення відповідних функцій, зокрема щодо площі земельної ділянки, нормативно-грошової оцінки, коефіцієнтів. Витяг з технічної документації про грошову оцінку землі складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що затверджується рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради. З моментом набрання чинності рішенням ради про затвердження нормативної грошової оцінки пов`язується можливість застосування самої нормативної грошової оцінки.

Згідно наведеного відповідачем у відзиві на позовну заяву розрахунку земельного податку загальна площа земельної ділянки позивача взята у розмірі 0,1433 га; ставка земельного податку (3%) застосована згідно інформації Олександрівської селищної ради від 19.04.2023 №1038/02.1-16 з урахуванням нормативно-грошової оцінки землі в смт Олександрівка (123337,50 грн/га) збільшеної на коефіцієнти індексації за 2023 та 2024 роки.

Водоночас судом встановлено, що спірна земельна ділянка площею 0,1433 га за адресою: АДРЕСА_1 не сформована, не має кадастрового номеру, а згідно наявної у матеріалах справи інформаційної довідки з Реєстру речових прав на нерухоме майно загальна площа належної позивачу нежитлової будівлі за вказаною адресою становить 196,4 кв.м.

До того ж, для обрахунку земельного податку податковим органом застосовано нормативну грошову оцінку для земель комерційного призначення «Будівництво та обслугоування, послуг, торгівля», однак обгрунтування підстав для віднесення спірної земельної ділянки до такого виду використання відповідачем не наведено.

Суд зазначає, що для можливості проведення обрахунку земельного податку у першу чергу слід встановити категорію, цільове призначення земельної ділянки, а також її площу.

Відповідач не надав доказів того, що звертався до органів Держгеокадастру із запитом про надання актуального витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, необхідного для обчислення і справляння земельного податку за спірну земельну ділянку.

З огляду на викладене суд приходить висновку, що контролюючим органом, як суб`єктом владних повноважень, який заперечує проти задоволення позову, не було виконано обов`язок щодо подання доказів наявності у 2025 році підстави нарахування земельного податку, якою є актуальні дані державного земельного кадастру, що свідчить про відсутність у нього при прийнятті оскаржуваного рішення відомостей, які б надали підстави для нарахування податку на землю відповідно вимог частини 286.1 статті 286 ПК України.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок доказування правомірності свого рішення в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень положеннями частини другої статті 77 КАС України покладається на відповідача.

Ненадання відповідачем доказів на підтвердження правильності розрахунку суми грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні ГУ ДПС у Кіровоградській області від 30.05.2025 №4-1128-UA0048915 свідчить про його протиправність, оскільки саме до компетенції відповідача належить обов`язок здійснювати відповідний розрахунок грошових зобов`язань, що в свою чергу передує отриманню необхідної інформації для здійснення такого розрахунку.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №826/14191/16.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом повного задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн, сплачений при поданні позовної заяви до суду, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 30.05.2025 №4-1128-UA0048915, яким ОСОБА_1 нараховано земельний податок в сумі 20804,73 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (, вулиця Велика Перспективна, 55, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2025 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ).

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, ).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК