Справа № 400/7757/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 р. № 400/7757/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , ,
до відповідачавійськової частини НОМЕР_1 , ,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про:

визнання протиправними дії відповідача у відмові виплатити позивачу одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн грн відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі Постанова № 153);

зобов`язання відповідача виплатити позивачу одноразову грошову винагороду за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн грн відповідно до пункту 4 Постанови № 153.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у віці 19 років 07.02.2023 він уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу. З 13.05.2024 позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 22.07.2024 він отримав тяжке поранення в ході виконання бойового завдання. 13.03.2025 його було звільнено з військової служби і виключено зі списків особового складу відповідача за станом здоров`я. При звільненні йому було виплачено грошове забезпечення, за винятком грошової одноразової винагороди відповідно до Постанови № 153. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату винагороди, яка передбачена Постановою № 153. Однак, листом від 25.06.2025 № 661/2627 відповідач відмовив йому у нарахуванні та виплаті винагороди у зв`язку з тим, що фінансова діяльність частини спрямована на осіб, що перебувають у штаті та обмежується контролем у межах бюджетних коштів. На думку позивача, така відмова є протиправною, оскільки він є учасником експериментального проєкту, був прийнятий на військову службу у віці 25 років під час дії воєнного стану, а також брав участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, під час яких отримав поранення.

У відзиві на позовну заяву від 06.08.2025 відповідач заперечив проти позову і просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Відзив умотивовано тим, що позивач безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій не приймав, натомість брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, про що і була видана довідка №1384/ОКП від 15.07.2025 (долучена позивачем до позовної заяви). Проте, остання не є документом, що підтверджує безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій для цілей виплати винагороди згідно з Постановою № 153, оскільки участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, не є тотожною участі в бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій. Відповідач зауважив, що позивач отримав поранення саме при здійсненні вищевказаних заходів, а не під час безпосередньої участі у бойових дій. Крім цього, він звернувся з цим позовом з пропуском встановленого строку для звернення до суду.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ, ЗАЯВИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

27.08.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про витребування у військової частини НОМЕР_1 належним чином завірену копію особової справи ОСОБА_1 .

01.09.2025 військова частина НОМЕР_1 повідомила суд, що не може надати витребуваний доказ, оскільки особова справа позивача направлена на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується супровідним листом від 20.03.2025 № 235/дск.

05.09.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про витребування у ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином завірену копію особової справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 про надання доказів надіслана була надіслана ІНФОРМАЦІЯ_1 в його електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та отримана ним 08.09.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

У встановлений судом строк ІНФОРМАЦІЯ_2 не надав витребуваний в нього доказ, про причини його неподання не повідомив.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 повторно витребувано відповідних доказ у ІНФОРМАЦІЯ_1 та додатково витребувано у відповідача інший доказ.

Відповідач подав до суду витребуваний доказ. Натомість ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 03.10.2025 № 4303 надав пояснення неможливості подати витребуваний в нього доказ.

31.10.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та про надання позивачу п`ятиденного строку з дня вручення цієї ухвали для подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у справі № 400/7757/25.

05.11.2025 представник позивача подав до Миколаївського окружного адміністративного суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, яка ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.11.2025 задоволено та поновлено пропущений строк звернення до адміністративного суду.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, керуючись частиною четвертою статті 229 КАС України, суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивач у 19-річному віці уклав 07.02.2023 з відповідачем Контракт про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу.

Згідно з Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виданої відповідачем 15.07.2025 за № 1384/ОКП, позивач 13.05.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

У Довідці військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2024 № 2684 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) 22.07.2024 позивач отримав тяжке поранення в ході виконання бойового завдання внаслідок підриву на невідомому вибуховому пристрої. Поранення отримано під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.03.2025 № 76 позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу частини з 13.03.2025 за підпунктом «б» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби).

Відповідно до Довідки про виплату додаткової винагороди, складеної відповідач, позивачу було виплачено додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), за періоди, зокрема, з 12.05.2024 по 22.07.2024.

21.05.2025 позивач подав відповідачу заяву про виплату йому одноразової грошової винагороди, установленої Постановою № 153, у розмірі 1 млн. гривень.

Листом від 25.06.2025 № 661/2627 відповідач відмовив у задоволені звернення позивача, оскільки він виключений зі списків особового складу частини, а фінансова діяльність відповідача спрямована на осіб, які перебувають у його штаті, та обмежується контролем у межах бюджетних коштів.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пункту 2 статті 12 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Абзацами першим і другим пункту 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Абзацами другим і четвертим пункту 4 Постанови № 153 установлено, що:

громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;

військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі.

Таким чином, право на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. грн у повному обсязі мають право військовослужбовець за сукупності, зокрема, таких фактів:

він є військовослужбовцем рядового, сержантського і старшинського складу, який у віці до 25 років був прийнятий або призваний на військову службу під час дії воєнного стану, тобто після 24.02.2022;

він брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій незалежно від строку участі у них та отримав поранення під час захисту Вітчизни.

Суд встановив, що позивач у 19-річному віці уклав 07.02.2023 з відповідачем Контракт про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу.

Відповідно до Довідки про виплату додаткової винагороди, складеної відповідач, позивачу було виплачено додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн, установлену Постановою № 168, за періоди, зокрема, з 12.05.2024 по 22.07.2024.

Згідно з Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виданої відповідачем 15.07.2025 за № 1384/ОКП, позивач 13.05.2024, перебуваючи на посаді старшого сапера, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Абзацами першим-третім, тринадцятим пункту 2 розділу ХХХIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями.

З вищевикладеного слідує, що 13.05.2024 позивач як сапер перебував у районні ведення воєнних (бойових) дій.

У Довідці військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2024 № 2684 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) зазначено, що 22.07.2024 позивач отримав тяжке поранення в ході виконання бойового завдання внаслідок підриву на невідомому вибуховому пристрої. Поранення отримано під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини.

Тобто позивач отримав поранення в ході бойового завдання, а не при здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, як стверджує відповідач.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач:

був військовослужбовцем рядового складу, який у віці до 25 років був прийнятий на військову службу під час дії воєнного стану, тобто після 24.02.2022;

брав безпосередню участь у бойових діях шляхом виконання бойового завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій та отримав тяжке поранення під час захисту Вітчизни.

За таких обставин, відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу одноразову грошову винагороду, встановлену Постановою № 153, у розмірі 1 млн. грн у повному обсязі.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 у відмові виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1000000 (Один мільйон) гривень 00 копійок, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1000000 (Один мільйон) гривень 00 копійок, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

7. Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

8. Повний текст рішення суду складений 06.11.2025.

Суддя В.Г.Ярощук