Справа № 160/18903/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач), в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 21.04.2025 з урахуванням відомостей, що містяться у трудовій книжки колгоспника б/н, трудовій книжки НОМЕР_1 , а також архівних довідках від 20.01.2025 №43, №44, №45, №46, №47, №48, які видані комунальною архівною установою «П?ятихатський Трудовий архів», а саме період роботи з 1983 по 1991 роки, та період роботи з 1999 по 2002 роки, та довідки від 29.01.2025 №97, яка видана АТ «Укрпошта, а саме період роботи з 1991 по 1999 роки та зарахувати ці роки до страхового стажу ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 07.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідач суду відзив на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.04.2025 звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.
За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії розглянуто ГУ ПФУ в Харківській області.
Рішенням від 29.04.2025 №/ПС53 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. У рішенні вказано, що пенсійний вік становить 60 років; вік заявниці 60 років 06 днів; страховий стаж 14 років 05 місяців 22 дні. Необхідний страховий стаж згідно зі статтею 26 Закону №1058-IV з 01.01.2025 по 31.12.2025 становить 32 роки. За результатами розгляду документів, доданих до заяви до загального страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 12.01.1998, оскільки на титульній сторінці трудової книжки запис про зміну прізвища « ОСОБА_2 »-« ОСОБА_3 » внесено з порушенням пункту 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом від 29.07.1993 №58 Міністерства праці України, а саме, не зазначено дату видачі паспорта та ім`я « ОСОБА_4 » не відповідає імені « ОСОБА_5 » згідно з паспортом НОМЕР_2 ; періоди роботи згідно з трудовою книжкою колгоспника, оскільки на титульній сторінці трудової книжки прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу « ОСОБА_3 » згідно з паспортом НОМЕР_2 , відсутня дата заповнення трудової книжки. Період роботи у КСП ім. Карла Маркса згідно з архівною довідкою №48 від 20.01.2025 можливо зарахувати до страхового стажу після отримання акту зустрічної перевірки заробітної плати; період роботи з 22.03.1991 по 16.02.1996 та з 17.02.1996 по 13.11.1999, згідно з довідкою №97 від 29.01.2025, оскільки в довідці зазначено прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу « ОСОБА_3 » згідно з паспортом НОМЕР_3 ; період догляду за дитиною до 3-х років згідно зі свідоцтвом про народження НОМЕР_4 , оскільки в свідоцтві про народження зазначено прізвище матері « ОСОБА_6 » не відповідає прізвищу « ОСОБА_7 » згідно з паспортом НОМЕР_3 . Періоди роботи з 01.01.1999 зараховано до страхового стажу на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб.

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача у призначення їй пенсії за віком, звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

У статті 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

На підставі частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною 2 статті 26 Закону №1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи у колгоспі імені ОСОБА_8 у період з 1983 по 1991, оскільки на титульній сторінці трудової книжки прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу « ОСОБА_3 » згідно з паспортом НОМЕР_2 , відсутня дата заповнення трудової книжки, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Статтею 62 Закону № 1788-XII та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі Порядок №637) передбачено, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи.

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

На підставі пункту 2.2. Інструкції №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3. Інструкції 2.3.).

Пунктом 2.4. Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з пунктом 2.11. Інструкцію №58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

На підставі пункту 2.13. Інструкції №58 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Відповідно до пункту 4.1. Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналогічні норми були закріплені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі - Інструкція №162), яка діяла під час оформлення частини записів в спірні періоди в трудовій книжці позивача.

Так, пунктом 1.1. Інструкції №162 було передбачено (мовою оригіналу):

«Трудовая книжка является основным документом о трудовой деятельности рабочих и служащих. Трудовые книжки ведутся на всех рабочих и служащих государственных, кооперативных и общественных предприятий, учреждений и организаций*, проработавших свыше 5 дней, в том числе на сезонных и временных работников, а также на нештатных работников при условии, если они подлежат государственному социальному страхованию.».

Пунктами 2.1.-2.3., 2.10., 2.12., 4.1. Інструкції №162 було визначено (мовою оригіналу):

« 2.1. Заполнение трудовых книжек и вкладышей к ним производится на языке союзной, автономной республики, автономной области, автономного округа, на территории которых расположено данное предприятие, учреждение, организация, и на официальном языке СССР.

2.2. Заполнение трудовой книжки впервые производится администрацией предприятия в присутствии работника не позднее недельного срока со дня приема на работу.

В трудовую книжку вносятся: сведения о работнике: фамилия, имя, отчество, дата рождения, образование, профессия, специальность; сведения о работе: прием на работу, перевод на другую постоянную работу, увольнение; сведения о награждениях и поощрениях: награждения орденами и медалями, присвоение почетных званий; поощрения за успехи в работе, применяемые трудовым коллективом, а также награждения и поощрения, предусмотренные правилами внутреннего трудового распорядка и уставами о дисциплине; другие поощрения в соответствии с действующим законодательством; сведения об открытиях, на которые выданы дипломы, об использованных изобретениях и рационализаторских предложениях и о выплаченных в связи с этим вознаграждениях.

2.3. Все записи в трудовой книжке о приеме на работу, переводе на другую постоянную работу или увольнении, а также о награждениях и поощрениях вносятся администрацией предприятия после издания приказа (распоряжения), но не позднее недельного срока, а при увольнении - в день увольнения и должны точно соответствовать тексту приказа (распоряжения).

2.10. Сведения о работнике записываются на первой странице (титульном листе) трудовой книжки. Фамилия, имя и отчество (полностью, без сокращения или замены имени и отчества инициалами) и дата рождения указываются на основании паспорта или свидетельства о рождении.

2.12. Изменения записей в трудовых книжках о фамилии, имени, отчестве и дате рождения производятся администрацией по последнему месту работы на основании документов (паспорта, свидетельства о рождении, о браке, о расторжении брака, об изменении фамилии, имени, отчества и др.) и со ссылкой на номер и дату этих документов. Указанные изменения вносятся на первой странице (титульном листе) трудовой книжки. Одной чертой зачеркивается, например, прежняя фамилия или имя, отчество, дата рождения и записываются новые данные.

4.1. При увольнении рабочего или служащего все записи о работе, награждениях и поощрениях, внесенные в трудовую книжку за время работы на данном предприятии, заверяются подписью руководителя предприятия или специально уполномоченного им лица и печатью предприятия или печатью отдела кадров.».

В Основних положеннях про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 14.03.1975 №310 містились наступні вимоги (мовою оригіналу):

« 1. Трудовая книжка колхозника является основным документом о трудовой деятельности членов колхозов.

2. Трудовые книжки ведутся на всех членов колхозов с момента принятия их в члены колхоза.

5. В трудовую книжку колхозника вносятся: сведения о колхознике: фамилия, имя, отчество, дата рождения, образование, профессия, специальность; сведения о членстве в колхозе: прием в члены колхоза, прекращение членства в колхозе; сведения о работе: назначение на работу, перевод на другую работу, прекращение работы; сведения о трудовом участии: принятый в колхозе годовой минимум трудового участия в общественном хозяйстве, его выполнение; сведения о награждениях и поощрениях: награждения орденами и медалями, присвоение почетных званий, награждения и поощрения за успехи в работе, предусмотренные уставом и правилами внутреннего распорядка колхоза, другие поощрения в соответствии с действующим законодательством; сведения об открытиях, на которые выданы дипломы, об использованных изобретениях и рационализаторских предложениях и о выплаченных в связи с этим вознаграждениях.

6. Все записи в трудовой книжке заверяются во всех разделах за время работы в колхозе подписью председателя колхоза или специально уполномоченного правлением колхоза лица и печатью.

13. Ответственность за организацию работ по ведению, учету, хранению и выдаче трудовых книжек возлагается на председателя колхоза. Ответственность за своевременное и правильное заполнение трудовых книжек, за их учет, хранение и выдачу несет специально уполномоченное правлением колхоза лицо.».

Відповідно до пункту 1 Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка; обов`язок належного оформлення записів у трудові книжці покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб. Необхідність підтверджувати періоди роботи іншими документами для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Суд зазначає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

В трудовій книжці колгоспника б/н, виданої на ім`я « ОСОБА_1 » міститься такі записи, зокрема, (мовою оригіналу):

- рік: 1983; ким працювала: доярка; кількість вироблених людино-днів або число виходів на роботу за рік 272; встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) 250; нараховано грошей (крб.) 1269,20;

- рік: 1984; ким працювала: доярка; кількість вироблених людино-днів або число виходів на роботу за рік 305; встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) 250; нараховано грошей (крб.) 3079,45;

- рік: 1985; ким працювала: доярка; кількість вироблених людино-днів або число виходів на роботу за рік 279; встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) 250; нараховано грошей (крб.) 2865,72;

- рік: 1986; ким працювала: доярка; кількість вироблених людино-днів або число виходів на роботу за рік 184; встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) 250; нараховано грошей (крб.) 1440,55;

- рік: 1987; ким працювала: доярка; кількість вироблених людино-днів або число виходів на роботу за рік 34; встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) 250; нараховано грошей (крб.) 134,09;

- рік: 1988; ким працювала: доярка; кількість вироблених людино-днів або число виходів на роботу за рік 114; встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) 250; нараховано грошей (крб.) 1011,54;

- рік: 1989 декрет;

- рік: 1989 декретна відпустка;

- рік: 1991 переведена в районний вузол зв`язку згідно рішення правління колгоспу від 29 березня 1991 р.

Матеріали справи, серед іншого, містять копії архівних довідок КУА «П`ЯТИХАТСЬКИЙ ТРУДОВИЙ АРХІВ» П`ятихатської міської ради:

- від 20.01.2025 №43 про те, що у книгах обліку оплати праці колгоспу ім. Карла Маркса значиться «Кузмінська Евгенія/Эвгенія/ ОСОБА_9 » (так у документах мовою оригіналу) і кількість відпрацьованих людино-днів за 1983-1987 роки;

- від 20.01.2025 №46 про те, що у книгах обліку оплати праці колгоспу ім. Карла Маркса значиться «Кузмінська Евгенія/Эвгенія/Євгенія Ів.» (так у документах мовою оригіналу) та її заробітна плата за 1983-1987 роки;

- від 20.01.2025 №44 про те, що у книгах обліку оплати праці колгоспу ім. Карла Маркса значиться «Кузмінська Євгенія/Єв.» (так у документах мовою оригіналу) і кількість відпрацьованих людино-днів за 1988-1991 роки;

- від 20.01.2025 №47 про те, що у книгах обліку оплати праці колгоспу ім. Карла Маркса значиться «Кузмінська Євгенія/Єв.» (так у документах мовою оригіналу та її заробітна плата за 1988-1991 роки.

Подальші записи вказаної трудової книжки колгоспника б/н, виданої на ім`я « ОСОБА_1 » містять інформацію про таку роботу позивача, зокрема, (мовою оригіналу):

Пятихатский РУС

- 22.03.1991: принять почтальоном 3-го кл. в ОС Дмитровку;

- 01.07.1994: принять почтальоном 2-го кл. в ОС Дмитровку;

- 16.02.1996: у зв`язку з реорганізацією ОПЗ «ДНІПРОЗВ`ЯЗОК» звільнити по переведенню у П`ятихатський вузол зв`язку ОППЗ «ДНІПРОПОШТА» на підставі ст. 36 п. 6 КЗпП України;

П`ятихатський РВЗ

- 17.02.2996: прийняти по переведенню у П`ятихатський РВЗ та призначити на посаду листоноши 2-го класу АЗ Дмитровка.

Подальші відомості про роботу позивача містяться у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я « ОСОБА_1 », зокрема, (мовою оригіналу):

П`ятихатський РВЗ

- 17.02.1996: прийняти по переведенню у П`ятихатський РВЗ та призначити на посаду листоноши 2-го класу АЗ Дмитровка;

- 01.12.1998: присвоить 3 кл. почтальона ОС Дмитровка;

- 02.01.1999: Пятихатсткий РУС реорганизован путем присоединения к Днепропетровской дирекции УТППС «УКРПОЧТА» в Пятихатский узел УТППС «УКРПОЧТА»;

- 13.11.1999: звільнити згідно зі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Матеріали справи також містять копію довідки про підтвердження стажу роботи, виданої АТ «УКРПОШТА» від 29.01.2025 №97, згідно з якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , працювала у П`ятихатському районному вузлу зв`язку, на теперішній час АТ «УКРПОШТА» на посаді листоноші: з 22.03.1991 по 16.02.1996, з 17.02.1996 по 13.11.1999.

Подальші відомості про роботу позивача містяться у зазначеній раніше трудовій книжці колгоспника б/н, виданої на ім`я « ОСОБА_1 », зокрема, (мовою оригіналу):

- 14.11.1999 принята в члены КСП телятницей;

- рік: 1999; ким працювала: телятниця; кількість вироблених людино-днів або число виходів на роботу за рік 74; встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) 62; нараховано грошей (крб.) 480,67;

- рік: 2000; ким працювала: телятниця; кількість вироблених людино-днів або число виходів на роботу за рік 356; встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) 250; нараховано грошей (крб.) 1544,35;

- 27.03.2000 КСП ім. Карла Маркса реформувався в ТОВ «ЖОВТООЛЕКСАНДРІВСЬКЕ»;

- рік: 2001; ким працювала: телятниця; кількість вироблених людино-днів або число виходів на роботу за рік 358; встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) не зазначено; нараховано грошей (крб.) 2452,58;

- рік: 2002; ким працювала: телятниця; кількість вироблених людино-днів або число виходів на роботу за рік 357; встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів) не зазначено; нараховано грошей (крб.) 2123,98;

- 25.12.2002 звільнена з роботи по переводу в СТОВ «ДНІПРОВСЬКЕ» ст. 36 п. 5 КЗпП України.

Матеріали справи, серед іншого, містять копії архівних довідок КУА «П`ЯТИХАТСЬКИЙ ТРУДОВИЙ АРХІВ» П`ятихатської міської ради:

- від 20.01.2025 №45 про те, що у книгах обліку оплати праці колгоспу ім. Карла Маркса значиться «Кузмінська/Кузьмінська/Євгенія», ІНН: (так у документах мовою оригіналу) і кількість відпрацьованих людино-днів за 1999-2002 роки;

- від 20.01.2025 №48 про те, що у книгах обліку оплати праці колгоспу ім. Карла Маркса значиться «Кузмінська/Кузьмінська/Євгенія», ІНН: (так у документах мовою оригіналу) та її заробітна плата за 1999-2002 роки.

Щодо врахування до страхового стажу позивача періоду догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку (1989-1990), суд зазначає таке.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Згідно з частиною 2 статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

У пункті 11 Порядку №637 зазначено про те, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Пункт 11 вказаного Порядку №637 до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2010 №233 «Про внесення змін до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачав, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або виписки із паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть), а також документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала (виписка із трудової книжки, довідка органів управління житловим фондом чи довідка сільської, селищної Ради народних депутатів).

Таким чином, до страхового стажу зараховуються періоди, протягом яких особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за які щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до трудового стажу для призначення пенсії до 01.01.2004 (дата набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

До трудового стажу до 01.01.2004 включався час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Зі змісту спірного рішення вбачається, що підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів за трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 12.01.1998, трудовою книжкою колгоспника б/н визначено невідповідність зазначених у трудових книжках даних щодо прізвища та імені позивача її паспортним даним.

Так, в оскаржуваному рішенні відповідач посилається на те, що на титульній сторінці трудової книжки запис про зміну прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » внесено з порушенням вимог пункту 2.13 Інструкції №58, а також зазначає, що ім`я « ОСОБА_4 » не відповідає імені « ОСОБА_5 », вказаному у паспорті серії НОМЕР_2 .

Крім того, відповідач зазначає про незарахування до страхового стажу періодів роботи згідно з довідкою №97 від 29.01.2025, а також періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з тих самих підстав.

З цього приводу, суд зазначає, що матеріали справи місять копію паспорту серії НОМЕР_2 , виданого 13.12.1995, де зазначено ПІБ позивача: « ОСОБА_1 » (« ОСОБА_10 ») та копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків № НОМЕР_5 на ім`я « ОСОБА_1 ».

У трудовій книжці колгоспника зазначено, що вказана трудова книжка видана на ім`я « ОСОБА_1 », 1965 р.н.

У трудовій книжці серії НОМЕР_1 зазначено, що вказана трудова книжка видана на ім`я « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, на титульному листі цієї трудової книжки міститься запис: « ОСОБА_1 . Прізвище дійсне, згідно паспорту НОМЕР_2 .». Вказаний запис містить підпис уповноваженої особи та печатку підприємства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що записи, внесені до трудової книжки колгоспника б/н, трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.01.1998, довідки №97 від 29.01.2025, а також до архівних довідок №43№48 від 20.01.2025, стосуються саме позивача ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що невідповідність зазначених у трудових книжках даних щодо прізвища та імені позивача її паспортним даним не може вважатися належною підставою для відмови у зарахуванні періодів роботи до страхового стажу. Відтак, період перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною протягом 1989-1999 також підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Враховуючи вищезазначене, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. Крім того, нормативно-правовими актами не передбачено визнання трудової книжки недійсною в разі виявлених помилок.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Також, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058-VI органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами, проте як свідчать матеріали справи, відповідач таким правом не скористався.

Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1) право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

За таких обставин, суд приходить до висновку про передчасність та протиправність відмови відповідача в призначенні позивачу пенсії за віком.

З метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним й скасувати рішення ГУ ПФУ в Харківській області про відмову у призначенні пенсії позивачу від 29.04.2025 №/ПС53.

Також, суд зазначає про необхідність зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області:

- зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи у колгоспі з 1983 по 1991, з 14.11.1999 по 25.12.2002 за фактичною тривалістю, з урахуванням інформації щодо фактично відпрацьованого часу;

- зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 22.03.1991 по 16.02.1996, з 17.02.1996 по 13.11.1999.

З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідність поданих ОСОБА_1 документів для призначення пенсії була досліджена відповідачем поверхнево, неповно та не всебічно, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 , є такими, що підлягають частково.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №13 від 25.06.2025.

Отже, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню на користь позивача в сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 14099344) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.04.2025 №/ПС53 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у колгоспі з 1983 по 1991, з 14.11.1999 по 25.12.2002 за фактичною тривалістю, з урахуванням інформації щодо фактично відпрацьованого часу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 22.03.1991 по 16.02.1996, з 17.02.1996 по 13.11.1999.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 21.04.2025, з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар