Справа № 520/37907/23
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дриллекс"
до Головного управління ДПС у Харківській області
про скасування правових актів індивідуальної дії суб"єкта владних повноважень,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Дриллекс" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Дриллекс") звернулось до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУДПС у Харківській області), в якому просить суд:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 по справі № 520/37907/23 позов - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 06.10.2023 р. №05 в частині визначення основного платежу з ПДВ у сумі 11.861,67 грн. та в частині застосування 139.746,72 грн. штрафу.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 06.10.2023 р. №5 в частині застосування 108634,95 грн. штрафу.

Позов у решті вимог - залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 по справі № 520/37907/23 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дриллекс" задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 по справі № 520/37907/23 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дриллекс" щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №5 від 06.10.2023 про зменшення задекларованої до відшкодування на рахунок платника у банку суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 704640,00 грн. та застосування штрафу в розмірі 70464,00 грн. штрафу.

В цій частині прийнято постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дриллекс" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №5 від 06.10.2023 про зменшення задекларованої до відшкодування на рахунок платника у банку суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 704640,00 грн. та застосування штрафу в розмірі 70464,00 грн..

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 по справі № 520/37907/23 залишено без змін.

Позивач подав до Другого апеляційного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд стягнути на його користь судові витрати за сплати судового збору у загальному розмірі 30334, 57 грн..

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заяву позивача належить задовольнити частково, з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Матеріали справи свідчать, що за наслідками розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дриллекс" питання розподілу судових витрат не вирішувалось.

Відповідно до частин 1, 2 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Засади розподілу судових витрат визначені статтею 139 КАС України.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями частини 2 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідано до ч.3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зміст наведених положень КАС України щодо розподілу судових витрат свідчить про те, що вони стосуються загального правила компенсації судових витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто судові витрати підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України у разі задоволення позовних вимог, часткового задоволення позовних вимог, задоволення (часткове задоволення) апеляційної чи касаційної скарги у разі, якщо суд відповідної інстанції змінить судове рішення або ухвалить нове на користь особи.

Аналогічний правовий підхід до застосування вказаних норм процесуального права викладено Верховним Судом у постанові від 17 жовтня 2024 року (справа № 240/20727/23).

Як свідчать матеріали справи, за результатами розгляду справи в суді апеляційної інстанції, позовні вимоги щодо скасування правових актів індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень задоволено в частині визначення суми у загальному розмірі 775104,00 грн.. Разом з тим, до суду позивач звернувся з позовом на загальну суму вимог 2059962,50 грн.. Тобто, частина задоволених позовних вимог судом апеляційної інстанції складає 37,62 % від загальної суми.

Оскільки сума судового збору сплачена до суду апеляційної інстанції становить 40260,00 грн., сума судового збору, яку має відшкодувати відповідач, відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, становить 15145,81 грн. (40260,00*37,62%=15145,81).

Оскільки сума судового збору сплачена до суду першої інстанції складає 26840,00 грн., відповідач зобов`язаний відшкодувати судовий збір у розмірі 10097,20 грн. (26840,00*37,62%=10097,20).

Відтак, колегія суддів доходить висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області судових витрат зі сплати судового збору за подачу адміністративного позову та апеляційної скарги в загальній сумі 25243,01 грн..

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що заява позивача про ухвалення додаткової постанови підлягає частковому задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про залишення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення без розгляду з підстав пропуску строку звернення з такою заявою, встановленого ч. 7 ст. 139 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегія суддів зауважує, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення не стосується витрат, пов`язаних з розглядом справи, а стосується лише стягнення судового збору, стягнення якого, у розумінні статті 139 КАС України, є обов`язковим незалежно від строків подання заяви про його стягнення, чого не було вирішено судом апеляційної інстанції у постанові, а тому вказане клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 139, 243, 250, 252, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дриллекс" про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дриллекс" (61153, Харківська область, місто Харків, проспект Ювілейний, будинок 54-А, офіс 318, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, Харківська область, місто Харків, вул. Григорія Сковороди, будинок 46, ) судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 25243 (двадцять п`ять тисяч двісті сорок три) грн. 01 коп.

У задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дриллекс" відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Макаренко Я.М. Перцова Т.С.