Справа № 560/14878/24
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 листопада 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

розглянувши заяву щодо здійснення судового контролю по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року у справі №560/14878/24 зобов`язано Військову частину частини НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 14 січня 2023 року по 19 травня 2023 року (посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, зокрема грошової допомоги на оздоровлення та грошової компенсації за невикористані дні відпустки за 2023 рік, тощо) із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі № 560/14878/24, в якій просить:

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 протягом 15 календарних днів надати звіт про виконання Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.12.2024 року у справі №560/14878/24 та долучити документи, що підтверджують обставини в ньому (розрахунок перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 14.01.2023 по 19.05.2023 року та копію заявок-розрахунків на фінансування виконання даного рішення): щодо перерахунку посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення, зокрема грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань із розрахунку шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704.

Зазначена заява обґрунтована тим, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.12.2024 у справі №560/14878/24, яке набрало законної сили 26.08.2025, не виконано: відповідачем не здійснено нарахування та виплату грошового забезпечення, передбаченого рішенням суду, а також не надано відповідей на адвокатські запити.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2025 року призначено до розгляду в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 щодо здійснення судового контролю по справі № 560/14878/24. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 в 10-денний строк з дня отримання ухвали надати вичерпну інформацію щодо стану виконання рішення суду у цій справі, а також підтверджуючі виконання документи.

03.11.2025 від Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання щодо стану виконання рішення суду у цій справі.

Вирішуючи заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі, суд виходить з такого.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року у справі №560/14878/24 зобов`язано Військову частину частини НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з 14 січня 2023 року по 19 травня 2023 року (посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, зокрема грошової допомоги на оздоровлення та грошової компенсації за невикористані дні відпустки за 2023 рік, тощо) із розрахунком місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач стверджує , що з метою отримання фінансування на виконання рішення суду військовою частиною НОМЕР_1 вживаються заходи щодо витребування коштів на погашення заборгованості, а саме подана заявка до центрального фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 за вихідним №138/53/4462 від 06.09.2025. Після надходження цільового фінансування військовою частиною НОМЕР_1 буде виконано рішення Суду. Заявка надсилається щомісячно. Військовою частиною НОМЕР_1 з метою виконання рішення подано заявку №138/53/4994 від 07.10.2025 та продовжується щомісячне витребовування коштів. Відповідно до вимог наказу Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року №280 Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту військова частина НОМЕР_1 є розпорядником коштів третього рівня та здійснює виконання судових рішень в межах фінансування Міністерством оборони України видатків на виконання рішень судів по КЕКВ 2800 Інші поточні видатки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що встановлення судового контролю в даній справі є передчасним виходячи з наступного.

Згідно з Правилами організації фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затвердженими наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 № 280 (у редакції наказу Міністерства оборони України.від 14 лютого 2020 року № 44) розпорядниками бюджетних коштів за кошторисом Міністерства оборони України є:

- Міністр оборони України - головний розпорядник;

- командувачі (начальники) видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, територіальних квартирно-експлуатаційних управлінь, інших органів військового управління (крім військових комісаріатів), Голова Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, які включені до мережі головного розпорядника коштів, - розпорядники коштів нижчого рівня (розпорядники коштів другого рівня);

- командири військових частин, які включені до мережі головного розпорядника коштів або розпорядника коштів другого рівня, - розпорядники коштів нижчого рівня (розпорядники коштів третього рівня).

Розпорядники бюджетних коштів реалізують свої функції таким чином:

- головний розпорядник через Департамет фінансів Міністерства оборони України;

- розпорядники коштів другого рівня - через фінансово-економічні управління командувань видів Збройних Сил України, командувань окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, інших органів військового управління, управління фінансово- економічної діяльності Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, фінансово-економічні відділи територіальних квартирно-експлуатаційних управлінь;

- розпорядники коштів третього рівня - через фінансові органи військових частин.

Суд встановив, що військова частина НОМЕР_1 є розпорядником коштів нижчого рівня, а саме розпорядником коштів третього рівня, та включений до мережі розпорядників бюджетних коштів у фінансового-економічному управління командування Сухопутних військ Збройних Сил України.

Так, відповідно до ст. ст. 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідачем не було виплачено належні до виплати суми у зв`язку з відсутністю державного асигнування.

Такі підстави не виконання судового рішення, на переконання суду, є поважними, оскільки грошові кошти у вигляді грошового забезпечення, яке належить позивачу, не є власністю відповідача та не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Крім того, суд зазначає, що невиконання судового рішення відповідачем в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки відповідач не мав фінансової можливості протягом розумного строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

Згідно із усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21.11.2018 у справі №373/436/17, від 15.05.2020 у справі № 812/1813/18, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі № 821/1491/17, невиконання боржником судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень закріплені ст. 382 КАС України.

Частиною 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд дійшов висновку, що підстав для встановлення судового контролю немає, оскільки військова частина НОМЕР_1 вживає належних заходів для виконання рішення суду, а його невиконання зумовлене об`єктивною відсутністю бюджетного фінансування, що виключає наявність умисного ухилення відповідача.

Керуючись статтями 248, 254, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо здійснення судового контролю по адміністративній справі № 560/14878/24 - відмовити

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя П.І. Салюк