Справа № 200/6075/24
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 листопада 2025 року

м. Київ

справа №200/6075/24

адміністративне провадження №К/990/43071/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.12.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2025 у справі №200/6075/24 за адміністративним позовом адвоката Олійникова Станіслава Ігоревича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Адвокат Олійников Станіслав Ігоревич в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 30.12.2023 №-0522-UA0056793 (форма Ф), яким визначено зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2023 рік в сумі 49,75 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 30.12.2023 №-0522-UA0056793 (форма Ф), яким визначено зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за 2023 рік в сумі 34,52 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 30.12.2023 №-0522-UA0056793 (форма Ф), яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2023 рік в сумі 49,75 грн

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 26.06.2024 №0-0522-UA0056793 (форма Ф), яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2022 рік в сумі 1703,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 26.06.2024 №0-0522-UA0056793 (форма Ф), яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2022 рік в сумі 1049,75 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 26.06.2024 №0-0522-UA0056793 (форма Ф), яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2023 рік в сумі 1517,55 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 26.06.2024 №0-0522-UA0056793(форма Ф), яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2023 рік в сумі 12629,50 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 26.06.2024 №0-0522-UA0056793 (форма Ф), яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2023 рік в сумі 1082,05 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 26.06.2024 №0-0522-UA0056793 (форма Ф), яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2023 рік в сумі 1755,40 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 26.06.2024 №0-0522-UA0056793 (форма Ф), яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2022 рік в сумі 12 252,50 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 26.06.2024 №0-0522-UA0056793 (форма Ф), яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2022 рік в сумі 1472,25 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 07.05.2024 №0-0522-UA0056793 (форма Ф), яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2022 рік в сумі 2388,75 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 07.05.2024 №0-0522-UA0056793 (форма Ф), яким визначено зобов`язання з податку на нерухомість, від`ємну від земельної ділянки за 2023 рік в сумі 2462,25 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.12.2024, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2025, позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у Донецькій області 21.10.2025 звернулось з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження до Верховного Суду.

При вирішенні питання щодо поважності наведених заявником підстав пропуску строку касаційного оскарження суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої та другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2025 була розглянута у порядку письмового провадження та набрала законної сили з моменту її прийняття. Повний текст постанови складено 28.05.225.

Враховуючи викладене, останнім днем для звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах встановленого законом строку був день із датою 30.06.2025, в той час, як касаційну скаргу до Верховного Суду заявником подано 21.10.2025, що свідчить про пропуск встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються у разі необхідності - клопотання особи, що подає касаційну скаргу.

Зі змісту частин другої та третьої статті 329 КАС України вбачається, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження у разі його пропуску з поважних причин, крім визначених законом випадків.

Враховуючи викладене, пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

В обґрунтування поважності пропуску строку відповідач зазначає, що неодноразово звертався з касаційними скаргами до Верховного Суду, однак ухвалами від 14.07.2025, від 11.08.2025, від 11.09.2025 касаційні скарги були повернуті заявнику, як такі, що не містили підстав касаційного оскарження.

Крім того, відповідач зазначає, що дотримання строку при зверненні з касаційною скаргою вперше та повторне звернення з належно оформленою касаційною скаргою є підставою для поновлення процесуального строку.

Разом з тим, наведені відповідачем у заяві про поновлення строку касаційного оскарження підстави не можуть бути визнані судом поважними, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07.07.1989).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Повернення касаційної скарги (з причин неналежного її оформлення) не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну та не надає особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень.

Невиконання та неврахування вимог ухвали про повернення касаційної скарги не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу.

При цьому, на думку суду касаційної інстанції, представник відповідача мав достатньо часу для наведення підстав касаційного оскарження, оскільки звертався з касаційними скаргами три рази.

Звертаючись з касаційною скаргою вчетверте відповідач так і не зазначив підстав касаційного оскарження, а зміст скарги фактично дублює зміст попередньо поданих касаційних скарг, що свідчить про ігнорування відповідачем роз`яснень суду та зловживання процесуальними правами.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання, викладених відповідачем у заяві про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

У випадку наявності інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у строк, визначений законом, відповідач має право звернутися до Верховного Суду з відповідною обґрунтованою заявою.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого відповідач має усунути вказані недоліки та надати суду касаційної інстанції обґрунтовану заяву, вказавши інші підстави та надавши належні докази на підтвердження поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження.

Керуючись статтями 248, 327, 329, 332, 359 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.12.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2025 у справі №200/6075/24 за адміністративним позовом адвоката Олійникова Станіслава Ігоревича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду