Справа № 640/4518/22
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04 листопада 2025 року

справа №640/4518/22

адміністративне провадження № К/990/39268/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Ханової Р. Ф.,

суддів: Олендера І. Я., Хохуляка В. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області

на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року (судді: Мельничук В. П., Бужак Н. П., Василенко Я. М.)

у справі №640/4518/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер»

до Головного управління ДПС в Одеській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

УСТАНОВИВ

05 лютого 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Смарт Пауер» (далі - Товариство, позивач у справі) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30 липня 2021 року №6.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку спрощеного позовного провадження 09 липня 2025 року ухвалив рішення, яким адміністративний позов Товариства задовольнив повністю, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 30 липня 2021 року №6.

Не погодившись з зазначеним рішенням 12 серпня 2025 року податковий орган звернувся з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року апеляційну скаргу відповідача на підставі статей 169, 298 КАС України залишено без руху, надано Головному управлінню ДПС в Одеській області строк тривалістю десять днів з моменту отримання копії ухвали протягом якого має право: надати до Шостого апеляційного адміністративного суду документ про сплату судового збору у розмірі 2977,20 грн; надати докази отримання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року та звернутися із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначити підстави для його поновлення, а також надати докази на підтвердження вказаного. Цією ухвалою встановлено, що у разі невиконання зазначених вище вимог у вище вказаний строк апеляційна скарга буде повернута особі, що її подала/судом буде вирішено питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДПС в Одеській області надійшло клопотання про продовження процесуального строку на сплату судового збору за подання апеляційної скарги та поновлення строку на апеляційне оскарження, у якому зазначено, що у зв`язку з незадовільним матеріальним положенням, контролюючий орган позбавлений можливості здійснення будь-яких платежів, у тому числі і щодо сплати судового збору.

У клопотанні Головне управління ДПС в Одеській області звертало увагу, що не є розпорядником коштів і для сплати судового збору за подання апеляційної скарги зобов`язане було звернутись до Казначейства, також наголошувало, що було ініційовано сплату судового збору шляхом направлення листа про сплату судового збору. У зв`язку з необхідністю додаткового часу для сплати судового збору відповідач просив суд продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Розглянувши заявлене відповідачем клопотання, суд апеляційної інстанції постановив ухвалу від 29 серпня 2025 року, якою відмовив у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року, відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою податкового органу на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

В ухвалі від 29 серпня 2025 року суд апеляційної інстанції, покликаючись на положення статті 44 КАС України, зазначив, що клопотання про продовження строку для сплати судового збору розцінює як зловживання відповідачем своїми процесуальними правами та навмисне затягування строку, наданого для усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки податковий орган не надав доказів наявності поважних причин неможливості виконання вимог ухвали суду.

Вирішуючи питання щодо наявності поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою, апеляційний суд застосував норми статті 121, 77 КАС України, врахував позиції Верховного Суду, висловлені в постановах від 15 травня 2018 року у справі № 804/2979/17, від 07 червня 2018 року № 822/276/17, від 26 вересня 2022 року у справі № 560/403/22, від 07 грудня 2022 року у справі № 400/1980/21, та дійшов висновку, що відповідач не подав до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, не вказав поважних причин пропуску строку, не зазначив підстави для його поновлення та не підтвердив вказане належними доказами, а отже вимоги ухвали суду від 13 серпня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, заявник апеляційної скарги не виконав.

25 вересня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року у справі №640/4518/22, провадження за якою відкрито після усунення недоліків касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2025 року.

У поданій касаційній скарзі скаржник, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження її розгляду.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач стверджує, що був позбавлений можливості сплатити судовий збір при подачі апеляційної скарги з огляду на фактичну відсутність коштів на сплату судового збору. При цьому, скаржник покликається на пункти 1.1, 2.6 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12 березня 2012 року № 333, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 березня 2012 року за № 456/20769, частину першу статті 48 Бюджетного кодексу України, та наголошує, що ним вживалися всі вичерпні заходи щодо виділення відповідного фінансування саме на цю справу, та надано підтвердження у вигляді виписки з рахунку, що станом на поточний час залишок коштів на реєстраційному рахунку по КЕКВ 2800 становив 0,00 грн.

Касаційну скаргу в частині доводів щодо пропуску строку на апеляційне оскарження відповідач обґрунтовує тим, що пропущений строк на подання апеляційної скарги становить один день, що фактично не є істотним та таким, що не може свідчити про недобросовісність апелянта чи призвести до обмеження його права на апеляційне оскарження. Серед іншого в цій частині касаційної скарги податковий орган покликається на статтею 55 Конституції України, за якою кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження, та висновки Європейського суду з прав людини, висловлені у рішенні від 27 червня 2000 року у справі «Ілхан проти Туреччини» (щодо обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку, які повинні застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму), у рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» (щодо надто суворого тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми, що позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

За змістом частини першої статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 293 КАС України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Статтею 295 КАС України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За правилом пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Стаття 44 КАС України передбачає обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо своєчасного звернення до суду зі скаргою.

Як зазначив суд апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи 09 липня 2025 року судом першої інстанції ухвалено рішення у справі в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

У вкладці «Статус доставки в ЕС» рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року у справі № 640/4518/22 міститься запис щодо доставки рішення Головному управлінню ДПС в Одеській області із заповненою інформацією «Дата встановлення статусу» 10.07.2025 о 08:49 год. з відміткою «Доставлено».

Відтак, строк на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року закінчився 11 серпня 2025 року (понеділок).

Разом з цим, апеляційну скаргу Головне управління ДПС в Одеській області подало лише 12 серпня 2025 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.

При цьому, при поданні апеляційної скарги відповідач не заявляв клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та не вказував поважні причини його пропуску.

На виконання ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху від 13 серпня 2025 року відповідач заявив про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, обґрунтовуючи його тими ж доводами, що викладені й у касаційній скарзі, що наведено вище. Зокрема, на переконання відповідача, пропущений строк на подання апеляційної скарги становить один день, що фактично не є істотним та таким, що не може свідчити про недобросовісність апелянта чи призвести до обмеження його права на апеляційне оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою апеляційного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що податковий орган не навів обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку, а також не надав доказів неможливості своєчасного подання апеляційної скарги.

У заяві про поновлення строку Головне управління ДПС в Одеській області не посилалося на запровадження воєнного стану чи інші об`єктивні обставини, що перешкоджали своєчасному зверненню до суду. Посилання ж у касаційній скарзі на те, що такі обставини були зазначені, спростовуються змістом заяви, наявної у матеріалах справи.

Колегія суддів Верховного Суду вважає, що суд апеляційної інстанції діяв у межах процесуальних повноважень і не проявив надмірного формалізму, зокрема, надав відповідачу строк, визначений законом, для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору та обґрунтування підстав пропуску строку. Встановлені КАС України строки на оскарження рішень судів мають імперативний характер та спрямовані на забезпечення принципів правової визначеності і стабільності судових рішень. Саме дотримання процесуальних строків є необхідною умовою реалізації права на справедливий суд, тоді як їхнє безпідставне поновлення призводить до порушення балансу прав учасників процесу.

Практика Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії», «Перес де Рада Каванілес проти Іспанії», «Белес та інші проти Чеської Республіки») підкреслює, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати процесуальним обмеженням, якщо вони переслідують легітимну мету та не позбавляють заявника можливості ефективно реалізувати це право. Надмірний формалізм є неприпустимим лише тоді, коли він фактично унеможливлює доступ до правосуддя. У цьому випадку апеляційний суд діяв пропорційно і в межах національного законодавства, не обмеживши права податкового органу на судовий захист.

Отже, суд апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки податковий орган не навів жодних об`єктивних перешкод для своєчасного подання апеляційної скарги, а подані у касаційній інстанції доводи не спростовують правильності таких висновків.

Дії апеляційного суду узгоджуються з вимогами статей 121, 295, 299 КАС України, а також з принципом правової визначеності, який є складовою принципу верховенства права, що закріплений у статті 129 Конституції України. Підстав для висновку про порушення права заявника на доступ до правосуддя або прояв надмірного формалізму не встановлено.

Скаржник не довів поважності причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою, отже у суду апеляційної інстанції були наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

Суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а ухвала суду апеляційної інстанцій - без змін.

Згідно із частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року у справі №640/4518/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Р. Ф. Ханова

І. Я. Олендер

В. В. Хохуляк