Справа № 420/36589/25
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 листопада 2025 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 (від 29.10.2025 р. вхід. № 114021/25) про забезпечення доказів по справі № 420/36589/25, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати дії суб`єктів владних повноважень, а саме посадових осіб Служби безпеки України, зокрема ОСОБА_2 , які полягали у направленні та поданні незаконних запитів щодо отримання інформації стосовно нього, ОСОБА_1 без його відома та згоди, у тому числі запитів, що містять вимоги про надання персональних даних, відомостей про стан військового обліку, придатність до військової служби та наявність (відсутність) відстрочки від призову протиправними.

- зобов`язати відповідні суб`єкти владних повноважень, а саме посадових осіб Служби безпеки України, зокрема ОСОБА_2 утриматися від вчинення певних дій, а саме від направлення будь-яких запитів або вчинення інших дій, спрямованих на отримання, обробку чи поширення інформації стосовно нього, ОСОБА_1 , без належних правових підстав та згоди суб`єкта персональних даних.

29.10.2025 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення доказів, шляхом витребування доказів від Служби безпеки України (адреса: 65045, м. Одеса вул. Єврейська, 43; Код ) та Центрального управління Служби безпеки України ( адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 33; Код ), а саме: - належним чином засвідчені копії всіх поданих запитів, звернень, заяв відносно нього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), отриманих відповідей на них у тому числі в межах кримінального провадження №0000014 від 20.02.2025 протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали. - інформацію щодо статусу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у кримінальному провадженні №0000014 протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

У заяві про забезпечення доказів заявником зазначено, що йому стало відомо про те, що в межах кримінального провадження №0000014 від 20.02.2025 відносно нього посадовими особами Служби безпеки України, зокрема ОСОБА_2 були надіслані запити до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо отримання інформації про його військово-обліковий статус, придатність до служби та наявність (або відсутність) відстрочки із зазначенням її типу. До посадових осіб відповідних правоохоронних органів він направив запит від 28.10.2025 року, щодо отримання належним чином засвідчених копій всіх поданих запитів, звернень, заяв відносно мене та отриманих відповідей на них, у тому числі в межах кримінального провадження №0000014 від 20.02.2025. Отже, у зв`язку з не наданням відповідачем відповіді на запит, а також не надання копії документів, з огляду на їхню важливість для об`єктивного розгляду справи, виникла необхідність у забезпеченні доказів шляхом витребування судом зазначеної інформації у Служби безпеки України. Вказана інформація входить в предмет доказування у справі і необхідна для правильного її вирішення. При цьому, є об`єктивні підстави припускати, що зазначені документи можуть бути втрачені або знищені, а їхнє подальше одержання стане неможливим або суттєво утрудненим.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 117 КАС України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

У заяві про забезпечення доказів заявник просив розглянути вказану заяву за його відсутності.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зокрема, дослідивши доводи, наведені у заяві, у контексті положень чинного процесуального законодавства, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно з ч. 1 ст. 115 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються:

докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх огляду за місцем знаходження, застосовується у тих випадках, коли існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. При цьому, щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах, та лише в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 березня 2020 року по справі № 9901/608/19 зазначила, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 9901/845/18.

Між тим, дослідивши ретельно наведені ОСОБА_1 у заяві (від 29.10.2025 р. вхід. № 114021/25) про забезпечення доказів, доводи, твердження, аргументи, судом встановлено, що заява про забезпечення доказів, а також додані до неї докази, не містять належних посилань/обгрунтувань щодо наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання доказів щодо забезпечення котрих просить позивач, стане згодом неможливим або утрудненим, а отже, заява позивача про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 114 КАС України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву позивача щодо забезпечення доказів необґрунтованою належними, достатніми, переконливими доводами, а відтак, такою, що не підлягає задоволенню.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 114-117, 242, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (від 29.10.2025 р. вхід. № 114021/25) про забезпечення доказів по справі № 420/36589/25, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.255 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду у строки визначені статтею 295 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.