Справа № 340/2976/23
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 340/2976/23

провадження № К/990/4195/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Кашпур О. В., Мацедонської В. Е.,

розглянув у порядку письмового провадження в суді касаційної інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Холоденка Романа Володимировича на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року, прийнятої у складі колегії суддів: головуючого судді - Чередниченка В.Є., суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

І. Суть спору

1. У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

1.1. визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплатити збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні ОСОБА_1 в закладах охорони здоров`я та відпустках для лікування після тяжкого поранення за періоди з 21 травня 2022 року по 22 травня 2022 року, з 23 травня 2022 року по 07 червня 2022 року, з 07 червня 2022 року по 10 червня 2022 року та з 10 червня 2022 року по 25 липня 2022 року;

1.2. зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100000 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні ОСОБА_1 в закладах охорони здоров`я та відпустках для лікування після тяжкого поранення за періоди з 21 травня 2022 року по 22 травня 2022 року, з 23 травня 2022 року по 07 червня 2022 року, з 07 червня 2022 року по 10 червня 2022 року та з 10 червня 2022 року по 25 липня 2022 року.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за період його перебування у закладах охорони здоров`я для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме у періоди з 21 травня 2022 року по 22 травня 2022 року, з 23 травня 2022 року по 07 червня 2022 року, з 07 червня 2022 року по 10 червня 2022 року та з 10 червня 2022 року по 25 липня 2022 року, відповідач не нараховував та не виплачував позивачу додаткову винагороду збільшену до 100000 грн.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

3. ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» був мобілізований до Військової частини НОМЕР_1 .

4. Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 234 від 20 травня 2022 року ОСОБА_1 одержав МВТ (мінно-вибухову травму) внаслідок військових дій: Акубаротразма, Сенсоневральна приглухуватість з двох боків, більш ліворуч. За обставини: під час захисту Батьківщини в околицях нсп. Устинівка, Луганської обл. виконуючи бойове завдання перебування в засобах індивідуального захисту, на момент поранення в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння не перебував.

5. У зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у періоди:

5.1. з 21 травня 2022 року по 22 травня 2022 року - перебував на обстеженні і лікуванні у медичній роті В/ч НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 ;

5.2. з 23 травня 2022 року по 07 червня 2022 року перебував на лікуванні в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова»;

5.3. з 07 червня 2022 року по 10 червня 2022 року - перебував на лікуванні у КНПКРР «Кропивницька центральна районна лікарня»;

5.4. з 10 червня 2022 року по 25 липня 2022 року - перебував на лікуванні в КНП «Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради».

6. 18 квітня 2023 року ОСОБА_1 було надано довідку про розрахунок його грошового забезпечення.

7. Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування і невиплати позивачу у збільшеному розмірі додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168) у спірний період, звернувся з цим позовом до суду.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

8. Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 12 серпня 2024 року позов задовольнив повністю.

Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я за періоди з 21 травня 2022 року по 22 травня 2022 року, з 23 травня 2022 року по 07 червня 2022 року, з 07 червня 2022 року по 10 червня 2022 року та з 10 червня 2022 року по 25 липня 2022 року.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100000 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням його перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я за періоди з 21 травня 2022 року по 22 травня 2022 року, з 23 травня 2022 року по 07 червня 2022 року, з 07 червня 2022 року по 10 червня 2022 року та з 10 червня 2022 року по 25 липня 2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

9. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що норми Постанови № 168 передбачають дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100000 грн, а саме:

1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

10. Рішення суду мотивовано тим, що у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, позивач у спірний період перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, що підтверджується відповідними медичними виписками, а тому позивач набув права на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, у розмірі, збільшеному до 100000 грн пропорційно дням перебування на лікуванні за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, однак така не була нарахована та виплачена.

11. Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 20 листопада 2024 року скасував рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року та прийняв нове про відмову у задоволенні позову.

12. Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції зазначив, що Постанова № 168 надає право на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн військовослужбовцям, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини. При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що зазначена норма направлена на виплату додаткової винагороди тим військовослужбовцям, які лікують саме поранення (контузію, травму, каліцтво) пов`язане із захистом Батьківщини, що носить разовий характер отримання, а не захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, яке є супутнім основному діагнозу або є наслідком (захворюванням) такого поранення (контузії, травми, каліцтва).

13. Суд апеляційної інстанції установив, що відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 234 від 10 листопада 2022 року, позивач виконуючи бойове завдання, під час захисту Батьківщини одержав «МВТ (мінно-вибухову травму), Акубаротравма, Сенсоневральна приглухуватість з двох боків, більш ліворуч».

14. Разом з цим зазначив, що з аналізу наданих позивачем виписок з медичних карт вбачається, що «МВТ (мінно-вибухову травму), Акубаротравма, Сенсоневральна приглухуватість з двох боків, більш ліворуч» зазначено як «супутній діагноз» тому діагнозу лікування якого позивач проходив на стаціонарному лікуванні за періоди з 21 травня 2022 року по 22 травня 2022 року, з 23 травня 2022 року по 07 червня 2022 року, з 07 червня 2022 року по 10 червня 2022 року та з 10 червня 2022 року по 25 липня 2022 року.

15. Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що з наданих позивачем документів неможливо беззаперечно встановити той факт, що позивач у спірний період перебував на стаціонарному лікуванні з лікування саме поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

16. У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Холоденко Роман Володимирович (далі - представник позивача) просить Верховний Суд скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

17. В обґрунтування підстав касаційного оскарження представник позивача покликався на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

18. На переконання представника позивача, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, не врахував висновків щодо застосування норми права, визначеної у Постанові № 168, що стосується нарахування та виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови, у розмірі 100000 грн в частині, що стосується перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, викладених у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2024 року у справі № 340/5387/22 та від 05 вересня 2024 року у справі № 340/5390/22 у подібних правовідносинах.

19. В той же час, як зазначає представник позивача, вказівка у виписках про лікування ОСОБА_1 як основного чи супутнього діагнозів не відміняє тієї обставини, що останній проходив стаціонарне лікування саме у зв`язку з отриманням травми під час безпосередньої участі у бойових діях.

20. Покликання суду апеляційної інстанції на те, що з наданих позивачем документів неможливо беззаперечно встановити той факт, що позивач у спірний період перебував на стаціонарному лікуванні з лікування саме поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, є необґрунтованим та протирічить вищезгаданим нормам права.

21. Серед іншого, представник позивача звертає увагу, що додаткова винагорода у розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі - Положення № 402), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

22. Верховний Суд ухвалою від 18 березня 2025 року визнав поважними причини пропуску представника ОСОБА_1 - адвоката Холоденка Романа Володимировича строку на касаційне оскарження і поновив цей строк, відкрив касаційне провадження за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Холоденка Романа Володимировича на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі № 340/2976/23 з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

23. Військова частина НОМЕР_1 у відзиві просила суд відмовити у задоволенні касаційної скарги, а постанову суду апеляційної інстанції залишити в силі.

V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування

24. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

25. Відповідно до статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

26. Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

27. Приписами частин другої-четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

28. Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

29. На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята Постанова № 168.

30. Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

31. Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

32. 01 квітня 2022 року до Постанови № 168 постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

33. З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністр оборони України прийняв рішення - окреме доручення від 23 червня 2022 року № 912/з/29, яким, серед іншого, у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, також включати військовослужбовців, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24 лютого 2022 року).

34. Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення № 402, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку №5).

35. У Довідці обов`язково зазначити: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).

36. Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок №260, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

37. Згідно з пунктами 2, 3 розділу I Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

38. Згідно з пунктом 17 розділу I Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

39. Пунктом 16 розділу І Порядку №260 встановлено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

VI. Позиція Верховного Суду

40. Частинами першою та другою статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

41. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

42. Спірним питанням у межах розгляду цієї справи є право позивача на нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з отриманим 20 травня 2022 року пораненням за періоди з 21 травня 2022 року по 22 травня 2022 року, з 23 травня 2022 року по 07 червня 2022 року, з 07 червня 2022 року по 10 червня 2022 року та з 10 червня 2022 року по 25 липня 2022 року.

43. Суд у контексті спірних правовідносин уважає за необхідне зазначити таке.

44. Виходячи зі змісту наведених норм, у період дії воєнного стану додаткова винагорода до 100000 грн на місяць виплачується за час перебування вказаних військовослужбовців на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

45. Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва).

46. Отже, військовослужбовець має право на отримання збільшеної до 100000 грн винагороди за період безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а також за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, чи у відпустці для лікування після тяжкого поранення (контузії, травми або каліцтва).

47. Проте умовою її виплати є належне підтвердження фактів: виконання бойових завдань; отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), а також надання відпусток за станом здоров`я через отримане тяжке поранення на підставі висновку військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

48. У контексті викладеного Суд зауважує, що предметом доказування у цій справі є обставини, що підтверджують наявність/відсутність підстав для отримання позивачем збільшеної додаткової винагороди до 100000 грн на місяць, за період його лікування з 21 травня 2022 року по 25 липня 2022 року, а тому наведені обставини були ключовими та підлягали обов`язковому встановленню у судовому процесі.

49. Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), за формою, наведеною у додатку 5 Положення № 402, яка видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, що обов`язково містить:

військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини;

інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста;

обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва);

підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

50. Отже, додаткова винагорода у розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва). Умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання, пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), який містить об`єктивні дані та висновки службового розслідування, які це підтверджують.

51. Повертаючись до обставин цієї справи, варто зазначити, що суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що умови, передбачені нормами Постанови № 168, які необхідні для виплати збільшеної до 100000 грн винагороди, позивачем дотримані та підтверджуються матеріалами справи.

52. Водночас суд апеляційної інстанції дійшов протилежного висновку, вказавши, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні за діагнозом відповідно до виписок медичних карток «гострий мозковий інсульт за ішемічним типом у ВББ (21.05.22р.) з лівобічною пірамідною недостатністю, вираженим вестибуло-атактичним синдромом, дисфагією, елементами дизартрії, органічним астенічним розладом на тлі гіпертонічної хвороби 3 стадії, атеросклеротично-стенозуючого та окклюзуючого ураження МАГ, дисциркуляторної енцефалопатії 2 стадії складного генезу» (а.с.14-15), «ГПМК по ішемічному типу у басейні ВБА - 21.05.2022, тетрапірамідна недостатність з легким лівобічним геміпарезом, виражений вестибуло-атактичний синдром, елементами бульбарного парезу з дисфогією та дизартрією, астенічний синдром з конітивними зниженнями. ДЕ ІІ ст. складного генезу. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. Стан після мінно-вибухової травми (20.05.2022). Акубаротравма. Сенсоневральна приглухуватість з двох боків, більш зліва» (а.с.16), «гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом у вестебробазилярному басейні (22.05.2022 року), ранній відновний період», при цьому супутній діагноз зазначено «церебральний атеросклароз. ІХС: дифузійний кардіосклероз, ГХ 111 ст 11 ст ризик 4 СН 1 ФК. Стан після мінно-вибухової травми (20.05.2022). Акубаротравма. Сенсоневральна приглухуватість з двох боків, більш зліва. Ангіопатія сітківки обох очей» (а.с.17), проте «МВТ (мінно-вибухову травму), Акубаротравма, Сенсоневральна приглухуватість з двох боків, більш ліворуч» зазначено як «супутній діагноз».

53. Натомість Верховний Суд зауважує, що у період з 21.05.2022 по 22.05.2022 позивач перебував на обстеженні і лікуванні у медичній роті Військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 , у період з 23.05.2022 по 07.06.2022 позивач перебував на лікуванні в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова», у період з 07.06.2022 по 10.06.2022 позивач перебував на лікуванні у КНПКРР «Кропивницька центральна районна лікарня»; у період з 10.06.2022 по 25.07.2022 позивач перебував на лікуванні в КНП «Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради».

При цьому відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 234 ОСОБА_1 20 травня 2022 року одержав МВТ (мінно-вибухову травму) внаслідок військових дій.

Наведене свідчить, що саме після отримання мінно-вибухової травми (20.05.2022) позивач розпочав своє стаціонарне лікування, тобто з 21 травня 2022 року, а тому Верховний Суд критично оцінює наведені судом апеляційної інстанції мотиви, що з наданих позивачем документів неможливо беззаперечно встановити той факт, що позивач у спірний період перебував на стаціонарному лікуванні з лікування саме поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини.

54. Ураховуючи приписи статті 242 КАС України, обґрунтованим визнається судове рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.

55. Це означає, що судове рішення має містити пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, проте не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.

56. Верховний Суд у постанові від 16 березня 2023 року у справі № 600/747/22-а наголошував, що обов`язок суду встановити дійсні обставини справи під час розгляду адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого статтею 2 та частиною четвертою статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд уживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

57. Матеріалами справи, окрім виписок з медичних карток стаціонарного хворого, також містять інші докази, яким суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки, що, на переконання Суду, є одним із визначальних факторів для визначення наявності або відсутності права у позивача на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100000 грн на місяць за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

58. З огляду на наведене, у контексті обставин справи, з яких виник спір, а також зважаючи на аргументи позивача та наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції мав би більш ретельно дослідити зазначені вище докази та надати їм оцінку.

59. Такий підхід до вирішення спору або підтвердив би доводи позивача або спростував би їх. Щонайменше судовий розгляд через призму повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи не давав би підстав сумніватися у правильності дій/рішень відповідача, а також у дотриманні судом апеляційної інстанції завдань і принципів адміністративного судочинства.

60. Виходячи зі змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві, саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

61. З наведеного убачається, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, дійшов передчасних висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , не надавши належної правової оцінки доказам та обставинам, що можуть вплинути на правильність вирішення цієї справи.

62. Суд касаційної інстанції в силу положень статті 341 КАС України обмежений у праві додаткової перевірки зібраних у справі доказів.

63. Відповідно до підпункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1-3 частини четвертої статті 328 цього Кодексу.

64. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 353 КАС України).

65. Таким чином, з огляду на приписи частини другої статті 353 КАС України, касаційна скарга належить задоволенню частково, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанцій - скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

66. Під час нового розгляду, суду апеляційної інстанції необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків і надати оцінку заявленим позовним вимогам відповідно до частини другої статті 2 КАС України та з урахуванням установленого статтею 6 цього Кодексу принципу верховенства права.

VII. Судові витрати

67. З огляду на результат касаційного розгляду питання про розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не вирішується.

Керуючись статтями 2, 242, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Холоденка Романа Володимировича задовольнити частково.

2. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року скасувати, а справу № 340/2976/23 направити на новий судовий розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Кашпур

В. Е. Мацедонська