Справа № 450/1654/25
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 450/1654/25 пров. № А/857/35484/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань Демидюк О.В.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 серпня 2025 року (головуючий суддя: Мельничук І.І., місце ухвалення - м. Пустомити) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції № 2 (м. Зборів) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Інспектора Відділення поліції № 2 (м. Зборів) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Шуберта Юрія Степановича, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 , 18.04.2025 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4478503 від 11.04.2025 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовує позов тим, що 11 квітня 2025 року, ОСОБА_1 разом з дружиною та онуками на автомобілі КІА «Соренто» держ. ном. знак НОМЕР_1 здійснював поїздку в с. Сосулівка Чортківського району Тернопільської області. Рухався по дорозі Львів - Тернопіль, в напрямку м. Тернопіль. Близько 17 год. 40 хв. по ходу руху заїхав на автозаправку «ОККО», що на кільцевій дорозі м. Зборів. Після того, як діти зайшли на заправку вони сіли в автомобіль і він почав рух. Однак онук попросив зачекати бо його почало нудити і ОСОБА_1 запаркував автомобіль на площадці заправки, що ліворуч від автомагістралі. За кілька хвилин до нього підійшов працівник поліції та звернув увагу, що ним порушено правила дорожнього руху, а саме порушено вимоги дорожнього знаку 3.21 Правил дорожнього руху. На заперечення позивача і пояснення, що він діяв правомірно, працівник поліції не реагував. Відтак, будучи законослухняним громадянином, розуміючи що поліцейський перебуває на службі та виконує обов`язки, Кузь В. Я. запропонував йому діяти згідно його повноважень. У подальшому інспектором Відділення поліції № 2 (м. Зборів) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Шубертом Юрієм Степановичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4478503 від 11.04.2025.

Згідно цієї постанови ОСОБА_1 нібито порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова є незаконною та винесена з грубим порушенням норм закону, а відтак підлягає скасуванню. Вказує, що позивач Правила дорожнього руху України не порушував та вважає, що інспектор незаконно виніс постанову відносно нього. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм закону.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 серпня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, а саме п. 8.4 «в», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому поліцейським ВП № 2 (м. Зборів) Тернопільського районного управління поліції ГУНП у Тернопільській області старшого сержанта поліції Шубертом Юрієм Степановичем, у межах повноважень та на законних підставах, винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено стягнення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою поліцейського ВП № 2 (м. Зборів) Тернопільського районного управління поліції ГУНП у Тернопільській області старшого сержанта поліції Шуберта Юрія Степановича серії ЕНА № 4478503 від 11.04.2025, позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Згідно вказаної постанови, 11.04.2025 о 17:37 год. у м. Зборів, вул. Тернопільська, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом KIA SORENTO д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив 8.4 (в) ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з цим позовом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України), дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено» відноситься відповідно до п. 8.4 ПДР України до забороняючих знаків, які запроваджують або скасовують певні обмеження.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що до матеріалів справи додано відеозаписи з нагрудного відеореєстратора MOTOROLA 856718 та автореєстратора 7 Омаі А800, які в розумінні ст. 251 КУпАП є належними доказами по цій справі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції відмовляючи в позові покликався на те, що згідно відеозапису з автомобільного реєстратора працівників поліції, ОСОБА_1 рухаючись транспортним засобом марки «Kia», моделі «Sorento» із д.н.з НОМЕР_1 , увімкнувши світловий покажчик повороту здійснює маневр відповідно напрямку, тим самим, ігнорує заборону в`їзду транспортних засобів.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає такі покликання суду першої інстанції помилковими.

Так, проаналізувавши відео з автомобільного реєстратора працівників поліції, судом апеляційної інстанції встановлено, що цей відеозпис не підтверджує, що позивач рухаючись транспортним засобом марки «Kia», моделі «Sorento» із д.н.з НОМЕР_1 проігнорував дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», оскільки на цьому відео взагалі відсутній дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», натомість наявний дорожній знак 5.38.1 «Пішохідний перехід»

Суд апеляційної інстанції, також, звертає увагу, що з відео нагрудного відеореєстратора MOTOROLA 856718 не є можливим встановити, що позивач порушив проїзд дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено».

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що до матеріалів справи відповідачем не долучено схему організації дорожнього руху на вулиці вул. Тернопільській у м. Зборові, яка б могла підтвердити або спростувати наявність дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» на цій вулиці.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що саме на суб`єкта владних повноважень, у розглядуваній справі - Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, покладено обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Отже, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності, та мотивів, покладених в основу оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку про недоведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачем не було вчинено порушень ПДР України, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позов, допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 6 ст. 139 КАС України).

Враховуючи вищенаведене, понесені позивачем у цій справі судові витрати, зокрема судовий збір ним сплачений (а. с. 1, 149) в сумі 1210 грн 92 коп, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань саме з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Керуючись ст. ст. 268, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 серпня 2025 року у справі № 450/1654/25 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4478503 від 11.04.2025 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 1210 грн 92 коп (однієї тисячі двісті десять гривень дев`яносто дві копійки).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 05.11.25