Справа № 160/20930/25
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.2001 року по 23.05.2004 року, з 30.06.2004 року по 12.01.2005 року та з 30.04.2005 року по 30.06.2005 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.06.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області протиправно не було зараховано до пільгового стажу періоду навчання позивача.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зазначає таке.
Відповідно до ст. 18 цього Закону до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання. Технікуми цим переліком не передбачені. З огляду на зазначене, період навчання в Павлоградському технікумі Національного гірничого університету (диплом серії НОМЕР_1 ) з 01.09.2001 по 31.12.2003 зараховано лише до загального страхового стажу.
Таким чином, за період після 01.01.2004 до страхового стажу зараховуються періоди діяльності залежно від факту та суми сплачених внесків, зокрема, до страхового стажу зараховується час навчання лише за умови добровільної сплати єдиного соціального внеску.
Враховуючи вищевикладене, позивач не має права на зарахування до страхового стажу періоду навчання в Павлоградському технікумі Національного гірничого університету з 01.01.2004 по 30.06.2005, а, отже, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
З огляду на те, що період навчання з 01.01.2004 по 30.06.2005 до вступу на роботу не зараховано до страхового стажу, відсутні підстави для зарахування періоду навчання до стажу робіт, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки не виконуються вимоги ст. 38 Закону України «Про професійну технічну освіту».
Що стосується виробничої практики, то вона зараховується до пільгового стажу при умові, що робота проходила під землею повний робочий день з зарахуванням наказом по відповідній професії ( лист Мінсоцзахисту України від 05.11.1993 №02-81 орг. ). Таким чином, відповідачем зараховано до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 період проходження виробничої практики з 24.05.2004 по 29.06.2004 та з 13.01.2005 по 29.04.2005.
Згідно наданих документів не підтвердилась наявність у позивача пільгового стажу на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України та в провідних професіях на таких роботах, отже правових підстав на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст.114 Закону № 1058 позивачу немає.
Оскільки позивач не має підтвердженого необхідними документами у встановленому порядку пільгового стажу на підземних роботах - 25 років або стажу підземної роботи на провідних професіях 20 років та не досяг 50-річного віку , то у нього відсутнє право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2, 3 ст. 114 Закону № 1058.
Відповідач у відзиві на позовну заяву просить залучити співвідповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
В обґрунтування клопотання про залучення співвідповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зазначає, що оскаржуване рішення було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для долучення до матеріалів електронної пенсійної справи позивача.
Суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання, оскільки позивач не звертався з позовними вимогами до вказаного Головного управління. Головне управління в Дніпропетровській області не здійснювало розгляд заяви позивача.
ОСОБА_1 подав до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відповідь на відзив, в якій підтримав свої позовні вимоги та вказав, що клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області є безпідставним, оскільки позовні вимоги направлені до відповідача, який приймав рішення по його заяві. Залучення співвідповідача змінить обсяг і предмет розгляду справи, що суперечить принципу диспозитивності та ч. 2 ст. 3 КАС України.
В період з 17.10.2025 по 31.10.2025 суддя знаходилась у відпустці, що підтверджується довідкою Відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Справа розглянута в перший день виходу судді з відпустки.
Ухвалою суду від 03.11.2025 судом продовжено процесмуальний строк розгляду справи.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 звернувся 06.06.2025 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою і документами про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пенсійним фондом зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.
Встановлено, що вік заявника 40 років 1 місяць 11 днів.
Страховий стаж заявника становить 42 роки 6 місяців 16 днів.
Пільговий стаж особи становить 20 років 2 місяці 6 днів, в тому числі: стаж роботи на підземних і відкритих гірничих роботах (20) -4 роки 0 місяців 12 днів; за Постановою №202 (25) стаж роботи на підземних 16 років 1 місяць 24 дні.
За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди. Враховуючи, вищевикладене, прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності необхідного пільгового стажу -25 (20) років.
Головним управлінням також зазначено, що статтею 18 Закону України Про професійну (професійно - технічну освіту) передбачено типи закладів професійної (професійно - технічної) освіти. Технікуми цим переліком не передбачені.
Особи, які навчаються у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі цим переліком не передбачені. З огляду на зазначене, період навчання в Павлоградському технікумі Національного гірничого університету (диплом серії НОМЕР_1 ) з 01.09.2001 по 31.12.2003 зараховано до загального страхового стажу.
З 01.01.2004 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Таким чином, за період після 01.01.2005 до страхового стажу зараховуються періоди діяльності залежно від факту та суми сплату сплачених внесків.
Позивач, не погоджуючись із діями відповідача щодо прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, звернувся з позовом до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до ч 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом 1 статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом 1 пункту 1 частини 2 цієї статті.
Частиною 5 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Частиною 1 ст. 45 Закону України № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
За визначенням у ч. 1 ст. 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058-IV.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закон України № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах (Порядок №383).
Відповідно до п.2 Порядку № 383, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637.
Статтею 62 закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Спірним є незарахування відповідачем до пільгового стажу періоду навчання позивача з 01.09.2001 по 23.05.2004, з 30.06.2004 по 12.01.2005 та з 30.04.2005 по 30.06.2005 у Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України, що вбачається з розрахунку стажу позивача (форма РС-право).
Відповідно до диплому серії НОМЕР_2 та додатку до нього, позивач з 01.09.2001 року по 30.06.2005 року навчався в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» та здобув кваліфікацію «гірничий технік технолог».
За записами трудової книжки НОМЕР_3 від 28.05.2004 ОСОБА_1
24.05.2004 прийнятий учнем гірника підземного до Філії шахти «Західно-Донбаська» ВАТ ДХК «Павлоградвугілля» з повним робочим днем у шахті на період виробничої практики відповідно до розпорядження №39-к від 21.05.2004;
звільнений за п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням виробничої практики відповідно до розпорядження №59-к від 01.07.2004;
13.01.2005 прийнятий учнем гірника очисного забою з повним робочим днем у шахті до Філії шахти «Західно-Донбаська» ВАТ ДХК «Павлоградвугілля» відповідно до розпорядження №64-к від 13.01.2005;
29.04.2005 звільнений за п. 2 ст. ст. 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням виробничої практики відповідно до розпорядження №64-к від 05.05.2005.
Позивачем також надано довідку Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №479 від 06.06.2025 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутніх записів в ній.
Відповідно до вказаної довідки ОСОБА_1 працював повний робочий день на ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Шахті «Західно Донбаська»:
за період з 24.05.2004 по 29.06.2004 за професією, посадою учень гірника підземного дільниці з видобутку вугілля з повним робочим днем у шахті (виробнича практика) в гірничому виробництві проведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 пункт а позиція 1.1а постанови КМУ №36 від 16.01.2003.
Дана професія дає право виходу на пенсію на пільгових умовах, передбачених ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Стаж складає 00 років 01 місяць 06 днів.
За період з 13.01.2005 по 29.04.2005 учнем гірника очисного забою підземного дільниці з видобутку вугілля з повним робочим днем у шахті (виробнича практика) в гірничому виробництві проведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 пункт а позиція 1.1а постанови КМУ №36 від 16.01.2003.
Дана професія дає право виходу на пенсію на пільгових умовах, передбачених ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Стаж складає 00 років 03 місяці 17 днів.
На час роботи позивача діяли Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року, відповідно до Розділу І «Гірничі роботи» п. 1 п.п. 1.1а на пільгових умовах за Списком № 1 мають право «усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах».
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 затверджена Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників (Інструкція №58).
Відповідно до п 2.16. Інструкції №58 для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів, та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.
Згідно п. "д" ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XIІ, до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).
Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами.
Згідно п. 8 Порядку №637, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Таким чином, як записами трудової книжки, так і дипломом навчального закладу підтверджено час навчання позивача.
Статтею 4 Закону України «Про професійно-технічну освіту» ( в редакції на час закінчення позивачем навчання) встановлено, що система професійно-технічної освіти складається з професійно-технічних навчальних закладів незалежно від форм власності та підпорядкування, навчально-методичних, наукових, навчально-виробничих, навчально-комерційних, видавничо-поліграфічних, культурно-освітніх, фізкультурно-оздоровчих, обчислювальних та інших підприємств, установ, організацій та органів управління ними, що здійснюють або забезпечують підготовку кваліфікованих робітників.
Професійно-технічна освіта здійснюється у професійно-технічних навчальних закладах за денною, вечірньою (змінною) формами навчання, з відривом і без відриву від виробництва та за індивідуальними навчальними планами (ст. 12 Закону «Про професійно-технічну освіту».)
У ст. 15 Закону «Про професійно-технічну освіту» наведені освітньо-кваліфікаційні рівні професійно-технічної освіти.
Так, випускнику професійно-технічного навчального закладу, який успішно пройшов кваліфікаційну атестацію, присвоюється кваліфікація "кваліфікований робітник" з набутої професії відповідного розряду (категорії).
Випускнику, який закінчив відповідний курс навчання в акредитованому вищому професійному училищі певного рівня акредитації, може присвоюватись кваліфікація "молодший спеціаліст".
За приписами ст.ст. 17, 18 Закону «Про професійно-технічну освіту» професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я. До професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закон України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Відповідно до записів трудової книжки позивач після закінчення 30.06.2005 навчання 19.08.2005 був прийнятий майстром гірничим підземним з повним робочим днем у шахті відповідно до розпорядження №122к від 18.08.2005 .
З наведених норм законодавства вбачається, що технікум , в якому навчався позивач було закладом професійної (професійно-технічної) освіти, а отже вказаний період навчання позивача може бути віднесений до пільгового стажу, оскільки з моменту закінчення навчального закладу до виходу позивачем на роботу минуло менше трьох місяців.
Таким чином, відповідачем безпідставно не зараховано період навчання позивача до пільгового стажу роботи , що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Щодо посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на можливість зарахувати до страхового стажу після 01.01.2004 час навчання лише за умови добровільної сплати єдиного соціального внеску, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застрахованими особами є громадяни, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи за договорами цивільно-правового характеру.
За осіб, які працюють на вищезазначених умовах, страхувальник (роботодавець) зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати до солідарної системи в установлені строки та в повному обсязі страхові внески від об`єкту для їх нарахування.
Згідно з ч. 5, 6 ст. 20 Закону № 1058-IV страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.
Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1. 2. 4 статті 14 нього Закону, календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 етапі 14 цього Закону квартал.
Відповідно до вимог ст. 106 Закону № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати.
За змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника (в даному випадку роботодавця).
На підставі викладеного позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів його роботи.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постановах від 25.09.2018 у справі № 242/65/17, від 22.11.2018 у справі №242/4793/16, від 11.07.2019 у справі № 242/1484/17, від 27.02.2019 у справі № 242/1871/17 та №423/3544/16-а, від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а.
Разом з тим позовні вимоги з визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області протиправними не є належним способом захисту, оскільки права позивача порушені рішенням , прийнятим за результатом розгляду його заяви .
Пунктом 10 ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачі не надали.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду із позовом сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн., що підтверджується квитанцією до про сплату № SYK8+BDFE-8QUE від 17.07.2025.
Суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, враховуючи задоволення позову вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 968,96 грн.
Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона