Справа № 480/5763/25
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2025 року Справа № 480/5763/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5763/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:
Позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не зарахуванні позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 зарахувати позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , про що винести відповідний наказ та поставити на всі види відповідних забезпечень;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не розгляді рапортів позивача про звільнення з військової служби;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт військовослужбовця позивача від 15 березня 2023 року про звільнення з військової служби за сімейними обставинами та прийняти рішення за наслідком такого розгляду, з врахуванням висновків суду.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є військовослужбовцем.
Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 18 березня 2022 року за № 38 солдата ОСОБА_1 призвано ІНФОРМАЦІЯ_1 18 березня 2022 року на посаду стрільця 2 відділення 1 взводу роти охорони третього відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 та з вказаної дати зараховано до списків особового складу і поставлено на всі види забезпечення, вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою.
Позивач перебував на вказаній вище посаді до 16 лютого 2023 року та в подальшому витягом з наказу від 16 лютого 2023 року № 39 позивача зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .
З 16 лютого 2023 року виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Підставою постав наказ командира військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Збройних Сил України (по особовому складу) від 13 лютого 2023 року № 20-РС.
Позивач пояснює, що у нього була (в тому числі й наявна) підстав для звільнення з військової служби, визначена підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (в редакції, на момент подання рапорту) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), а саме у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своїми батьками, що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Так, на виконання наказу командира військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Збройних Сил України та припису від 16 лютого 2023 року за № 29, позивач прибув в розпорядження військової частини НОМЕР_1 , де проінформував про наявність у останнього підстав для звільнення з військової служби та подав рапорт із відповідними додатками на підтвердження вказаних обставин.
Оскільки останнього не було проінформовано про розгляд рапорту про звільнення, тому другий рапорт, датований 25 лютого 2023 року окремо було подано до відповідача шляхом поштового відправлення з описом вкладу. Рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 розглянуто не було.
Крім того, позивачем подано додатковий рапорт про звільнення з військової служби, датований 15 березня 2023 року, який було прийнято відповідачем та зареєстровано 15 березня 2023 року за вх. № 5341, що підтверджується відміткою військової частини НОМЕР_1 .
Не погодившись із бездіяльністю відповідача, останній звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою суду від 24.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У відзиві на позовну заяву відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає про те, що з матеріалів справи та внутрішньої документації відповідача вбачається, що позивач не виконав процедуру прибуття та зарахування до особового складу частини належним чином. Зокрема не надав повний пакет документів, необхідних для зарахування до списків особового складу, включаючи медичні висновки, особову справу та інші матеріали, передбачені Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170.
Наголошує, що замість виконання обов`язків за посадою та інтеграції в структуру частини, позивач одразу повідомив про намір звільнитися з військової служби за сімейними обставинами та подав рапорт, що свідчить про відсутність наміру проходити службу в розпорядженні відповідача.
Командування частини, враховуючи наявність у позивача потенційних підстав для звільнення (які, однак, не відповідали вимогам закону на момент розгляду), рекомендувало йому звернутися до попереднього місця служби (третього відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ) для ініціювання процедури звільнення, оскільки зарахування до нової частини військовослужбовця, який одразу заявляє про звільнення, суперечить принципам військової дисципліни та ефективності комплектування (статті 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 15 березня 1999 року № 551-XIV).
Щодо рапортів про звільнення представник пояснив, що рапорт від 25 лютого 2023 року, надісланий поштовим відправленням, був отриманий, але не міг бути розглянутий по суті, оскільки позивач не був зарахований до особового складу частини та не перебував у її розпорядженні на момент подання. Рапорт від 15 березня 2023 року (зареєстрований за вх. № 5341) був розглянутий, але відхилений, оскільки надані документи (висновок ЛКК від 03 березня 2023 року № 160, висновок № 67/582 від 24 січня 2023 року тощо) не повністю відповідали вимогам закону на момент розгляду. Про відхилення рапорту позивача було повідомлено усно, а також через ТЦК та СП, куди він був спрямований для подальшого врегулювання. Звернення позивача до військової служби правопорядку (лист від 06 квітня 2024 року № 1100) не стосувалися безпосередньо дій відповідача, а були спрямовані на перевірку дій ТЦК та СП, що підтверджує відсутність бездіяльності з боку військової частини НОМЕР_1 .
Зазначає, що факти, наведені позивачем (зокрема, аудіозаписи розмов), є суб`єктивними та не можуть слугувати належними доказами, оскільки не зафіксовані в офіційному порядку та не підтверджують протиправність дій відповідача.
Станом на дату подання позову (21 липня 2025 року) минув значний час з моменту подій (понад 2 роки), протягом якого позивач не вживав активних заходів для врегулювання ситуації в установленому порядку, що може свідчити про відсутність реальної шкоди від начебто бездіяльності відповідача. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач є військовослужбовцем та відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 18 березня 2022 року за № 38 солдата ОСОБА_1 призвано ІНФОРМАЦІЯ_1 18 березня 2022 року на посаду стрільця 2 відділення 1 взводу роти охорони третього відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 та з вказаної дати зараховано до списків особового складу і поставлено на всі види забезпечення, вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою.
Позивач перебував на вказаній вище посаді до 16 лютого 2023 року та відповідно до витягу з наказу від 16 лютого 2023 року № 39 позивача зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Підставою постав наказ командира військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Збройних Сил України (по особовому складу) від 13 лютого 2023 року № 20-РС.
На виконання наказу командира військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Збройних Сил України та припису від 16 лютого 2023 року за № 29, позивач прибув в розпорядження військової частини НОМЕР_1 , де проінформував про наявність у останнього підстав для звільнення з військової служби та подав рапорт із відповідними додатками на підтвердження вказаних обставин.
Позивача не було проінформовано про розгляд рапорту про звільнення, у зв`язку з чим він подав рапорт, датований 25 лютого 2023 року шляхом поштового відправлення з описом вкладу. Рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 розглянуто не було.
Позивачем подано додатковий рапорт про звільнення з військової служби, датований 15 березня 2023 року, який було прийнято відповідачем та зареєстровано 15 березня 2023 року за вх. № 5341, що підтверджується відміткою військової частини НОМЕР_1 . Рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 розглянуто не було.
Оскільки відповідач продовжує бездіяльність, не зараховуючи ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній, вважаючи таку бездіяльність протиправною, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан.
Указом Президента України від 24.02.2022 за № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Згідно з ч.1 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) початком проходження військової служби вважається: 1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу; 2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації; 3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних; 4) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; 5) день зарахування до списків особового складу військової частини - для громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом, зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; 6) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян України, які зараховані до військового оперативного резерву після їх звільнення з військової служби та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до п.2.8 глави 2 розділу II "Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України" зарахування до списків військової частини прибулого особового складу (прийом на роботу працівників) проводиться наказом по стройовій частині, у день прибуття особового складу до військової частини. Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є: для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця; для працівників - особисті заяви про прийом на роботу з відповідним рішенням щодо прийняття їх на роботу. До списків особового складу військової частини наказами не зараховуються особи, прикомандировані з інших військових частин.
Як зазначено у п.7 "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 за № 1153/2008, військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.
Судом враховано, що інформація про наказ щодо зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 відсутня, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне зобов`язати військову частину НОМЕР_1 зарахувати позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , про що винести відповідний наказ та поставити на всі види відповідних забезпечень.
Крім того, згідно з пп. "г" п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Згідно з п.233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджених указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.
Судом встановлено, що на виконання наказу командира військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Збройних Сил України та припису від 16 лютого 2023 року за № 29, позивач прибув в розпорядження військової частини НОМЕР_1 , де проінформував про наявність у останнього підстав для звільнення з військової служби.
Позивач подав рапорт із відповідними додатками на підтвердження вказаних обставин.
Останнього не було проінформовано про розгляд рапорту про звільнення, тому другий рапорт, датований 25 лютого 2023 року окремо було подано до відповідача шляхом поштового відправлення з описом вкладу. Рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 розглянуто не було.
Станом на день подання даної позовної заяви, ані позивач, ані його представник не були повідомлені про результати розгляду та прийняте рішення по рапортам.
Відповідно до абз.4 п.241 Положення № 1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.
Враховуючи викладене, за результатом розгляду рапорту військовослужбовця приймається відповідне рішення.
Так, позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із рапортом про звільнення з військової служби.
Військовою частиною НОМЕР_1 не надано доказів зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та розгляду рапорту позивача про звільнення з військової служби.
Тобто, відповідачем не вирішено питання про задоволення або відмову у задоволенні рапорту позивача про звільнення з військової служби.
Отже, відповідного рішення за результатами розгляду рапорту позивача про звільнення з військової служби відповідачем не було прийнято.
За таких обставин, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та не розгляду рапорту про звільнення ОСОБА_1 з військової служби відповідно до підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий облік і військову службу".
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , про що винести відповідний наказ та поставити на всі види відповідних забезпечень.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не розгляді рапортів ОСОБА_1 про звільнення з військової служби.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 від 15 березня 2023 року про звільнення з військової служби за сімейними обставинами та прийняти рішення за наслідком такого розгляду, з врахуванням висновків суду.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал