Справа № 340/3672/25
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 340/3672/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 ( сукддя ОСОБА_1 ) в адміністративній справі №340/3672/25 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивачка), через представника Пасюка В.В., звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач), у якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 21.03.2025 року №27/д, прийняте у формі Витягу із протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині повернення документів ОСОБА_2 на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги;

зобов`язати повторно розглянути заяву від 14.01.2025 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії поблизу населеного пункту Червонопопівка Сєвєродонецького району Луганської області та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 від отриманих поранень не сумісних з життям під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії поблизу населеного пункту Червонопопівка Северодонецького району Луганської області. Заява подана позивачкою, як жінкою, з якою загиблий ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі та цей факт встановлено рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області, яке набрало законної сили. Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум було прийнято рішення, оформлене Витягом із протоколу від 21.03.2025 року №27/д (затверджено ТВО державного секретаря Міністерства оборони України 28.03.2025 року), яким повернуто позивачці документи на доопрацювання з метою надання документів, яким встановлено факт перебування на утриманні загиблого з посиланням на редакцію статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, чинної на дату смерті військовослужбовця, якою зазначено, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Позивачка вважає, що повернення документів на доопрацювання із вказаною відповідачем мотивацією є протиправним та порушує її право на отримання одноразової грошової допомоги, гарантованої Державою.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року вимоги позову задоволено.

З апеляційною скаргою звернувся відповідач, зазнаючи про помилковість висновків суду першої інстанції, оскільки відповідно до вимог статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції на день смерті ОСОБА_3 23.12.2022 року) право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Тобто, законом (на дату виникнення права) було встановлено, що члени сім`ї та особи, з якими військовослужбовець проживав без реєстрації шлюбу, до цієї категорії не відносяться. Позивачка не надала документів на підтвердження того, що вона входить до кола осіб, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги. Відповідно до наданих документів заявниця не відноситься до одного з подружжя загиблого, який не одружився вдруге.

У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд виходить з наступного.

Колегією суддів з`ясовано, військовослужбовець Військовослужбовець ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер від отриманих поранень не сумісних з життям під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії поблизу населеного пункту Червонопопівка Северодонецького району Луганської області (а.с.10).

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області рішенням від 04.06.2024 року у справі №399/261/24, яке набрало законної сили 10.09.2024 року, встановив факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з грудня 2005 року по 15.12.2022 року (а.с.23-26).

26.07.2024 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про виплату одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 , з яким спільно проживала без реєстрації шлюбу.

Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення, оформлене протоколом від 22.11.2024 № 37/д, яким документи позивача повернуто на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Після цього позивачка знову звернулася до відповідача із заявою про виплату одноразової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 , з яким спільно проживала без реєстрації шлюбу.

Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення, оформлене протоколом від 21.03.2025 № 27/д, яким документи позивача повторно повернуто на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги (а.с.11-12).

Не погодившись із рішенням, оформленим протоколом від 21.03.2025 № 27/д, позивачка звернулась до суду.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи рішення по суті спору, суд першої інстанції зазначив, що оспорюване рішення відповідача мотивовано саме відсутністю доказів на підтвердження перебування позивачки на утриманні загиблого (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі). При цьому, рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 04.06.2024 року у справі №399/261/24 підтверджується факт того, що ОСОБА_3 спільно проживав, був пов`язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов`язки з позивачкою, тобто вони фактично були подружжям, що дає право позивачці на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до частини 1 статті 16-1 Закону № 2011-XII. Таким чином, рішенням суду підтверджується факт того, що ОСОБА_3 спільно проживав, був пов`язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов`язки з позивачкою, тобто вони фактично були подружжям, що дає право позивачці на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до частини 1 статті 16-1 Закону № 2011-XII. Отже, повернення позивачці документів на доопрацювання з метою надання документів на підтвердження перебування позивачки на утриманні загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України"Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", є необґрунтованим.

Проте з таким висновком суд першої інстанції у повній мірі не погоджується колегія суддів, оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову, але помилився щодо мотивів такого задоволення, не всі мотиви, що стали основою рішення суду першої інстанції, є правильними, тому його мотивувальну частину необхідно змінити, виклавши її у редакції цієї постанови.

Статтею 16 Закону № 2011-XII (у редакції, чинній на час встановлення ІІ групи інвалідності) закріплено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 4 частини 2 статті 16 зазначеного Закону передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до частини 9 статті 16-3 Закону № 2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з пунктом 12 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Відповідно до пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих позивачем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак у даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.

Повернення документів за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу Порядком №975 не передбачено, а тому повернення Міністерством оборони України документів позивача без прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить нормам порядку №975.

Досліджуючи обставини справи, встановлено, що Міністерством оборони України рішення щодо призначення чи відмови у призначенні одноразової грошової допомоги не приймалося.

Таким чином, позов підлягає задоволенню, так як прийняття відповідачем рішення про повернення на доопрацювання документів позивача про призначення одноразової грошової допомоги суперечить вимогам Порядку № 975, оскільки положеннями цього Порядку не передбачено можливості вирішення цього питання шляхом прийняття рішення про повернення документів на доопрацювання.

Щодо доводів апелянта про ненадання позивачем повного пакету документів, то колегія суддів зазначає, що дослідженню у цій справі підлягає саме законність прийнятого рішення, тобто чи прийнято таке у межах та у спосіб визначених законодавством повноважень, а не підстави, за яких документи були надіслані на доопрацювання.

Поряд із цим, колегія суддів, відхиляє доводи Міноборони про те, що положення статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ на позивача не розповсюджуються, оскільки такі аргументи не були підставою для відмови у призначенні і виплаті позивачу спірної грошової допомоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, однак з інших підстав та мотивів викладених у даній постанові.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 в адміністративній справі №340/3672/25 змінити в частині мотивів і підстав задоволення позову.

В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 в адміністративній справі №340/3672/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 30 жовтня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 04 листопада 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко