Справа № 140/11809/25
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

04 листопада 2025 року ЛуцькСправа № 140/11809/25
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІС-АВТО» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІС-АВТО» до Головного управління ДПС у Волинській області, відповідно до якого просить суд визнати протиправним та скасувати:

1) податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 10.06.2025 №4;

2) податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 09.10.2025 №4.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

До суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідач вказує, що позивач звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області з вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, згідно з якими встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 34 497 828 грн, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також зауважує, що дана адміністративна справа становить значний суспільний інтерес та має важливе значення для контролюючого органу. Окрім того, з матеріалів справи та відповідно до поданої позовної заяви існує ряд розбіжностей, які необхідно з`ясувати під час судового розгляду. Таким чином, слід об`єктивно встановити усі обставини по справі, що можливо лише при розгляді справи за правилами загального провадження, яке передбачає додаткові стадії судового процесу, зокрема такі як стадія підготовчого засідання, розгляд справи по суті, в якому учасники по справі можуть надати необхідні пояснення та докази, а також стадія судових дебатів.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу (частина четверта статті 12 КАС України).

Цей перелік є вичерпним.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження у даній справі є податкові повідомлення-рішення:

· № 4 від 10.06.2025, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 17 248 914 грн;

· № 4 від 09.10.2025, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 17 248 914 грн.

Суд зазначає, що рішення контролюючого органу про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість не має наслідком стягнення грошових коштів з платника податків.

В той час, коли обов`язковою умовою розгляду справи в порядку загального провадження визначено оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 4 частини четвертої статті 12 КАС України)

Отже посилання відповідача на суму позову, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є необґрунтованим.

Таким чином спір, що є предметом розгляду у даній адміністративній справі, не підлягає розгляду виключно за правилами загального позовного провадження.

Частина друга статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Крім того, відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З наведеного слідує, що пояснення сторін, надані в ході судових засідань не є доказами в розумінні приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, в той час як судом рішення приймається на підставі тих доказів, з якими ознайомлені усі учасники справи та відносно яких, у разі сумнівів в їх достовірності, необхідності уточнення будь-яких даних, сторони мають право подати письмові заяви по суті справи. Крім того, в силу приписів частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, саме на відповідача покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Водночас, суд звертає увагу, що розгляд справи в порядку спрощеного провадження не передбачає спрощеного дослідження наявних у справі доказів.

Зважаючи на наведене, суд не вбачає підстав для розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження, а відтак клопотання відповідача не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 12, 248, 257, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя Ф.А. Волдінер