Справа № 753/16648/25
Суддя: Мицик Ю. С.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/326/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Мицик Ю.С. розглянувши в порядку статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2025 року адвокат Ковальова Олена Олександрівна, діючи в інтересах ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ), звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 30 липня 2025 року ОСОБА_1 , керуючи належним йому транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 240D», державний номерний знак НОМЕР_1 , у селі Кіпті на 97 км автомобільної дороги М-01, був зупинений працівниками патрульної поліції.

На місці зупинки позивачу було повідомлено, що згідно з постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення № 734/1504/25, його позбавлено права керування транспортними засобами строком на три місяці. У зв`язку з цим у діях ОСОБА_1 працівники поліції вбачали склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

За результатами розгляду справи відносно позивача було винесено постанову серії ЕНА № 5351789 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Копію постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 травня 2025 року позивач отримав особисто лише 04 серпня 2025 року, після чого звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на зазначене судове рішення.

Представник позивача зазначила, що на момент складання постанови ОСОБА_1 не був обізнаний про факт позбавлення його права керування транспортними засобами. У зв`язку з цим, на переконання представника, у діях позивача відсутня суб`єктивна сторона, як обов`язковий елемент складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП.

Ухвалою суду від 12 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до провадження, постановлено здійснювати розгляд справи відповідно до вимог статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України - у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву [а.с. 23-24].

27 серпня 2025 року засобом поштового зв`язку (направлений 25 серпня 2025 року) на адресу Дарницького районного суду м. Києва від Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву [а.с. 32-38].

У відзиві представник відповідача зазначив, що твердження позивача про необізнаність із постановою суду, якою його було позбавлено права керування, не відповідають дійсності. Представник відповідача зауважив, що 23 травня 2025 року для виконання на адресу Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції надійшла належним чином засвідчена копія постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 травня 2025 року. Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, зазначена постанова набрала законної сили 13 травня 2025 року.

Таким чином, виявивши порушення Правил дорожнього руху, поліцейський вжив заходів щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, виніс постанову відносно ОСОБА_1 , яка є предметом оскарження у даній справі. Інспектор патрульної поліції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені законодавством України, а винесена постанова повністю відповідає вимогам статті 283 КУпАП. У зв`язку із зазначеним представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 01 вересня 2025 року було задоволено клопотання представника позивача - адвоката Ковальової Олени Олександрівни та зупинено провадження у справі до розгляду Чернігівським апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 травня 2025 року по справі №734/1504/25 [а.с. 52-53].

22 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача подала відповідь на відзив, у якій зазначила, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 08 вересня 2025 року встановлено, що позивач не був повідомлений про розгляд справи № 734/1504/25 та не був обізнаний про позбавлення його права керування транспортними засобами. Відтак, вказане виключає наявність у його діях складу адміністративного правопорушення [а.с. 62-64].

Ухвалою від 16 жовтня 2025 року суд поновив провадження у вказаній справі [а.с. 67-68].

Ухвалою суду від 21 жовтня 2025 року за згодою позивача залучено до участі у справі у якості співвідповідача Департамент патрульної поліції та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву [а.с. 74-75].

28 жовтня 2025 року представник Департаменту патрульної поліції засобами поштового зв`язку направив до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та ухвалити рішення з урахуванням доводів, викладених у відзиві на позовну заяву, поданому представником Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції [а.с. 80-82].

Суд повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що 30 липня 2025 року інспектором першого взводу першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області, старшим лейтенантом поліції Сосуном Олександром Миколайовичем було винесено постанову серії ЕНА № 5351789 за частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн [а.с. 40].

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 30 липня 2025 року о 14 годині 23 хвилини ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 240D», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-01 на 97 км, у межах села Кіпті Чернігівської області, будучи позбавленим права керування постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 травня 2025 року строком на три місяці.

Позивач, не погодившись з притягненням його до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП, звернувся з позовом до суду.

У відповідності із статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад адміністративного правопорушення передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Отже, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності виключно за умови встановлення складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини четвертої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Згідно статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).

Тобто, суб`єктивна сторона, як елемент складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена частиною четвертою статті 126 КУпАП, передбачає обов`язкову наявність умислу особи на вчинення такого правопорушення.

Таким чином, визначаючи наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частини 4 статті 126 КУпАП, обов`язковим є встановлення умислу позивача на вчинення адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого полягає в керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно пункту 2.4 «а» ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Приймаючи оспорювану постанову, відповідач вказував на те, що позивач 30 липня 2025 року керував транспортним засобом «Mercedes-Benz 240D», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 травня 2025 року у справі № 734/1504/25.

Заперечуючи вчинення адміністративного правопорушення, позивач наводив доводи, що він не був обізнаний з позбавленням його прав на керування транспортним засобом, він не міг усвідомити протиправний характер своїх дій, тобто відсутня ознака складу адміністративного правопорушення суб`єктивна сторона.

Досліджені матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт обізнаності позивача про факт позбавлення його права керування транспортними засобами на момент складення постанови про адміністративне правопорушення за частиною четвертою статті 126 КУпАП.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 травня 2025 року у справі № 734/1504/25 позивач оскаржив в апеляційному порядку. При цьому представник позивача просив поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи клопотання тим, що про існування такої постанови позивач дізнався лише 30 липня 2025 року, під час його зупинки працівниками патрульної поліції.

Такі аргументи позивача Чернігівський апеляційний суд визнав обґрунтованими, у зв`язку з чим поновив строки на оскарження постанови.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 08 вересня 2025 року скасовано постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 121 КУпАП та закрито провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зазначеною постановою апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_1 не був обізнаний про дату та час розгляду справи судом першої інстанції у зв`язку з проходженням військової служби, а також не отримував копію постанови суду від 01 травня 2025 року [а.с. 59-61].

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не підлягають повторному доказуванню.

З огляду на викладене, суд вважає, що за відсутності доказів обізнаності позивача про позбавлення його права керування транспортними засобами, притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП є неправомірним, оскільки за таких умов в його діях відсутній склад такого адміністративного правопорушення.

Вказане свідчить про винесення оскаржуваної постанови без належного та повного з`ясування всіх обставин справи, тобто передчасно, що є підставою для її скасування і закриття провадження у справі на підставі ч.3 ст. 286 КАС України.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат (судовий збір), то на підставі статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатами судового розгляду встановлено наявність підстав для задоволення позовних вимог, а позивач як учасник бойових дій відповідно до вимог закону звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи, на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись статтями 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 5351789 від 30 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20 400,00 грн.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною четвертою статті 126 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 04 листопада 2025 року.

СУДДЯ Ю.С. МИЦИК