Справа № 420/26708/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

06 листопада 2025 року м.Одеса
Справу передано для визначення складу суду в порядку, встановленому ч.1 ст.31 КАС України.
Матеріали адміністративної справи надійшли до суду 23.10.2025 року.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2024 року дана справа передана на розгляд судді Катаєвій Е.В.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2025 року справа передана на розгляд судді Бутенко А.В.
Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанова С.О. від 30.10.2025 року відведено від розгляду даної справи суддю Стефанова С.О.
06.11.2025 року головуючим суддею Л.Р. Юхтенко заявлено заяву про самовідвід.
Суд зазначає, що згідно з п.4 ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Згідно з ч.1 ст.40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Законодавець надає учасникам судового процесу можливість коректного розв`язання ситуації, що створилася, шляхом заяви самовідводу, що і є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання. На переконання суду, кінцевою метою законодавця було досягнення максимальної впевненості в тому, що в учасників процесу не повинно виникати сумнівів у неупередженості судді.
Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Аналогічна теза міститься в п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23), який передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ (черговим) з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Принцип незалежності й неупередженості суду, на думку Європейського суду з прав людини, має бути сформульований таким чином: «правосуддя не тільки має вершиться, але також має бути видно, що воно твориться». Інакше кажучи, зовнішній прояв здійснення правосуддя не має кидати тінь сумніву щодо неупередженості суду. Це питання довіри повинні викликати суди у народу та у сторін процесу.
Таким чином, враховуючи зазначене та беручи до уваги, що разом із позивачем у справі ОСОБА_1 до призначення його на посаду судді Окружного адміністративного суду м. Києва з травня 2009 року працювали в Одеському окружному адміністративному суді на посадах суддів цього суду, а отже знайомі, працювали в одному колективі, тому враховуючи, що змістом спірних правовідносин є дії члена Вищої ради правосуддя при розгляді дисциплінарної скарги стосовно позивача, які мають істотне особисте значення для позивача, суд, вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.
Згідно з ч.1 ст.41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 39, 40, 41 КАС України, суд
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили в порядку та спосіб, встановлений ст. 256 КАС України.

Суддя Л.Р.Юхтенко