Справа № 520/28970/25
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення доказів до подачі позову

05.11.2025 року Справа № 520/28970/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення доказів до подачі позовної заяви, в якій просив суд:

1) забезпечити докази:

- висновок військово лікарської комісії відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.10.2025 року;

- мобілізаційне розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 та/ або ІНФОРМАЦІЯ_2 виданого відносно ОСОБА_1 ;

- наказ командира військової частини НОМЕР_1 , щодо зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини НОМЕР_1 .

2) забезпечити докази у наступний спосіб:

- витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_2 Висновок військово-лікарської комісії відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.10.2025 року;

- витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_3 розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 та/ або ІНФОРМАЦІЯ_2 виданого відносно ОСОБА_1 .

- витребувати у військової частини НОМЕР_1 , Наказ командира військової частини НОМЕР_1 , щодо зарахування ОСОБА_1 до особового складу військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення доказів зазначено, що докази (документи) необхідні оскільки при поданні позовної заяви про визнання дій протиправними та зобов`язанні вчиненні певних дій ІНФОРМАЦІЯ_4 та військовою частиною « НОМЕР_1 », вони (докази) будуть виступати як предмет оскарження при поданні позовної заяви.

Заявнику у період знаходження (з 01.10.2025 року по 03.10.2025 рік) у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надали для ознайомлення жоден з документів які заявник просить витребувати, та після прибуття до військової частини НОМЕР_1 так само ОСОБА_1 був позбавлений можливості ознайомитись з наказом про зарахування до військової частини.

Відповідно до частини 1 - 3 статті 117 КАС України, заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Заявник та представники ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце якого повідомлялися належним чином у відповідності до вимог КАС України, що підтверджено наявними в матеріалах справи роздруківкою з сайту "Укрпошти" та довідками про доставку електронних листів в системі "Електронний суд".

Через систему "Електронний суд" заявником надіслано заяву, в якій просив здійснювати розгляд заяви про забезпечення доказів без його участі.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення доказів в порядку письмового провадження.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 4 статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Підстави та порядок забезпечення доказів визначено положеннями статті 114 КАС України, процедуру розгляду статтею 117 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (частина 2 статті 114 КАС України).

Положеннями частини першої статті 115 КАС України встановлено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Згідно з приписами частини 1 статті 116 КАС України, у заяві про забезпечення доказів зазначаються:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти;

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються наслідки, встановлені статтею 169 цього Кодексу (частина 3 статті 116 КАС України).

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд зазначає, що у заяві про забезпечення доказів заявник повинен навести обґрунтування необхідності забезпечення доказів із зазначенням підстав, визначених ч.1 ст.114 КАС України, тобто, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Проте, заявником не наведено жодних мотивів, які б дали підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Отже, у суду відсутні підстави вважати, що вказані у заяві про забезпечення доказів документи можуть бути втраченими або прихованими.

Аналізуючи наведені положення КАС України у зіставленні з вимогами заяви про забезпечення доказів, суд вважає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Дана правова позиція суду узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного суду від 11.03.2020 року по справі №9901/608/19, від 03 липня 2019 року у справі №9901/845/18.

Разом з цим, подана заявником заява про забезпечення доказів не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим.

Тобто, зазначена заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 114 КАС України.

Так, витребування доказів є самостійним процесуальним інструментом, який не є тотожним ані з забезпеченням доказів, ані з забезпеченням позову.

В даному випадку, звернувшись до суду з позовом позивач (заявник) не позбавлений права заявити клопотання про витребування доказів судом, у порядку встановленому КАС України.

З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Разом з цим, суд зазначає, що КАС України передбачає такий порядок отримання доказів, як витребування.

У відповідності до вимог ч.4 ст.9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з вимогами ч.1, ч.6 ст.80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Таким чином, за відсутності підстав для забезпечення доказів, учасник справи не позбавлений можливості доводити свою позицію доказами, отриманими в іншому порядку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви (ч.5 ст.117 КАС України).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 114, 115, 117, 241-243, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви - залишити без задоволення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя О.В.Шевченко