Справа № 448/262/25
Суддя: Кічак Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/262/25
Провадження № 2-а/448/11/25
Р І Ш Е Н Н Я
03.11.2025 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.
при секретарі судового засідання Тхір О.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -
І. Стислий виклад обставин справи.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 і ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №69 від 30.01.2025р., якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.
Стверджував, що 24.01.2025 року за №9 складено протокол відносно нього (позивача), за те, що ніби то він своєчасно не став на облік військовозобов`язаних у І-му відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 . У вказаному протоколі також було зазначено, що розгляд справи повинен відбутися в той же день об 10:00 год. у ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Покликався на те, що він (позивач) 24.01.2025 року з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 на розгляд вищевказаної справи, однак його усно було повідомлено, що постанова буде скерована у І-й відділ ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вказував, що 05.02.2025 року після чергового відвідування центру комплектування, він (позивач) все таки здав документи на відстрочку та такі працівником центру комплектування були прийняті, проте копії постанови про накладення адміністративного стягнення на нього (позивача) від 30.01.2025 року йому ніхто так і не надав.
Зазначив, що він незгідний та заперечує факт вчинення правопорушення, так як подія мала місце в 2018 році і була виявлена лише у 2025 році під час перевірки військовозобов`язаного. Частини 3 ст.210 КУпАП станом на 2018 року не існувало. Статтю 210 КУпАП доповнено частиною 3 Законом України «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 19.05.2024 року №3696-ІХ, який набув чинності 19.05.2024 року. До 19.05.2024 року ч.3 ст.210 КУпАП не існувало, з 19.05.2024 року встановлено 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку і одночасно введено норму, яка передбачає відповідальність за невиконання правил в умовах особливого періоду. В 2018 році йому виповнилося 27 років і це був граничний вік для призовника на час виникнення правовідносин стати на військовий облік як військовозобов`язаний згідно чинному законодавству на той час, строків виконання цих обов`язків в законі не було визначено, повістку він не отримував, місце проживання не змінював.
З огляду на викладене, просить визнати протиправною і скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП від 30.01.2025 року за №69, а провадження по справі закрити.
ІІ. Позиція учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак з матеріалів справи відомо, що його інтереси представлятиме адвокат Мулявка Н.О.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мулявка Н.О., в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій зазначив, що вимоги позовної заяви свого довірителя підтримує, просить суд таку задовольнити. Розгляд справи просить проводити у його відсутності та відсутності його довірителя, за наявними у справі матеріалами.
Представники відповідачів - ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судове засідання не з`явилися, хоча були своєчасно і належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки представники відповідача суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх (представників) відсутності чи про відкладення розгляду на адресу суду не надходили.
Відповідачі відзиву та документів до суду не надіслали, письмових пояснень з приводу позовних вимог не надали.
Згідно ч.4 ст.159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Враховуючи вимоги ч.3 п.1 ст.205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.
Відповідно до ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІІ. Процесуальні дії по справі.
20.02.2025 року позовну заяву позивача ОСОБА_1 залишено без руху зв`язку з наявними у ній недоліками.
04.03.2025 року відкрито провадження по даній адміністративній справі, поновлено стороні позивача строк звернення до суду із вказаним позовом, призначено справу до судового розгляду.
29.04.2025 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом, мотиви, з яких виходить суд, застосовані норми права та висновок суду.
Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно вимог частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Предметом оскарження в даній справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.
24.01.2025 року посадовою особою відповідача офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 відносно позивача ОСОБА_1 складено протокол за №9 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, що підтверджується копією такого протоколу, котрий міститься при матеріалах справи.
30.01.2025 року за наслідками розгляду вищевказаного протоколу відносно позивача ОСОБА_1 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_3 винесено постанову №69 про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень.
Суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що він в порушення Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не став своєчасно на військовий облік, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративний проступок - це насамперед дія або бездіяльність, що при наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя. До таких правил, зокрема, належать правила у сфері безпеки дорожнього руху.
Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст.210, 210--1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Частина 1 ст.210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Частина 3 ст.210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Згідно примітки положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Стаття 210 КУпАП викладена в новій редакції Законом України від 09.05.2024 року №3696-IX, який набрав законної сили 19.05.2024 року.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері виконання військового обов`язку і несення військової служби.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства України про військовий обов`язок і військову службу, а саме, у порушенні правил військового обліку, неявці на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасному поданні в обліковий орган відомостей про зміну свого місця проживання, освіти, місця роботи, посади.
Суб`єкт адміністративного проступку - особливий (військовозобов`язані, призовники)
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.
Вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, який регулює процедуру мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Згідно ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Судом встановлено, що згідно копії військово-облікового документу із застосунку Резерв+, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , військовозобов`язаний, перебуває на обліку у І-му відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 , уточнив данні адреси проживання вчасно, що стверджується відміткою із вказаного застосунку «дані уточнено вчасно».
Тобто, позивач ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку, вніс відомості про себе в Єдиний реєстр протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Стосовно обставин спірних правовідносин сторін у даній адміністративній справі, то в ході розгляду справи судом встановлено, що позивач, якому ще у 2018 році виповнилося 27 років, і це був граничний вік для призовника на час виникнення правовідносин, з якого у позивача виник обов`язок стати на військовий облік як військовозобов`язаного згідно Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, яка діяла на момент виявлення правопорушення. Однак, на той час законом не було визначено строків виконання цього обов`язку. Лише з 19 травня 2024 року Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму ч.3 ст.210 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил.
За твердженнями сторони позивача, не спростованими відповідачами, позивач ОСОБА_1 такий обов`язок виконав у липні 2024 року, однак на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.
Таким чином, позивач не міг вчинити правопорушення, передбачене саме ч.3 ст.210 КУпАП, з 13 серпня 2018 року (дата досягнення позивачем 27-річного віку та виникнення в нього обов`язку стати на військовий облік), бо норма ч.3 ст.210 КУпАП введена в дію лише 19 травня 2024 року.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_4 не проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП в присутності ОСОБА_4 , в зв`язку з чим не дотримано його право на подання заперечень, пояснень та право користуватися правовою допомогою, право приймати участь при розгляді справи.
Також, у спірній постанові за №69 не зазначено обов`язкових даних, а саме місце, час та спосіб вчинення адміністративного правопорушення, відсутність належних доказів прямого умислу або необережності в діях ОСОБА_1 , тощо.
Суд зазначає, що, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.
Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 14 лютого 2008 року у справі Кобець проти України зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Наявна у справі оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки постанова є саме тим рішенням відповідача, що оскаржується, в якому суб`єкт владних повноважень відображає своє власне бачення порушень.
Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію України та на спростування доводів позивача щодо відсутності в його діях такого порушення, відповідачами не надано, та не доведено наявність складу адміністративного правопорушення і відповідно правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Щодо клопотання, поданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , про заміну (виключення) первісного відповідача належним відповідачем - ІНФОРМАЦІЯ_6 , то суд вважає за необхідне зазначити наступне.
При зверненні з позовом до суду позивачем ОСОБА_1 зазначено відповідачами ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Положення частини 3 статті 48 КАС України передбачають, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.
Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом лише позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В п.30 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
За змістом ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).
Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені в ст.286 КАС України.
Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що належним відповідачем у справі є саме ІНФОРМАЦІЯ_6 , та при винесенні оскаржуваної постанови зазначеним відповідачем порушено норми вищезазначених нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження сторони позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення за №69 від 30 січня 2025 року слід скасувати, а провадження у справі закрити.
Разом з тим, в частині позовних вимог про визнання протиправною оскаржуваної постанови, суд відмовляє, оскільки такого способу захисту порушеного права ч.3 ст.286 КАС України не передбачає, а права та законні інтереси позивача ОСОБА_1 повністю поновлені за фактом скасування спірної постанови із закриттям справи про притягнення до адміністративної відповідальності.
V.Розподіл судових витрат.
Відповідно до вимог ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України).
ІНФОРМАЦІЯ_2 є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана юридична особа ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) має свій рахунок та несе відповідальність, а також виконує свої зобов`язання та здійснює діяльність як суб`єкт владних повноважень.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Отже, зважаючи на те, що судом ухвалюється рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 , то за рахунок бюджетних асигнувань саме ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.
На підставі викладено, керуючись статтями 1, 2, 6, 9, 77, 90, 132, 139, 241-246, 286, 295 КАС України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за №69 від 30 січня 2025 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення, - закрити.
У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса фактичного місця проживання: с.Тщенець, Яворівського району Львівської області;

Відповідачі:

- ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_9

Суддя Ю.В.Кічак