Справа № 460/13282/24
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 рокуСправа № 460/13282/24 пров. № А/857/10866/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року (суддя Недашківська К.М., м.Рівне, повний текст складено 24 лютого 2025 року), -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУПФ), в якому просила:

визнати протиправними дії ГУПФ щодо відмови у виплаті недоотриманої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_3 , нарахованої на виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду у справах № 460/13831/21 за період з 01.04.2019 по 31.01.2022 в розмірі 91887,08 грн та № 460/14102/23 (далі Рішення суду) за період з 01.07.2023 по 31.01.2024 в розмірі 62000 грн;

зобов`язати ГУПФ виплатити позивачу, недоотриману пенсію померлого чоловіка ОСОБА_3 , нараховану на виконання Рішень суду в розмірі 91887,08 грн та 62000 грн відповідно.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В доводах апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_2 (матір померлого чоловіка позивача) подала заяву про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_3 на виконання Рішень суду. Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 13.11.2024, останню внесено до реєстру як правонаступника яка має право на одержання сум нарахованих відповідно до Рішень суду у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 . Також зазначає, що на утриманні ОСОБА_3 перебувало двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є теж його правонаступниками. Вказує, що при зверненні кількох членів сім`ї належна сума ділиться між ними порівну.

Зазначає, що виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України. Невиконання судового рішення пенсійним органом в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подала.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на судове рішення, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання недоотриманої пенсій померлого чоловіка в силу приписів часини першої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ).

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_3 перебував на обліку у ГУПФ, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 25.09.2019.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 30.07.2024, виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Свідоцтво), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що здійснено відповідний актовий запис №1522.

В серпні 2024 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про виплату недотриманої пенсії її померлим чоловіком.

Листом від 20.08.2024 №9931-9298/Г-04/8-1700/24 позивачу відмовлено у задоволенні заяви. Вказано, що за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_3 у ГУПФ обліковуються суми коштів нараховані на виконання Рішення суду у сумі 91887,08 грн та 62000 грн відповідно. Оскільки кошти, нараховані на виконання зазначених вище Рішень суду підлягають виплаті померлому чоловіку, то для їх виплати, згідно з чинним законодавством, необхідно надати документи, що підтверджують право на їх отримання, яким може бути рішення суду про заміну сторони стягувана. Враховуючи зазначене, кошти, які були нараховані ОСОБА_3 на виконання зазначених судових рішень, будуть виплачені його правонаступнику за умови надходження до управління відповідного рішення суду про заміну сторони стягувана, з урахуванням дати набрання цим рішенням законної сили та наявності відповідного фінансування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до частин першої та третьої статті 61 Закону № 2262-XII суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Подібні положення передбачені також статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), згідно з якою сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

У постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року по справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 9 червня 2022 року у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону №1058-IV та частиною першою статті 61 Закону № 2262-XII, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Таким чином, суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону №2262-XII, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі Порядок № 3-1), пунктом 4 розділу І якого встановлено, що заява про призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого годувальника, який отримував пенсію відповідно до Закону, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення) (початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), прийняття (звільнення) на (зі) службу (служби), виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, виплату одноразової грошової допомоги може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1.

Згідно з пунктом 11 розділу І Порядку № 3-1, днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого органу (структурного підрозділу)) роз`яснюється, які документи необхідно подати додатково. При поданні цих документів до закінчення тримісячного строку з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів уповноваженим органом (структурним підрозділом) поштою, або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Порядку № 3-1 до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Відповідно до пункту 6 Розділу IV Порядку № 3-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.

Також за змістом пункту 2.26 розділу II «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника.

Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Отже, особа, яка претендує на виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, наділена правом звернення до органу пенсійного фонду із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера разом з доданими до неї документами, скориставшись одним із способів її подання, що визначені Порядком № 3-1.

Порядком № 3-1 визначено декілька способів на подання відповідної заяви та документів, а саме: через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису або пересилання поштою.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом.

Після смерті чоловіка, позивач, як дружина померлого пенсіонера, звернулася до пенсійного органу з заявою про виплату невиплаченої пенсії у шестимісячний строк відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ, додавши документи, передбачені пунктом 2.26 Порядку №22-1. Зауважень до поданих позивачем документів відповідач не висловив.

Крім того, у листі від 20.08.2024 відповідач не вказував на невідповідність поданої заяви формі, передбаченій додатком 4 Порядку № 3-1, а також вимогам Порядку №22-1, а також не вказував на недоліки чи відсутність будь-яких необхідних документів.

Водночас, право позивача на отримання суми пенсії, що належала пенсіонерові ОСОБА_6 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, не заперечується відповідачем у цій справі.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних у контексті вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки Рішення суду набрали законної сили за життя померлого ОСОБА_6 , нарахування пенсії було проведено, однак не виплачено в сумі 91887,08 грн та 62000 грн, позивач має право на виплату недоотриманих її чоловіком, у зв`язку з його смертю, сум пенсії у порядку статті 61 Закону № 2262-ХІІ.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відмова відповідача у виплаті позивачу нарахованої, але не виплаченої, пенсії померлого чоловіка, є протиправною.

В апеляційний скарзі відповідач, серед іншого зазначив, що ОСОБА_2 (матір померлого чоловіка позивача) 13.11.2024 подала заяву про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_3 на виконання Рішень суду та таку внесено до реєстру як правонаступника яка має право на одержання сум нарахованих відповідно до Рішень суду у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 . Також зазначив, що на утриманні ОСОБА_3 перебувало двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, відповідно до частин першої та третьої статті 61 Закону № 2262-XII суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Апеляційний суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 06.04.2022 у справі №200/10136/20-а, в якій суд дійшов висновку, що батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певних осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї.

Таким чином, матір померлого чоловіка позивача має право на виплату недоотриманих її сином, у зв`язку з його смертю, сум пенсії у рівній частці у порядку статті 61 Закону № 2262-ХІІ.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 4 червня 2025 року залучено ОСОБА_2 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Водночас, доказів того, що діти померлого чоловіка позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звертались з відповідною заявою у шестимісячний строк після смерті, відповідачем не надано.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що зазначені обставини не були предметом дослідження судом першої інстанції, оскільки відповідач відзиву на позовну заяву не подавав, про подання ОСОБА_2 13.11.2024 заяви про виплату недоотриманої пенсії не повідомив та не надав доказів внесення її до реєстру як правонаступника.

Відповідно до частини четвертої статті 159 КАС, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У свою чергу, відповідач не навів жодних поважних причин неподання такого відзиву, тому суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 308 КАС України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи доведе неможливість їх подання з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки відповідач не надав об`єктивних причин неподання відповідних доказів до суду першої інстанції, вказані обставини не впливають на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та не є підставою для його зміни чи скасування, оскільки не спростовують встановлений факт неправомірних дій відповідача щодо відмови позивачу у виплаті недоотриманої пенсії померлого чоловіка.

Водночас право інших членів сім`ї, зокрема матері померлого, на отримання частки при виплаті недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_3 має бути враховане пенсійним органом під час виконання рішення суду.

Щодо доводів апелянта про неможливість здійснення виплати перерахованої суми пенсії у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування, є безпідставними, оскільки право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати перерахованої пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади (місцевого самоврядування) не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
Т. В. Онишкевич