Справа № 280/4922/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2025 року м. Дніпросправа № 280/4922/24
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року

у справі №280/4922/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України, Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України, Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України, яка полягає у невидані відповідного наказу та нездійсненні нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260;

- зобов`язати Головне управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України видати наказ, яким нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260;

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Також позивач просив стягнути з Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни і у відповідності до Порядку № 260 від 07.06.2018 (зі змінами) та згідно із рішенням Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд має право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. 22.04.2024 позивач звернувся до начальника ТВО начальника управління соціального супроводу Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України із рапортом, в якому просив його клопотання перед вищим командуванням про виплату позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення. Однак, відповідач так і не здійснив відповідних розрахунків, що зазначено в витязі з Наказу начальника Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України (по стройовій частині) від 01.05.2024 № 104. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, за наявності відповідного рапорту, передбачено чинним законодавством, зокрема положеннями Порядку №260. Позивачем відповідний рапорт подавався, а тому не нарахування та невиплата такої матеріальної допомоги з боку відповідачів є протиправними. Суд також зазначив, що спірні правовідносини не стосуються дискреційних повноважень відповідача, а задоволення позовних вимог судом не є втручанням в такі повноваження.

Крім того, судом першої інстанції стягнуто на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 2000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-2 Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованими, ухвалено без повного та об`єктивного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що надання військовослужбовцю матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є правом командира, а не обов`язком, та напряму залежить від наявності відповідного фонду грошового забезпечення. Приводом для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є виключно рапорт/заява військовослужбовця із зазначенням підстави, визначеної п. 6 Окремого доручення № 183/у, а умовами проведення означеного платежу є окреме рішення командування військової частини (наказ) та фізична наявність видатків на асигнування у кошторисі Міністерства оборони України. Відповідач-2 звертає увагу, що позивачем не долучались до позовної заяви підтверджуючі матеріалі/докази, які б свідчили про набуття права на отримання такої допомоги. Окрім того, скаржник вважає, що пред`явлені позовні вимоги є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства.

Позивач та інший відповідач відзиви на апеляційну скаргу не подавали.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 15.03.2023 по 01.05.2024 проходив службу на посаді начальника відділу по роботі з сім`ями управління соціального супроводу Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України.

22.04.2024 позивач звернувся до начальника ТВО начальника управління соціального супроводу Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України із рапортом, в якому просив клопотання перед вищим командуванням про виплату позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення (а.с.8)

Наказом начальника Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України (по стройовій частині) № 104 від 01.05.2024 полковника ОСОБА_1 , начальника відділу по роботі з сім`ями управління соціального супроводу Головного управління морально-психологічного забезпечення збройних Сил України, який звільнений Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 13 квітня 2024 року № 624 з військової служби у запас за підпунктом «г» (через сімейні обставини або інші поважні причини) відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з правом носіння військового одягу, вважати таким що справи та посаду здав з 01.05.2024 (а.с.12).

Згідно вказаному наказу № 104 від 01.05.2024, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, позивач не отримав, що відповідачами не заперечується.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо не видання відповідного наказу та нездійснення нарахування та виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч.2 ст.9 Закону №2011-XII).

Відповідно до ч.4 ст.9 цього ж Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Постанови № 704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі державні органи).

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 704 надане право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, зокрема надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

За змістом пункту 7 Постанови № 704 видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення, передбачених у державному бюджеті для утримання державних органів.

За правилами розділу XXIV (Виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства Оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, в редакції на час виникнення спірних відносин, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення (п.1).

Згідно з пунктом 7 розділу XXIV Порядку №260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Відповідно до п. 9 розділу XXIV Порядку №260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

З метою виконання завдань Президента України та Кабінету Міністрів України, направлених на забезпечення належного соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, організації виконання Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» і забезпечення виконання поставлених перед Міністерством оборони України завдань щодо своєчасної виплати військовослужбовцям і працівникам належних видів грошового забезпечення та заробітної плати та нагородження особового складу Міністром оборони України видано Окреме доручення №183/уд від 16.01.2024.

Відповідно до п.5 цього Окремого доручення витрати на грошове забезпечення військовослужбовців з 01.01.2024 здійснювати за нормами, установленими нормативно-правовими актами та рішеннями Міністра оборони України, у межах виділених асигнувань на грошове забезпечення та дотримуватися такої послідовності щодо здійснення виплат:

розрахунки зі звільненими, переведеними до нового місця служби військовослужбовцями та виплати за рішеннями судів, які набрали законної сили;

щомісячне грошове забезпечення військовослужбовцям;

індексація грошового забезпечення;

додаткова винагорода на період дії воєнного стану згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168;

винагорода за успішне виконання бойового завдання в складі військової частини (підрозділу, групи) та за знищення (захоплення) техніки противника згідно Порядку виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 18.09.2020 № 340;

грошова допомога для оздоровлення;

інші одноразові обов`язкові додаткові види грошового забезпечення;

матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Пунктом 6 Окремого доручення №183/уд від 16.01.2024 встановлено: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав:

смерть військовослужбовця, його дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця;

поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця, пов`язаного із захистом Батьківщини, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану;

у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія);

захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С;

безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;

сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується один раз у 2024 році за однією з вищезазначених підстав внаслідок події, яка настала у 2024 році або у 2023 році, та за умови, що право на отримання зазначеної допомоги не було реалізовано у рік настання події (крім підстав зазначених в абзацах четвертому та дев`ятому цього пункту).

Інші підстави для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та її розміри будуть доведені окремим рішенням Міністра оборони України.

Таким чином, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - це одноразова щорічна додаткова виплата військовослужбовцям, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704, Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам № 260.

Розмір матеріальної допомоги та порядок її виплати щорічно визначається за рішенням Міністра оборони України.

Виходячи з наведеного правового регулювання в контексті спірних відносин, суд апеляційної інстанції вважає помилковим твердження суду першої інстанції, що право позивача на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, яке відповідно до норм Закону № 2011-ХІІ виникає за наявності рапорту, не ставиться у залежність від наявності підстав, які зазначені у рішенні Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку Окремим дорученням Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд реалізовані надані Міністру оборони України повноваження встановлювати розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань і порядок її виплати, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

У 2024 році згідно з дорученням Міністра оборони України від 16 січня 2024 року № 183/уд матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується у розмірі місячного грошового забезпечення (до якого включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги) та за наявності однієї з підстав, зазначених в п. 6 Окремого доручення Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/у.

Таким чином, подання військовослужбовцем рапорту про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є необхідною, але недостатньою для цього умовою, і само по собі не створює для відповідного органу обов`язку її виплатити.

Звертаючись із рапортом про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2024 році, військовослужбовець має зазначити певні підстави та надати документи, які підтверджують наявність таких обставин.

Оскільки виплата допомоги здійснюється на підставі наказу командира (начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги, вбачається, що ця допомога надається військовослужбовцю за результатом розгляду поданого ним рапорту, у межах виділених асигнувань на грошове забезпечення. Тобто, орган, що приймає рішення про виплату такої допомоги, має з`ясувати та встановити обставини, що дають підстави для виплати такої допомоги, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у її наданні.

У спірному випадку станом на день звільнення позивача з військової служби та виключення зі списків особового складу Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України відповідно до наказу начальника Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України (по стройовій частині) від 01.05.2024 № 104 позивач матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, не отримав.

Незважаючи на подання позивачем відповідного рапорту від 22.04.2024, відповідач-1 не навів жодної правової підстави не нарахування та не виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік та/або відмови по суті рапорту.

Наведені відповідачем-1 та скаржником підстави в поданих суду заявах по суті спору не покладались в основу не нарахування та невиплати позивачу такої допомоги. Посилання відповідача-2 в апеляційній скарзі на те, що посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 27.10.2021, позивачем до рапорту від 22.04.2024 не долучалось, не є підставою для визнання правомірними оскаржуваної бездіяльності Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України, оскільки орган, в якому проходив службу позивач, має бути обізнаним із статусом позивача, крім того, відповідач-1 не позбавлений можливості з`ясувати всі обставини, що зумовили позивача подати відповідний рапорт.

Будь-яке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим та пропорційним.

Фактично поданий позивачем рапорт від 22.04.2024 щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі місячного грошового забезпечення відповідачем-1 по суті з прийняттям мотивованого рішення не розглянутий; наявність або відсутність підстав та умов виплати позивачеві матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідачем-1, в тому числі з огляду на статус позивача як особи з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, у встановленому порядку не з`ясовані, що свідчить про допущену відповідачем-1 протиправну бездіяльність.

За таких обставин, враховуючи, що відповідно до наведених вище правових норм виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється на підставі наказу командира (начальника), вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги, в межах асигнувань на грошове забезпечення, за результатами розгляду рапорту військовослужбовця, суд апеляційної інстанції вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України видати наказ, яким нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Також з огляду на відсутність відповідного наказу не підлягають задоволенню позовні вимоги, пред`явлені до відповідача-2 - Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України.

В той же час, з метою захисту порушених прав позивача, керуючись ч.2 ст.9 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача-1 Головне управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України розглянути поданий позивачем рапорт щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік з прийняттям відповідного рішення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми права, внаслідок чого рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року по справі №280/4922/24 скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України, яка полягає у неприйнятті вмотивованого рішення за поданим ОСОБА_1 рапортом від 22.04.2024 щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Зобов`язати Головне управління морально-психологічного забезпечення Збройних Сил України розглянути поданий ОСОБА_1 рапорт від 22.04.2024 та прийняти рішення щодо виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

В решті позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко

суддя А.В. Суховаров