Справа № 460/15645/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2025 року м. Рівне №460/15645/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - співвідповідач), про (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 13.02.2025):

визнання протиправним та скасування рішення співвідповідача від 03.07.2024 за № 46 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язання співвідповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", військову службу в складі діючої армії в період бойових дій, безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Харківській областях, а саме періоди з 22.06.2022 по 14.01.2023, з 29.01.2023 по 27.05.2023, з 11.06.2023 по 06.07.2023, з 21.07.2023 по 10.12.2023, з 25.12.2023 по 17.02.2024, з 08.04.2024 по 18.05.2024, з 28.05.2024 по 29.09.2024 у кратному обчисленні (один місяць служби за три місяці).

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що в серпні 2024 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яку за принципом екстериторіальності було скеровано до співвідповідача для вирішення по суті. Рішенням співвідповідача від 03.07.2024 за № 46 позивачу відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (страховий стаж становить 21 рік 10 місяців 08 днів). При цьому, як вказує позивач, періоди його участі в бойових діях під час проходження військової служби були зараховані до страхового стажу без застосування кратності. Позивач не погоджується з таким рішенням пенсійного органу та вважає його протиправним, оскільки зарахування часу проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, а також у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Луганській, Донецькій та Харківській областях зараховується у трикратному розмірі, незалежно від того, який вид пенсії та за яким законом вона призначається. За наведеного, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

13.01.2025 через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", військова служба зараховується до страхового стажу в одинарному розмірі, а на пільгових умовах до стажу зараховується військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, лише при призначенні пенсії за вислугу років військовослужбовцям, тобто за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Враховуючи, що позивач не звертався із заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", то підстави для обчислення спірних періодів проходження військової служби на умова кратності відсутні. З огляду на наведене, відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю.

12.03.2025 через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому співвідповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог з мотивів, тотожних наведеним у відзиві відповідача. Просить в задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 26.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

14.02.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТ до суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача.

Ухвалою суду від 24.02.2025 задоволено клопотання представника позивача про залучення співвідповідача.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (23.03.1966) має статус учасника бойових дій, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Управлінням персонального штабу військової частини НОМЕР_2 28.09.2023.

26.06.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення дострокової пенсії за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На підставі пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії від 26.06.2024 направлено для розгляду до співвідповідача.

03.07.2024 співвідповідачем прийнято рішення № 46, яким позивачу відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно з вказаним рішенням страховий стаж позивача становить 21 рік 10 місяців 08 днів.

Також, наявним у справі розрахунком стажу (Форма РС-право) стверджується, що усі періоди страхового стажу позивача були обчислені співвідповідачем без урахування кратності.

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням співвідповідача та вважаючи його протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Суд зауважує, що з огляду на предмет спору та зміст спірних правовідносин, ключовим питанням у цій справі є набуття позивачем права на зарахування часу проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції, а також у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Луганській, Донецькій та Харківській областях, до страхового стажу на пільгових умовах (один місяць служби за три місяці) для призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вирішуючи вказане питання, суд виходить з такого.

З 01.04.1992 введено в дію в повному обсязі Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII). Згідно з Преамбулою, цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій; Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Згідно з Преамбулою, цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV, право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Зазначене положення кореспондується із статтею 16 Закону № 1788-ХІІ, згідно з якою військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейські, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Отже, з огляду на зміст положень Закону № 1058-IV та Закону № 1788-ХІІ, право на достроковий вихід на пенсію мають військовослужбовці - учасники бойових дій з наявністю двох обов`язкових умов у сукупності: вік 55 років; страховий стаж не менше 25 років.

Судом встановлено, що згідно з рішенням співвідповідача від 03.07.2024 № 46, на час звернення із заявою про призначення пенсії обчислений пенсійним органом страховий стаж позивача становив 21 рік 10 місяців 08 днів. При цьому, співвідповідач не зарахував в кратному обчисленні періоди проходження позивачем військової служби, під час яких останній брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Статтею 57 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

У розумінні частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

З огляду на частину шосту статті 2 Закону № 2232-ХІІ, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період є видом військової служби.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ), час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Зарахування періоду проходження військової служби у трикратному розмірі регулюється Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, яке затверджено Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/26071 (далі - Положення № 530).

Пунктом 1.1 Розділу 1 Положення № 530 визначено, що цим Положенням визначається порядок обчислення вислуги років (загального страхового стажу) для призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим з військової служби.

Відповідно до пункту 2.3 розділу ІІ Положення № 530 участь у бойових діях у воєнний час зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналіз наведених вище норм матеріального права дає суду підстави для висновку про те, що служба позивача, під час якої він брав участь у бойових діях, зумовлених військовою агресією російської федерації проти України, підлягає зарахуванню до його загального страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічна правова позиція щодо зарахування часу участі військовослужбовця в бойових діях у воєнний час до його загального страхового стажу на пільгових умовах - один місяць служби за три, при вирішенні питання щодо призначення йому дострокової пенсії за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV висловлена Верховним Судом у постановах від 05.06.2018 у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 у справі № 346/1454/17, 02.04.2020 у справі № 185/4140/17 (92-а/185/282/17) та від 18.01.2023 у справі № 1.380.2019.003739, що відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при вирішенні цієї справи.

При цьому, покликання співвідповідача на правові висновки, сформовані Верховним Судом у постанові від 27.03.2023 у справі № 520/16224/21, суд відхиляє з огляду на їх нерелевантність до застосування при вирішенні спору в цій справі. Так, в межах адміністративної справи № 520/16224/21 судами досліджувалося питання щодо наявності підстав для кратного обчислення періодів військової служби під час участі в бойових діях для призначення пенсії за вислугу років за нормами Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII. Отже, спірні правовідносини у справі № 520/16224/21 не є подібними (тотожними) до спірних правовідносин у цій справі.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_3 від 30.09.2024 № 2625/УБД (далі довідка № 2625/УБД), штаб-сержант ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) дійсно в період з 22.06.2022 по 14.01.2023, з 29.01.2023 по 27.05.2023, з 11.06.2023 по 06.07.2023, з 21.07.2023 по 10.12.2023, з 25.12.2023 по 17.02.2024, з 08.04.2024 по 18.05.2024, з 28.05.2024 по 29.09.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Богоявленка, Волноваськго р-ну, Донецької обл., н.п. Борова, Ізюмського р-ну, Харківської обл., н.п. Новоселівка Перша, Покровського р-ну, Донецької обл.

Суд зауважує, що вказана вище довідка складена за формою Додатку 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (зі змінами), та ця довідка підтверджує участь позивача у бойових діях у воєнний час, що відповідачем та співвідповідачем в ході судового розгляду не спростовано.

Проте, при обчисленні страхового стажу за періоди з 22.06.2022 по 14.01.2023, з 29.01.2023 по 27.05.2023, з 11.06.2023 по 06.07.2023, з 21.07.2023 по 10.12.2023, з 25.12.2023 по 17.02.2024, з 08.04.2024 по 18.05.2024, з 28.05.2024 по 29.09.2024 співвідповідач не врахував того, що позивач має право на пільгове обчислення стажу, та безпідставно не зарахував такий стаж як пільговий, що призвело до неправильного обрахунку загального страхового стажу позивача, і як наслідок прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії.

Вказані у довідці № 2625/УБД періоди служби в календарному обчисленні становлять 01 рік 11 місяців 16 днів, тобто 23 повних місяці, які були зараховані до загального страхового стажу позивача в одинарному розмірі.

Отже, до загального страхового стажу позивача, обчисленого співвідповідачем згідно з рішенням від 03.07.2024 № 46, необхідно додатково додати 46 місяців (з розрахунку: (23 місяці х 3) 23 місяці (врахованих відповідачем в одинарному розмірі) = 46 місяців).

Таким чином, в ході судового розгляду судом встановлено, що загальний страховий стаж позивача становить 25 років 08 місяців 08 днів (з розрахунку: 21 рік 10 місяців 08 днів + 46 місяців = 25 років 08 місяців 08 днів), чого з огляду на приписи пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV було достатньо для позитивного вирішення питання щодо призначення позивачу дострокової пенсії за віком.

За наведених обставин суд приходить до висновку про те, що рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу від 03.07.2024 № 46, прийняте співвідповідачем всупереч вимогам чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Водночас, вирішуючи питання про належний спосіб захисту (відновлення) порушених прав позивача суд враховує, що права позивача були порушення саме шляхом прийняття співвідповідачем спірного рішення про відмову в призначенні пенсії від 03.07.2024 № 46.

При цьому, в ході розгляду справи суд встановив наявність документально підтверджених відомостей про наявність у нього понад 25 років стажу та досягнення віку 55 років на момент звернення за призначенням пенсії, тому суд приходить до висновку, що в даному випадку для забезпечення належного та ефективного відновлення порушених прав позивача слід на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та ухвалити судове рішення про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 03.07.2024 № 46, зобов`язання співвідповідача зарахувати до загального страхового стажу періоди служби з 22.06.2022 по 14.01.2023, з 29.01.2023 по 27.05.2023, з 11.06.2023 по 06.07.2023, з 21.07.2023 по 10.12.2023, з 25.12.2023 по 17.02.2024, з 08.04.2024 по 18.05.2024, з 28.05.2024 по 29.09.2024 на умовах кратності (один місяць служби за три місяці), а також зобов`язання співвідповідача призначити позивачу дострокову пенсію за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV з дня звернення - 26.062024 (пункту 1 частини першої статті 45 № 1058-IV).

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, у якій колегія суддів дійшла висновку про те, що дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності їх рішень (дій, бездіяльності) та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак позовну заяву належить задовольнити повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат між сторонами у відповідності до статті 139 КАС України відсутні, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подання цього позову до суду на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", а доказів понесення інших судових витрат учасниками справи суду не надано.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 03.07.2024 за № 46 про відмову у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення дострокової пенсії за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди проходження військової служби з 22.06.2022 по 14.01.2023, з 29.01.2023 по 27.05.2023, з 11.06.2023 по 06.07.2023, з 21.07.2023 по 10.12.2023, з 25.12.2023 по 17.02.2024, з 08.04.2024 по 18.05.2024, з 28.05.2024 по 29.09.2024 у кратному обчисленні (один місяць служби за три місяці).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 26.06.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 06.11.2025.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028; код ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

співвідповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська обл., 79016; код ЄДРПОУ/РНОКПП 13814885).

Суддя Ольга ПОЛІЩУК