Справа № 360/1156/24
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 листопада 2025 року м. ДніпроСправа № 360/1156/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши у порядку письмового провадження заяву адвоката Скржешевського Максима Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі № 360/1156/24 за позовом адвоката Скржешевського Максима Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 22.10.2025 надійшла заява адвоката Скржешевського Максима Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі № 360/1156/24, в якій заявник просить суд:

змінити спосіб і порядок виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 у справі № 360/1156/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області заборгованості з виплати перерахованої пенсії за вислугу років у розмірі 379 295,72 грн на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що з відповіді ГУ ПФУ в Луганській області від 10.07.2025 № 1200-0204-8/17696 встановлено, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 у справі № 360/1156/24, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано суму доплати за період з 01.12.2019 по 31.03.2025 у сумі 379 295,72 грн. Проте, вказана доплата за період з 01.12.2019 по 31.03.2025 не була виплачена, що є підставою звернення із цією заявою.

Ухвалою від 22 жовтня 2025 року призначено до розгляду в порядку письмового провадження заяву адвоката Скржешевського Максима Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі № 360/1156/24.

Представником ГУПФУ в Луганській області надано письмові пояснення щодо заяви про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, згідно з якими відповідач просить відмовити у задоволенні заяви, з огляду на таке.

13.02.2025 рішення у справі № 360/1156/24 внесено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області до підсистеми «Реєстр судових рішень» інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (далі - ІКІС ПФУ РСР), реєстраційний номер 673246.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі № 360/1156/24 Головним управлінням у березні 2025 здійснено з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (Філія ГСЦ МВС) № ЛК-0195 від 28.08.2024 про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року із зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Доплату по проведеному перерахунку за період з 01.12.2019 по 31.03.2025 у сумі 379295,72 грн обліковано в Головному управлінні та буде виплачено після виділення бюджетних асигнувань в порядку черговості набрання судовим рішенням законної сили.

З 01.04.2021 здійснення фінансування виплати пенсії можливо тільки Пенсійним фондом України.

Враховуючи умови виплати пенсії, що визначені Постановою № 1279, виділення коштів на фінансування пенсійних виплат не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, оскільки з 01.04.2021 цей обов`язок покладено на Пенсійний фонд України. Пенсійний фонд України фінансує вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету у межах виділених асигнувань.

Виділення коштів на виплату стягувачу пенсії минулих періодів за рішенням суду здійснюється з Державного бюджету України на відповідний рік та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Проведення таких виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, зокрема Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат Головне управління немає.

Зауважує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вчинило усі, передбаченні чинним законодавством, залежні від нього дії, для забезпечення виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі № 360/1156/24, вини або умислу Головного управління на навмисне невиконання в повному обсязі рішення суду немає.

Головне управління звертає увагу суду на те, що виконавчий лист на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі № 360/1156/24 до теперішнього часу до органів державної виконавчої служби для примусового його виконання не надавався, що вказує на порушення визначеного КАС України порядку виконання рішень та передчасності застосування норм ст. 378 КАС України.

Заявником жодним чином не обумовлено питання невжиття позивачем ніяких дій для примусового виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі № 360/1156/24.

Також подана заява про зміну способу або порядку виконання рішення суду у справі № 360/1156/24 не містить жодних доказів небажання або перешкоджання з боку Головного управління щодо невиконання зазначеного судового рішення.

В разі задоволення заяви, суд змінить рішення по суті та спосіб захисту, що суперечить положенням чинного процесуального законодавства.

Виконання рішень суду щодо виплат з державного бюджету здійснюється у порядку черговості, у тому числі відносно виконання рішень зобов`язального характеру. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України.

Виконання рішення суду у даній справі № 360/1156/24 залежить від бюджетного фінансування, та відповідно не залежить від визначеного судом способу виконання, зміни способу і порядку виконання судового рішення, та не може призвести до його фактичного виконання, позаяк така процесуальна дія у жодному разі не вплине на більш скоріше фінансування державою витрат по виплаті заборгованості пенсії, у тому числі, позивача.

Крім того, задоволення заяви призведе до порушення черговості проведення вказаних виплат та надасть штучну перевагу позивачу перед іншими стягувачами, що не відповідає справедливому та неупередженому розгляду справи, оскільки стадія виконання рішення суду є стадією процесу розгляду справи.

На підставі вищенаведеного, представник відповідача зазначає про відсутність обґрунтованих та доведених підстав для задоволення заяви про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі № 360/1156/24.

Розглянувши заяву про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення, дослідивши матеріали судової справи, суд встановив таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно із частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19, від 01 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справі № 140/279/21.

Подібний підхід був застосований Верховним Судом у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, у якій Суд зазначив, що обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтями 2, 14, 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі № 360/1156/24, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025, позов адвоката Скржешевського Максима Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково:

визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (Філія ГСЦ МВС) № ЛК-0195 від 28 серпня 2024 року;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Луганській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (Філія ГСЦ МВС) № ЛК-0195 від 28 серпня 2024 року про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року із зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Листом від 10.07.2025 №1200-0204-8/17696 ГУ ПФУ в Луганській області повідомило позивача, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 справі № 360/1156/24, відповідачем у березні 2025 року зроблено перерахунок пенсії.

Наведене підтверджується також перерахунком пенсії, розрахунком на доплату за пенсійною справою № - МВС.

Виплата пенсії у новому розмірі здійснюється позивачу починаючи з квітня 2025 року. Доплату за період з 01.12.2019 по 31.03.2025 у сумі 379295,72 грн обліковано в Головному управлінні та буде виплачено з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Дослідженням вказаних документів встановлено, що ГУ ПФУ в Луганській області на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі № 360/1156/24, у березні 2025 року здійснено з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (Філія ГСЦ МВС) № ЛК-0195 від 28 серпня 2024 року про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року. Пенсією в новому розмірі, обчисленому на виконання рішення суду, забезпечено ОСОБА_1 з квітня 2025 року. Однак доплату за період з 01.12.2019 по 31.03.2025 в сумі 379295,72 грн ОСОБА_1 не проведено.

Отже, відповідачем не надано доказів виплати заборгованості в розмірі 379295,72 грн на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі № 360/1156/24.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Статтею 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Абзацом першим частини першої статті 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною третьою статті 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже з наведених положень слідує, що невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі № 360/1156/24 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Луганській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (Філія ГСЦ МВС) № ЛК-0195 від 28 серпня 2024 року про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум, протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З наданих доказів судом встановлено, що невиплаченою на виконання рішення суду від 28 листопада 2024 року у справі № 360/1156/24, залишається донарахована позивачу за період з 01.12.2019 по 31.03.2025 включно пенсія в сумі 379295,72 грн.

З дати набрання рішенням суду законної сили пройшло більше двох місяців.

Заборгованість у розмірі 379295,72 грн нарахована на виконання судового рішення, стягувачу не сплачена.

Таким чином, наявні підстави для заміни способу і порядку виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі № 360/1156/24 шляхом стягнення з ГУПФУ в Луганській області на користь ОСОБА_1 нарахованої та невиплаченої заборгованості по пенсії за період з 01.12.2019 по 31.03.2025 включно в розмірі 379295,72 грн.

Відповідно суд дійшов висновку про задоволення заяви про зміну порядку виконання судового рішення.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Скржешевського Максима Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі № 360/1156/24 за позовом адвоката Скржешевського Максима Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі № 360/1156/24 в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Луганській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (Філія ГСЦ МВС) № ЛК-0195 від 28 серпня 2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованості з донарахованої за період з 01 грудня 2019 року по 31 березня 2025 року включно пенсії в сумі 379295,72 грн (триста сімдесят дев`ять тисяч двісті дев`яносто п`ять гривень 72 коп).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян