Справа № 200/4888/25
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року Справа№200/4888/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень відповідно до абзацу 2 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень відповідно до абзацу 2 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 р. № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що у віці до 21 рік він уклав контракт на проходження військової служби - 08.04.2022 та проходив військову службу під час воєнного стану. Вказане підтверджується контрактом, довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації та має статус учасника бойових дій.

Відповідно до витягу з наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №351-ОС від 08.04.2025 ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 07 квітня 2025 року № 345-ОС за підпунктом «ж» (у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України, з 08.04.2025 року.

11.02.2025 року було прийнято постанову КМУ №153, відповідно до пункту 4 якої, позивач має право на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 мільйон гривень. Позивач зазначає, що звертався до відповідача з заявою про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди у розмірі 1 мільйон гривень передбаченої Постановою КМУ №153.

Листом відповідача відмовив у виплаті одноразової грошової допомоги оскільки на думку відповідача така допомога виплачується військовослужбовцям, які після набуття її чинності проходять (продовжують проходити) військову службу. Оскільки ОСОБА_1 звільнений з військової служби наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 08.04.2025 №351-ОС, здійснення йому зазначеної виплати без порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 не вбачається можливим.

На адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечив проти заявлених позовних вимог, зазначивши, що згідно з абзацом 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» установлено, що особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. №64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. №2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень.

На думку відповідача, така допомога виплачується військовослужбовцям, які після набуття її чинності проходять (продовжують проходити) військову службу. Оскільки ОСОБА_1 звільнений з військової служби наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 08.04.2025 №351-ОС, здійснення йому зазначеної виплати без порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 не вбачається можливим.

Ухвалою суду від 08.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін до судового засідання). Залучено до участі у справі №200/4888/25 ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) (адреса АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , ел. Пошта ІНФОРМАЦІЯ_5 тел. НОМЕР_5 ) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати до суду: довідку про участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України за період з 2023 року по 2025 рік; пояснення щодо чи притягувався ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни. Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ): копію наказів про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та про виключення позивача зі списків особового складу; довідку про участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України за період 2022-2023 року;пояснення щодо чи притягувався ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни.

До суду надійшли додаткові пояснення представника позивача в яких він зазначає, що пунктом 4 Постанови №153 не встановлено вимоги щодо прийняття на військову службу під час дії воєнного стану вперше. Тобто, не має різниці чи вперше, чи вдруге, чи втретє особу прийнято або призвано на військову службу під час дії воєнного стану. Також Постановою №153 не вимагається, щоб початок проходження військової служби припав на період дії воєнного стану. (Прошу суд окремо звернути увагу на те, що поняття «початок проходження військової служби» та «прийняття на військову службу» є зовсім різними та по критерії часу вони можуть не збігатися). Але наголошуємо, що за вимогами Постанови №153 передбачено саме факт прийняття або призову на військову службу під час дії воєнного стану, а НЕ факт початку проходження військової служби, як це хибно тлумачить Відповідач. При цьому, Кабінетом Міністрів України у Постанові №153 спеціально вирізнено різні правові категорії та поняття «прийняття на службу» та «призов на службу». Так, термін «прийняття на військову службу» використовується та застосовується виключно для регулювання правовідносин проходження військової служби за контрактом та не використовується для призваних (мобілізованих) осіб. (для прикладу див. ст. 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»). І так дійсно, Позивач був саме призваний на строкову службу в порядку ст. 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Однак, у квітні 2022 року Позивач уклав контакт про проходження військової служби у зв`язку з чим його і було саме прийнято на військову службу за контрактом. Як відомо 08.04.2022 вже діяв правовий режим воєнного стану. Тобто, у зв`язку з укладенням контракту на проходження 08.04.2022 Позивач був прийнятий на військову службу, а тому є безпідставним посилання Відповідача про недотримання Позивачем вказаного критерію. Крім того, зауважуємо, що за вимогами абзацу 2 пункту 4 Постанови №153 передбачено саме факт прийняття або призову на військову службу під час дії воєнного стану, а НЕ факт початку проходження військової служби вцілому (загалом), як це хибно тлумачить Відповідач. Проходження військової служби є загальним поняттям, яке охоплює проходження базової військової служби, проходження військової служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, проходження військової служби за контрактом, проходження військової служби (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти. Однак, призов на військову службу під час дії воєнного стану або прийняття на військову службу за контрактом може відбутися вже після попереднього (первісного) проходження військової служби. Саме так і відбулося у ситуації Позивача, який після завершення строкової служби добровільно уклав контракт на проходження військової служби.

Разом з тим, вимогами Постанови №153 не передбачено такого критерію як тривалість проходження військової служби військовослужбовцем після набрання нею чинності.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є громадянином України, що підтверджено паспортом громадянина України серії НОМЕР_6 .

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_7 від 23.01.2024 позивач є учасником бойових дій.

08.04.2022 між начальником НОМЕР_8 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та ОСОБА_2 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського і старшинського складу.

Наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27.02.2023 №87-ОС молодшого сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 з 26.02.2023.

Відповідно до витягу з наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №351-ОС від 08.04.2025 сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 07.04.2025 року № 345-ОС за підпунктом «ж» (у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України, з 08.04.2025 року.

З 08.04.2022 по 20.02.2023 ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , а з 20.02.2023 по 08.04.2025 - у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 про безпосередню участь уособи у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 27.11.2023 №12/767 позивач у період з 28.02.2023 по 02.05.2023 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: АДРЕСА_2 .

18.04.2025 в інтересах Позивача було подано адвокатський запит до Військової частини НОМЕР_1 з проханням надати інформацію про те чи встановлено ними сумарну кількість участі Позивача в бойових діях та чи видано командиром військової частини НОМЕР_1 наказ про виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 р. № 153.

Листом Військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2025 відмовлено позивачу в нарахуванні та виплаті одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 р. № 153, оскільки така винагорода виплачується військовослужбовцям, які після набуття її чинності проходять (продовжують проходити) військову службу, а оскільки ОСОБА_1 звільнений з військової служби за підпунктом «ж» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 08.04.2025 №351-ОС виключений зі списків частини, здійснення йому зазначеної виплати не вбачається можливим.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон 2232-ХІІ).

Частиною 3 статті 1 Закону 2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з частиною 9 статті 1 Закону 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.

Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Так, 27.02.2023 відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №87-ОС зарахований до списків особового складу загону та на всі види забезпечення з 26.02.2023 молодшого сержанта ОСОБА_1 , який прибув для проходження військової служби з НОМЕР_8 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період, визначений Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затверджений Указом Президента України від 29.12.2009 року № 1115/2009 (далі Положення).

Відповідно до пункту 3 Положення у добровільному порядку в Держприкордонслужбі громадяни проходять: військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

Із громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт (далі - військова служба за контрактом).

За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до пункту 29 Положення право на укладення контракту про проходження військової служби та внесення змін до нього надається начальнику органа Держприкордонслужби, який має право видавати накази по особовому складу, - з усіма військовослужбовцями рядового складу, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу, у військових званнях до майора (капітана 3 рангу) включно, які проходять військову службу в цьому органі, а також із громадянами, які приймаються на військову службу до цього органу на посади осіб рядового складу, сержантського і старшинського складу.

08.04.2022 між начальником НОМЕР_8 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та ОСОБА_2 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського і старшинського складу.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.11.2023 № 12/767, сержант ОСОБА_1 у період з 28.02.2023 по 02.05.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі н.п. Сіверськ Донецької області.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.02.2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі Постанова № 153) та затверджено «Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі Порядок).

Згідно з пунктом 3 Постанови №153 установлено, що учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4 Постанови №153 установлено, що особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 Постанови №153 військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених).

Відповідно до пункту 4 Постанови № 153 військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.11.2023 № 12/767, сержант ОСОБА_1 у період з 28.02.2023 по 02.05.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі н.п. Сіверськ Донецької області.

Отже, позивач брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивач має захворювання, пораненя (травми, контузії, каліцтва), одержані під час захисту Вітчизни, чи перебування та звільнення з полону.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 06.11.2025 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв