Справа № 400/11742/25
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 листопада 2025 р. № 400/11742/25

м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Птичкіна В.В., ознайомившись з позовною заявою:

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

доГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,

провизнання дій та бездіяльності протиправними; зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містить вимоги:

"… а) визнати протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 у справі № 400/11717/21;

б) зобов`язати боржника визначити відсоткову величину мого щомісячного довічного грошового утримання, що належить виплачувати з 19.02.2020, у відповідності до зарахованого ним же на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 у справі № 400/11717/21 загального стажу моєї роботи, яка дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що складає 42 роки та 1 місяць тобто, у розмірі 94 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та застосувати таку відсоткову величину при здійснені перерахунку мого щомісячного грошового утримання з 19.02.2020 у грошовому виразі, і виплатити мені перераховане щомісячне довічне грошове утримання за період з 19.02.2020 по дату вступу рішення в законну силу, з урахуванням раніше виплачених сум такого утримання;

в) зобов`язати боржника подати суду розрахунки визначення мого відсоткового розміру щодо суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та підлягаючих до виплати сум мого щомісячного грошового утримання, здійснені ним на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 у справі № 400/11717/21;

г) зобов`язати боржника подати суду розрахунки підлягаючих до виплати сум мого щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням розміру 94 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, що боржник зобов`язаний був здійснити на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 у справі № 400/11717/21".

Відповідачем у позові вказана держава України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - Управління).

Судом встановлено, що рішенням від 14.02.2024 у справі № 400/11717/21 Миколаївський окружний адміністративний суд задовольнив позов ОСОБА_1 до Управління - зобов`язав Управління при визначенні стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді зарахувати періоди навчання на юридичному факультеті Одеського державного університете ім. І.І. Мечнікова з 26.09.1979 до 18.09.1979 та 2 роки роботи за юридичною спеціальністю, що давала право на обрання суддею, а також зобов`язав Управління здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 різниці щомісячного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020.

10.06.2025 ОСОБА_1 в порядку, встановленому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, подав до суду заяву, в якій просив "… визнати протиправними дії відповідача-боржника щодо неправильного визначення, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 у справі № 400/11717/21, величини мого розміру щомісячного довічного грошове утримання судді у відставці у відсотках (процентах) та здійснення розрахунку суми мого щомісячного довічного грошового утримання і загальної суми заборгованості з виплати щомісячного грошове утримання за період, починаючи з 19.02.2020 й дотепер, а також його бездіяльність щодо ненадання мені інформації щодо виконання судового рішення; … визнати протиправними бездіяльність головного державного виконавця Максимової О.О. відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка усунулась від здійснення контролю за виконанням відповідачем-боржником рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 справі № 400/11717/21 в ході виконавчого провадження ВП 76449111 та прийняте нею рішення про закінчення вказаного виконавчого провадження, постановою від 18.02.2025, скасувавши останню …".

Ухвалою від 02.07.2025, що була залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025, Миколаївський окружний адміністративний суд у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 10.06. 2025 відмовив. Суд вказав, що "… при розгляді справи не досліджувалося питання відсоткового розміру щомісячного грошового утримання суді у відставці … як наслідок, незгода позивача з нарахуванням та виплатою. щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці на виконання рішення суду свідчить про виникнення нових спірних правовідносин, відмінних від спору, який вирішений судом в межах цієї справи, що не позбавляє заявника права на звернення до суду із позовною заявою в загальному порядку. Рішення суду відповідач виконав відповідно до вимог резолютивної частини, тому захист порушеного права позивача у зв`язку з неправильним визначенням відсоткового розміру довічного грошового утримання суді у відставці можливий при новому зверненні до суду з новим предметом спору та з інших підстав, тому вимоги заявника, викладені у заяві в порядку ст.383 КАС України не можуть вирішуватися в порядку ст. 383 КАС України. Окрім того, непогодження із діями, бездіяльністю чи рішенням відділу примусового виконання рішень … є підставою для звернення до суду із позовною заявою в загальному порядку. Отже, заявник фактично звертаючись до суду із даною заявою сформував нові вимоги, що відповідно не може бути вирішено судом у порядку застосування статті 383 КАС України …".

Отже, суд констатував, що визначення Управлінням розміру (у відсотках) щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 не є предметом судового контролю у справі № 400/11717/21.

Виникнення нових правовідносин, про що суд вказав в ухвалі від 02.07.2025, та пред`явлення ОСОБА_1 відповідної вимоги (пункт "б") унеможливлює пред`явлення (як позовної) вимоги, що вказана у пункті "а".

Ухвалою від 04.11.2025 суд відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовної вимоги ОСОБА_1 до держави України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - "визнати протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 у справі № 400/11717/21" (пункт "а").

Вимоги, позначені літерами "в" і "г", з урахуванням того, що позивач просить суд зобов`язати Управління подати розрахунки до суду, суд не визнав позовними вимогами. Суд припустив, що таким чином позивач заявив клопотання про витребування доказів.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява ОСОБА_1 цим вимогам не відповідає.

1. Визначення відповідачем "держава України в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області" не відповідає пункту 2 частини п`ятої статті 160 та частині четвертій статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України.

2. В порушення пункту 5 частини п`ятої статті 160, частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позову не додано жодного доказу на підтвердження існування у Управління обов`язку вчинити дії, що вказані у пункті "б" позовних вимог.

Суд зауважив, що обов`язок подання доказів встановлений статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України, а порядок витребування доказів визначений статтею 80 цього Кодексу.

Позивач не заявив клопотання про витребування доказів та не обґрунтував неможливість їх подання.

3. Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією чи бездіяльністю.

Права, свободи або законні інтереси особи підлягають судовому захисту в адміністративному суді за наявності наступних обов`язкових умов - безпосереднього порушення прав, свобод або законних інтересів особи, вчинення такого порушення законодавчо визначеним суб`єктом, а саме суб`єктом владних повноважень, та у разі порушення прав, свобод або законних інтересів особи у спосіб, встановлений законодавством, а саме рішенням, дією чи бездіяльністю такого суб`єкта.

Захист прав позивача шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії може відбуватись, виключно, внаслідок визнання відповідних рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними.

За відсутності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відсутня одна з необхідних, визначених частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства умов, для судового захисту порушених прав позивача.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.11.2018 у справі № 806/3099/17.

З урахуванням того, що в ухвалі від 02.07.2025 у справі № 400/11717/21 суд вказав про виникнення між позивачем і Управлінням нових правовідносин (тих, що не досліджувалися судом у справі № 400/11717/21), а ухвалою від 04.11.2025 у цій справі суд відмовив у відкритті провадження у справі в частині позовної вимоги - "визнати протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 у справі № 400/11717/21", позивач має у позові чітко зазначити, що саме, на його думку, є протиправним, - рішення, дії чи бездіяльність Управління, в чому вони полягають; якими доказами підтверджуються відповідні обставини.

Пред`явлення позовної вимоги про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, за відсутності позовної вимоги про визнання протиправними рішення (дій, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, згідно із наведеними вище висновками Верховного Суду, є недоліком позовної заяви (пункт 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 5, 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки, про які вказано у мотивувальній частині ухвали.

3. Попередити позивача, що наслідком неусунення недоліків позовної заяви в установлений судом строк є повернення такої позовної заяви позивачу.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає до оскарження окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Птичкіна