Справа № 240/5912/25
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2025-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Житомир справа № 240/5912/25

категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протирпавною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягє в ненарахуванні та невиплаті додаткової винагороди, встановленої п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забепеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01.01.2023 по 23.02.2023, з 10.03.2023 по 03.08.2023, з 17.08.2023 по 28.11.2023, з 12.12.2023 по 31.12.2023 в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях та заходах забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату додаткової винагороди, встановленої п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забепеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01.01.2023 по 23.02.2023, з 10.03.2023 по 03.08.2023, з 17.08.2023 по 28.11.2023, з 12.12.2023 по 31.12.2023 в розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях та заходах забезпечення, з врахуванням раніше проведених виплат за вказані періоди часу;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України від 19.10.2020 №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" з 01.01.2023 по день фактичної виплати.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , проте, всупереч приписів постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, не отримав збільшеної додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно за період січень-грудень 2023 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статей 258-263 КАС України та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 разом із відзивом на позовну заяву надати:

- інформаційний витяг або копію журналу бойових дій за період з 01.01.2023 по 23.02.2023, з 10.03.2023 по 03.08.2023, з 17.08.2023 по 28.11.2023, з 12.12.2023 по 31.12.2023 (у разі неможливості інформацію щодо наявності записів про ОСОБА_1 );

- інформацію щодо причин не прийняття наказів про виплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,00 грн пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів за період з 01.01.2023 по 23.02.2023, з 10.03.2023 по 03.08.2023, з 17.08.2023 по 28.11.2023, з 12.12.2023 по 31.12.2023.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що вважає позовні вимоги незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що військова частина діяла правомірно, відповідно до норм чинного законодавства. Щодо витребуваних судом доказів зазначив, що були відсутні правові підстави для видання наказів про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн, оскільки він виконував завдання у складі свого підрозділу не перебуваючи безпосередньо у районах ведення бойових дій. Крім наведеного вище, відповідач позбавлений можливості надати інформаційний витяг або копію журналу бойових дій, оскільки він є таємним. Наголошує, що в журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 за 2023 рік відсутні записи про особисте виконання позивачем бойових завдань.

У відповідності до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 14.03.2022 по 16.02.2024.

Згідно з довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 03.02.2025 №107, позивач дійсно в період з 09.07.2022 по 19.08.2022, 29.09.2022 по 13.10.2022, 25.10.2022 по 23.02.2023, 10.03.2023 по 03.08.2023, 17.08.2023 по 28.11.2023, 12.12.2023 по 31.12.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Харківській області, м. Харків, н.п. Мартове, Дружківка, Донецької області.

Вказана вище довідка містить примітку про те, що ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Згідно з довідкою відповідача від 02.01.2025 №136 позивачу нарахована додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168 з розрахунку 30 000 грн. у період січень та з квітня по липень 2023 року.

При цьому, відповідач зазначив, що позивач отримував додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 з розрахунку 30 000 грн. в повному обсязі.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 9 Закону № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова №168, в редакції чинній на час прийняття), пунктом 1 якої було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В подальшому до даної постанови вносилися зміни, зокрема установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті.

Пунктом 21 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди:

- наказ командира (начальника);

- безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 від 28.02.2022, Міністр оборони України видав окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29 (далі Окреме доручення, застосовувалося до січня 2023 включно), що узгоджується з пунктом 2-1 Постанови, який застосовується з 24.02.2022.

Зазначеним Окремим дорученням надано визначення термінів, застосованих у Постанові №168 від 28.02.2022 (зокрема, визначено поняття безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів), встановлено порядок визначення районів ведення бойових дій, визначено перелік документів, які є підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, встановлено порядок видання наказів про виплату додаткової винагороди тощо.

Відповідно до пункту 1 Окремого доручення під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем, у тому числі: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або Штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань зведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань зведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення зазначених заходів.

Відповідно до пунктів 2, 3 Окремого доручення наказано на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку із звільненням з військової служби).

Райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави-відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального-штабу Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість;

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно з пунктами 5 - 6 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснюється на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі військових частини) - особовому складу військової частини;

керівника вищого органу військового управління командиром (начальником) військових частин.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначити підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Отже, визначення конкретного розміру додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 у межах до 30 000,00 грн. або у межах до 100000,00 грн. є виключно повноваженнями суб`єкта владних повноважень. Видання наказів командиром військової частини стосовно нарахування додаткової винагороди військовослужбовцям на підставі рапортів командирів їх підрозділів виключає будь-яку необ`єктивність та зловживання правами з боку командира військової частини.

Позивач вказує, що йому не було нараховано та виплачено додаткову винагороду, відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 за період з 01.01.2023 по 23.02.2023, з 10.03.2023 по 03.08.2023, з 17.08.2023 по 28.11.2023, з 12.12.2023 по 31.12.2023.

Відповідно до відомостей щодо виплат позивачу встановлено, що йому нараховано додаткову винагороду в розмірі 30000 в місяці січні, квітні, травні, червні, липні 2023 року.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідачем не заперечується факт, що ОСОБА_1 , за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 01.01.2023 по 23.02.2023, з 10.03.2023 по 03.08.2023, з 17.08.2023 по 28.11.2023, з 12.12.2023 по 31.12.2023, перебуваючи в Харківській області, м. Харків, н.п. Мартове, м. Дружківка, Донецької області, що підтверджено довідкою №107 від 03.02.2025.

Так, в межах розгляду справи встановлено, що відповідачем за час виконання бойових (спеціальних) завдань виплачувалась додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова № 168), та розділом XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 (у редакції, що враховує зміни, пов`язані з воєнним станом).

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2023 р. № 1001 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168" були внесені зміни до Постанови №168, а саме:

Пункт 1-1 викладено в такій редакції:

«1-1. Установити, що на період воєнного стану:

військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;»

На виконання зазначених змін, наказом Міністерства оборони України від 26.09.2023 року № 566 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 вересня 2023 р. за № 1705/40761), який набув чинності з 29.09.2023 року, внесені зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (Порядок №260)).

За п. 4. Порядку №260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

В підтвердження своєї безпосередньої участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії позивач надав, як зазначалось раніше, довідку №107 від 03.02.2025. Журнал бойових дій, який суд витребував ухвалою у відповідача не надано, оскільки як зазначає військова частина він є таємним. Накази про нарахування та виплату додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000 грн відповідач не надав, бо вони не видавались, у зв`язку з неперебуванням позивача безпосередньо у районах ведення бойових дій.

Однак, зміст наданої позивачем довідки сторонами не заперечується, відповідачем не спростовується, не є спірною.

З огляду на наведене, суд вважає довідку №107 від 03.02.2025, видану на підставі одного із підтверджуючих документів, передбачених пунктом п. 4. Порядку №260.

Зазначене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постановах №120/4387/23 від 23.05.2024 року та №120/4967/23 від 24.05.2024, де суд касаційної інстанції вказав, що оформлена стосовно позивача довідка військової частини підтверджує його право на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за вказані у ній періоди.

Відповідно до п.3 розділ XXXIV Порядку №260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

У наказах Головнокомандувача ЗС України, які мають назву "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій", визначаються райони бойових дій по усій лінії бойового зіткнення, видаються щомісяця.

У 2023 році було видано наступні накази Головнокомандувача ЗС України: від 02.02.2023 №26, від 14.02.2023 №35, від 01.03.2023 №52, від 01.04.2023 №89, від 01.05.2023 №111, від 01.06.2023 №147, від 01.07.2023 №183, від 01.08.2023 №210, від 01.09.2023 №247, від 01.10.2023 №273, від 01.11.2023 №301, від 01.12.2023 №341, від 01.01.2024 №2, яким визначено райони бойових дій за грудень.

З огляду на викладене вище, суд дослідивши матеріали справи вказує, що населені пункти а саме Харківська область н.п. Мартове та АДРЕСА_1 , де проходив військову службу позивач, не відносяться до районів ведення воєнних (бойових) дій визначених наказами Головнокомандувача ЗС України у 2023 році.

Крім того, варто зазначити, що прийняття участі в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки й оборони, відсічі і стримування збройної агресії - це безпосередня участь військовослужбовця в бойових діях при виконані бойового розпорядження командира військової частини.

Таким чином, позивачем не доведено, а судом не встановлено, що позивач у спірний період виконував бойові завдання (розпорядження), які б відповідали зазначеним вище умовам.

Отже, судом не встановлено будь-яких ознак протиправності в діях відповідача щодо виплати позивачу відповідно до Постанови №168 додаткової винагороди у розмірі 30000 грн., а не 100000 грн., тому позовні вимоги щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії є такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Судових витрат, які підлягають розподілу на користь сторін не встановлено.

Керуючись положеннями статей 2,9,72-77,139,242-246,251,262,292,293,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов

06.11.25