Справа № 160/5398/25
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

05 листопада 2025 року

м. Київ

справа №160/5398/25

адміністративне провадження № К/990/43246/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Шарапи В.М., суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 22.09.2025 у справі №160/5398/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

08.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову у перерахунку пенсії №77 від 23 січня 2025 року, прийняте Головним управлінням пенсійного фонду України у Львівській області, яким було відмовлено ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01.02.1992 до 02.01.1995 у малому підприємстві - фірмі «Акцент», та відмовлено в зарахуванні до страхового стажу підприємницьку діяльність в період з 01.01.1998 до 22.08.2001;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувавати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_2 , до страхового стажу періоду роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01.02.1992 до 02.01.1995 у малому підприємстві - фірмі «Акцент», та зарахувати до страхового стажу підприємницьку діяльність в період з 01.01.1998 до 22.08.2001 з 17 січня 2025 року (з дня звернення до відповідача з відповідною заявою).

Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 03.06.2025 позов задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у перерахунку пенсії №77 від 23 січня 2025 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувавати з 17 січня 2025 року до страхового стажу ОСОБА_1 період трудової діяльності з 01.02.1992 до 02.01.1995.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ідентифікаційний код: 13814885, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10 судовий збір у розмірі 1211, 20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19.08.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишив без руху (у зв`язку із пропуском строку звернення до суду) та надав десятиденний, з дня отримання ухвали, строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги. Вказану ухвалу мотивовано тим, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції скаржником отримано 04.06.2025, про що зазначено скаржником у поданій ним апеляційній скарзі, а з апеляційною скаргою Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до суду 12.08.2025, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що скаржником пропущено встановлений законом тридцятиденний строк для звернення до суду з апеляційною скаргою.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 25.08.2025 надійшло клопотання відповідача про поновлення строку подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2025.

Обґрунтовуючи підстави подання апеляційної скарги поза строками, встановленими статтею 295 КАС України, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області посилалось на обставини попереднього звернення до суду з апеляційною скаргою у цій справі.

Третій апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 22.09.2025 відмовив у відкритті апеляційного провадження.

На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 22.10.2025 надійшла касаційна скарга скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій відповідач просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 22.09.2025, справу направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Втім, перевіривши касаційну скаргу, Верховний Суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини 2 статті 333 КАС України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Третій апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 19.08.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишив без руху з підстав пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою та встановив десятиденний (з моменту отримання копії цієї ухвали) строк для усунення згаданих недоліків.

На виконання ухвали суду від 25.08.2025 відповідач надіслав клопотання про поновлення строку. Вказане клопотання обґрунтовує тим, що первинне звернення з апеляційною скаргою відбулося у встановлений законом тридцятиденний строк для звернення до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.09.2025 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку та відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, позиція суду апеляційної інстанції мотивована тим, що факт попереднього звернення до суду з апеляційною скаргою у встановлений законом строк не є підставою для поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки надання особі, яка бере участь у справі права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою, не звільняє таку особу від дотримання встановленого законом строку на подання апеляційної скарги та не передбачає зупинення строку на апеляційне оскарження для нього та можливості у зв`язку з цим у подальшому свавільно розпоряджатися часом на апеляційне оскарження.

Первинноподана апеляційна скарга була повернута скаржнику ухвалою суду від 14.07.2025, набрала статусу остаточної та оскаржена не була, як наслідок до повторних апеляційних скарг застосовуються вимоги КАС України як до нової апеляційної скарги.

Проставлення на скарзі підпису особи, яка її подає до суду є суто суб`єктивним та залежить виключно від бажання (волевиявлення) такої особи, а тому не є непереборною силою, що позбавляла скаржника можливості звернення до суду з апеляційною скаргою у встановлений законом строк та з урахуванням вимог щодо такого документу.

Усунення певних недоліків скарги (у тому числі й удруге поданої після повернення), не пов`язаних з дотриманням процесуальних строків, за відсутності підстав для поновлення строку подання скарги однаково виключає можливість відкриття апеляційного провадження за такою скаргою.

Також суд апеляційної інстанції зазначив, що невмотивоване задоволення клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку звернення з апеляційною скаргою до суду утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення за судовим захистом та порушить принцип рівності сторін у адміністративному судочинстві.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є неповажними.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (поважність причин повинен доводити скаржник).

Підстави пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Проставлення на скарзі підпису особи, яка її подає до суду є суто суб`єктивним та залежить виключно від бажання (волевиявлення) такої особи, а тому не є непереборною силою, що позбавляла скаржника можливості звернення до суду з апеляційною скаргою у встановлений законом строк та з урахуванням вимог щодо такого документу.

Право на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним й, окрім його реалізації без зайвих зволікань, скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які об`єктивно не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення. Та обставина, що повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення до апеляційного суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього.

Відкриття апеляційного провадження поза межами встановленого законодавством строку для апеляційного оскарження є неприйнятним та порушує принцип юридичної визначеності, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що підтверджено рішенням Європейського суду з прав людини від 20.09.2022 у справі «Завалій та інші проти України».

Доводи скаржника, наведені в касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків апеляційного суду, що скаржником не наведено поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною 2 статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За таких обставин, касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки, у даному випадку, правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини 1 та частини 2 статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Відповідно до вищевикладеного, керуючись статтями 333, 355, 359 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 22.09.2025 у справі №160/5398/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддіВ.М. Шарапа Я.О. Берназюк С.М. Чиркін