Справа № 188/3193/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2025 року м.Дніпросправа № 188/3193/24 2-а/188/9/2025

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2025 року у справі №188/3193/24 (2-а/188/9/2025) (суддя Місюра К.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 20.09.2024 року серії АВ №00000028 Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач) за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В позовній заяві позивач зазначала, що відповідачем в постанові Укртрансбезпекою вказано відомості лише про тягач, однак умисно приховано відомості щодо напівпричеп-контейнеровоз. Проте, дана обставина є ключовою у даній справі, оскільки саме для контейнеровозів вагова норма становить 42 тонни, а не 40 тонн, як для звичайних вантажівок. І тому при фактичній вазі 52,830 тонн та ваговій нормі 42,000 тонни відсутні жодні перевищення 30-ти відсоткової межі, при якій передбачено застосування штрафу 51000,00 грн. У такому разі перевищення може становити лише 25, 8%, тобто за шкалою від 20% до 30% і відповідно штраф може бути у розмірі 34 000 грн., а не 51 000, 00 грн.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2025 року в задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилася позивач, нею була подана апеляційна скарга. В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції навіть не дослідив, що фактично тягач і причеп це два окремі транспортні засоби. Відповідно, Укртрансбезпекою умисно не зазначено відомості про напівпричіп-контейнеровоз, хоча у транспортному составі у зв`язці їхало два транспортні засоби: тягач і причеп-контейнеровоз. У зв`язку з тим, що вагова норма встановлюється з урахуванням типу транспортного засобу, відомості про причеп і встановлення його типу є обов`язковим при описі обставин справи у постанові, оскільки від цього залежать кінцеві результати розгляду справи. В порушення вимог Інструкції №512 спірна постанова не містить вказаних даних, а саме у постанові відсутні: марка, модель, державний номерний знак причепу-контейнеровозу тощо. Крім того, Укртрансбезпекою не встановлено фактів невідповідності типу причепу згідно з базами МВС та не повідомлялось МВС про будь-які розбіжності.

Укртрансбезпека умисно протиправно застосувала до двохвісного тягача у парі з трьох вісним напівпричепом - контейнеровозом вагову норму 40 тон, замість передбачених пунктом 22.5 ПДР 42 тони.

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів тягач є двох вісним автомобілем, а напівпричіп є трьохвісним контейнеровозом, а саме: тягач DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 - є двовісним тягачем; напівпричіп-контейнеровоз KOEGEL SNCO 24 д.н.з. НОМЕР_2 є спеціалізованим трьохвісним вантажним напівпричепом контейнеровозом. Фото транспортного засобу з усіма маркуваннями та фітингами відображено в позові. У долучених фото чітко видно, що контейнер має маркування з усіх боків та ззаду, а також є відповідні фітинги. Водночас, суд першої інстанції навіть не розглядав фотографій, залишив їх без оцінки.

Відповідачем було подано письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Відповідач у відзиві звертає увагу, що примірник оскарженої постанови містить фото транспортного засобу, інформацію про кількість осей, відстань між осями, нумерацію осей, навантаження на вісь, загальну масу транспортного засобу, виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри. Ідентифікатор доступу до відеофайлів, посилання в Інтернеті на веб-сайт, на якому можна ознайомитись із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення правопорушення в електронній формі. З інформації, зазначеній у спірній постанові, можна встановити перевищення позивачем вагових параметрів.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія судів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що Державною службою України з безпеки на транспорті 20.09.2024 року складено постанову серії АВ № 00000028, за фабулою якої 21.07.2024 року о 23 год. 12 хв. за адресою М-30, км 949+608 (М-04, км 186+337) Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF 105.460 д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 32, 1% (12, 83 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 7,4% (0,848 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, навантаження на строєні осі транспортному засобу на 23,4% (5,61 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 м до 1,4м, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 КУпАП, в зв`язку з чим на позивача накладено стягнення у виді штрафу в сумі 51 000, 00 грн.

При цьому, постанова містить фото транспортного засобу, інформацію про кількість осей, відстань між осями, нумерацію осей, навантаження на вісь, загальну масу транспортного засобу, виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри. Ідентифікатор доступу до відеофайлів, посилання в Інтернеті на веб-сайт, на якому можна ознайомитись із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення правопорушення в електронній формі.

Технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення WIM 20, WAGA-WIM35, №7, свідоцтво про повірку технічного засобу № 1627 та № 04/4445, строк його дії до 22 листопада 2024 року.

Вважаючи постанову протиправною, позивач звернулась до суду із позовом про її скасування та закриття провадження у справі.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, прийшов до висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами підтверджено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1321 КУпАП. Позивач не спростувала факту виявленого правопорушення, судом встановлено правомірність притягнення останньої до адміністративної відповідальності, тому відсутні підстави як для скасування оскарженої постанови відповідача, так і для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Положеннями статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України регулюються Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Статтею 53 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пунктом 1.3 ПДР України регламентовано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ч.4 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

На виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до п.1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (п.3 Положення).

Згідно з п.п.1 п.4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті.

За приписами п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: 2) здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; 15) здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; 29) у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно п.7 Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, спеціалізовані та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до ст. 229 КУпАП органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (стаття 119, частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частина п`ята статті 133, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема: на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2).

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси щодо вантажних автомобілів: двовісний автомобіль 18 тон; трьохвісний автомобіль 25 (для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тони - 26 тон); чотирьохвісний автомобіль 32 тони; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 тон. Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тони. Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 тон.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до ч.2 ст. 132-1 КУпАП еревищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

За приписами частини 1 статті 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до п.1 Розділу ІІ Інструкції уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП (далі - адміністративні правопорушення).

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова), що передбачено пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції.

Згідно з п. 3 Розділу ІІ вказаної Інструкції під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

За результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки (пп. 1 п. 5 Розділу ІІ Інструкції). Вимоги до форми постанови визначені статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача, що спірна постанова 20.09.2024 серії АВ №00000028 за формою та змістом не у повній мірі відповідає вимогам до неї, оскільки під час її винесення у графі «зафіксовано транспортний засіб» має бути серед іншого відображено марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (а разі використання такого) повна маса транспортного засобу, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, із зазначенням номеру вісі, фактичного навантаження на вісь, сумарного фактичного навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Вимоги щодо необхідності відображення наведених відомостей у постанові кореспондують вимогам ст. 283 КУпАП в частині зазначення опису обставин, установлених під час розгляду справи.

Зі змісту спірної постанови вбачається, що суть встановленого порушення полягає у допущенні відповідальною особою руху транспортного засобу із перевищенням параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 32,1 % (12,83 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь на 7,4 % (0,848 тон), при дозволеному максимальному навантженні на вісь 11,5 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 23,4% (5,6 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 м до 1,4м..

Аналізуючи пункт 22.5 Правил дорожнього руху України та зміст постанови судом встановлено, що під час розгляду відомостей із матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM-20, відповідач визначив транспортний засіб як автомобіль (тягач) (кількість вісей 5, спарені колеса вісь) з причепом, у зв`язку із чим прийшов до висновку про дозволену максимальну масу такого транспортного засобу 40 тон.

Однак, із свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів (а.с.30,31) вбачається, що транспортний засіб складає:

1. Тягач DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 - є двох вісним спеціалізованим вантажним сідловим тягачем;

2. напівпричіп спеціалізований контейнеровоз KOEGEL SNCO 24 д.н.з. НОМЕР_2 трьохвісний для перевезення сипких вантажів (зернових культур).

За таких обставин при встановлені технічних характеристик транспортних засобів, інспектор повинен був ідентифікувати їх як двохвісний автомобіль (тягач) із трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) та визначати можливе перевищення ним фактичної маси, виходячи із максимально дозволеної для контейнеровозів у розмірі 42 тони, а не 40 тон, як було враховано ним при проведенні розрахунків.

Однак, постанова не містить даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку напівпричепу-контейнеровоза, приєднаного до сідельного тягача DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 .

Колегія суддів вважає, що з огляду на встановлення п. 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові у справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо складу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягача, так і напіпричепу-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст.132-1 КУпАП.

Після реєстрації транспортного засобу та відображення у реєстраційному свідоцтві відомостей про належність такого напівпричепу до категорії спеціалізованих напівпричепів - контейнеровозів власник цього транспортного засобу має законне право розраховувати, що при визначенні його вагових параметрів уповноважені особи органів державної влади будуть враховувати положення п. 22.5 Правил дорожнього руху в частині, що стосується контейнеровозів, відповідно до яких максимально допустима фактична маса такого транспортного засобу не повинна перевищувати 42 тони.

Крім того, надане розмежування максимально допустимого навантаження транспортних засобів у п. 22.5 Правил дорожнього руху не дає можливості самостійно змінювати вказаний ваговий параметр транспортного засобу в залежності від дотримання чи не дотримання перевізником Правил перевезення вантажів, виду та характеру вантажу, наявності чи відсутності необхідного маркування контейнера.

Ключовим при проведенні такого визначення мають бути технічні характеристики самого транспортного засобу, визначені заводом-виробником та підтверджені посадовими особами під час його державної реєстрації.

Відповідно, з моменту проведення реєстрації транспортного засобу держава визнає та офіційно приймає його на облік із зазначенням у реєстраційному свідоцтві притаманних йому технічних характеристик.

Доказів того, що відповідач, на виконання п. 6 Інструкції №512 скористався своїм правом уточнити необхідні відомості перед винесенням спірної постанови, зокрема, виду причіпу позивача, матеріали справи не містять.

З даних фотофіксації правопорушення чітко вбачається проїзд транспортного засобу з напівпричепом-контейнером. Останнє також підтверджується копією ТТН, наявною в матеріалах справи (а.с. 29).

Вказане свідчить про те, що розрахунки спеціаліста щодо перевищення нормативних параметрів є невірними внаслідок використання невірних вихідних даних.

Відповідачем під час розрахунку штрафної санкції визначено невірний параметр максимально допустимої маси транспортного засобу, визначеної п.22.5 ПДР, що призвело до викривлення результату розрахунку відсотку перевищення габаритно-вагових норм та неправильного визначення застосованих штрафних санкцій.

За таких обставин колегія суддів приходить висновку, що оскаржена позивачем постанова винесена з помилковими розрахунками штрафних санкцій, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів не сприймає посилання відповідача на не доведення факту того, що напівпричеп позивача є контейнеровозом через відсутність маркування на стінах причепу. Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ чітко визначено тип напівпричепу.

Посилання на недопустимість перевезення контейнерами сипучих товарів, колегія суддів відхиляє, оскільки це не відноситься до предмету спору.

Судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини по справі, що призвело до невірного вирішення спору та у відповідності до приписів ст.317 КАС України є підставою для скасування оскарженого судового рішення та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2025 року у справі № 188/3193/24 (2-а/188/9/2025) - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АВ № 00000028 від 20 вересня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 132-1 КУпАП, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення,

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 1 816,8 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті ().

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та в строки, передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак