Справа № 420/26708/24
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

04 листопада 2025 року суддя Одеського окружного адміністративного суду Бжассо Н.В.,
розглянула матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії
23.08.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2 визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання підготувати висновок та проект рішення (ухвали) по дисциплінарній справі відкритій ухвалою ВРП №1135/3дп/15-24 від 17.04.2024 року, та передати висновок та проект рішення (ухвали) разом з матеріалами дисциплінарної справи до відповідного структурного підрозділу секретаріату Ради для надання членам Дисциплінарної палати для вивчення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2025 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до члена Вищої ради правосуддя Кандзюби Олега Володимировича про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії.
Постановою Верховного Суду від 25.09.2025 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 року, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2025 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.
Справу передано для визначення складу суду в порядку, встановленому ч.1 ст.31 КАС України.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2024 року дана справа передана на розгляд судді Катаєвій Е.В.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2025 року справа передана на розгляд судді Бутенко А.В.
Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанова С.О. від 30.10.2025 року відведено від розгляду даної справи суддю Стефанова С.О.
В обґрунтування заявленого самовідводу суддя зазначає наступне, що у 2024 році та у 2025 році ОСОБА_1 неодноразово звертався до Вищої ради правосуддя зі скаргами на дії судді Бжассо Н.В., в яких висловлював незгоду з діями та рішеннями судді під час вирішення питання щодо відкриття провадження та при розгляді по суті справ за позовами ОСОБА_1 до членів Вищої ради правосуддя.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Згідно з ч. 1 ст. 40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.
Аналогічна теза міститься в п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, де зазначено, що суддя заявляє самовідвід в розгляді справи, зокрема, в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
У справі П`єрсак проти Бельгії ЄСПЛ, встановивши порушення положень частини 1 статті 6, зазначив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду.
Згідно з рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, затверджено Коментар до Кодексу суддівської етики, яким визначено, що суддя може розглядати справу за наявності обставин, які на думку поміркованої, розумної, законослухняної та поінформованої людини, можуть здаватися такими, що створюють конфлікт особистих інтересів судді з його професійними обов`язками, за умови, що він повідомив про існування таких обставин сторонам і вони не заперечують проти участі судді у розгляді справи, а сторони та їх адвокати мають можливість порадитися і прийняти рішення щодо продовження слухання справи даним суддею. Суддя, який має (або створює враження такого, що має) конфлікт інтересів, але вважає, що може розглядати справу неупереджено (визначення поняття неупередженості - коментар до статті 4), може брати участь в провадженні у разі згоди сторін. Процес досягнення згоди має бути справедливим і неупередженим, і включати повідомлення сторонам підстав для конфлікту, можливість сторонам і їх адвокатам порадитися за відсутності судді, одностайну згоду сторін, а в разі її відсутності - неповідомлення судді про особи тих, хто погодився або не погодився.
Також, в Коментарі Кодексу суддівської етики вказано, що необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Розглядаючи справу, в якій фігурує якась близька судді людина, йому дуже складно переконати суспільство у своїй неупередженості. Саме тому існують норми закону, які запобігають виникненню будь-яких підозр. Судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.
Такі мотиви заявленого самовідводу мають об`єктивне підґрунтя та відповідають приписам ст. 36 КАС України, ст. 15 Кодексу суддівської етики.
Відтак, заявлений самовідвід судді Бжассо Н.В. підлягає задоволенню, як обґрунтований.
Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 41, 42, 241, 243, 248 КАС України, суддя
Ухвала окремо від рішення суду не оскаржується.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.В. Бжассо