Справа № 140/1877/25
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 140/1877/25 пров. № А/857/26467/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року (головуючий суддя Смокович В.І., м.Луцьк) у справі №140/1877/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

25.02.2025 позивач (ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ») звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Волинської митниці (відповідач), в якому просив: визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості від 24.12.2024 №UA205140/2024/000431/1, №UA205140/2024/000432/1, №UA205140/2024/000433/2, №UA205140/2024/000434/2.

Позов обґрунтовує тим, що між ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» (Покупець) та FC Energe (юридична особа за законодавством Польщі - Продавець) було укладено Контракт №18/11/2024 від 18.11.2024 у відповідності до предмету якого (пункт 1.1. Контракту) Продавець зобов`язується передати у власність Покупця бувші у вжитку транспортні засоби, надалі «Товар», а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити за Товар, докладне найменування, технічні характеристики, асортимент, кількість та ціна якого узгоджено Специфікацією (Додаток 1), яка є невід`ємною частиною цього Контракту. Відмітив, що ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» надано в повному обсязі всі необхідні документи для розмитнення товару за вартістю, яка була визначена сторонами правочину і чітко прослідковується у наданому пакеті документів для митного органу, однак митний орган не чітко формулює вимоги, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 24 грудня 2024 року №UA205140/2024/000431/1, від 24 грудня 2024 року №UA205140/2024/000432/1, від 24 грудня 2024 року №UA205140/2024/000433/2, від 24 грудня 2024 року №UA205140/2024/000434/2.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару довідки про вартість наданих послуг від 16.12.2024 №16/12 декларантом не враховано вартість послуг за кордоном у сумі 6461 грн; згідно автотранспортної накладної транспортування розпочате в місті Blonie (Республіка Польща), проте довідки про вартість наданих послуг від 16.12.2024 №16/12 вартість перевезення врахована з міста Варшава (відстань від Варшави до міста Blonie 34 км), інформації щодо вартості транспортування на вказаному відтинку дороги не надано; відповідно до графи 20 декларації умови поставки вказані EXW PL Warszawa, згідно правил Incoterms страхування товару відноситься до обов`язків покупця товару, проте всупереч пункту 10 статті 58 МК України вказані витрати не вказані у графі 22 декларації митної вартості. На вимогу митного органу декларантом надано листи №24/12-24 від 24.12.2024, №27/12-24 від 24.12.2024, №25/12-24 від 24.12.2024, №26/12-24 від 24.12.2024 в яких викладено позицію щодо виявлених розбіжностей. Додатково декларантом, до митного оформлення надано чотири листи FC ENERGE Sp. z o.o. б/н від 23.12.2024 в яких вказується на допущені помилки при заповненні графи 4 міжнародних транспортних накладних №Е003/0332/24 від 11.12.2024, №Е003/0334/24 від 11.12.2024, №Е003/0327/24 від 11.12.2024, №Е003/0333/24 від 11.12.2024. Неподання позивачем витребуваних документів, зумовило неможливість застосування митним органом основного методу визначення митної вартості та виникнення у відповідача права на коригування митної вартості шляхом застосування другорядних методів визначення митної вартості. Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статті 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу щодо вартості товарів, митне оформлення яких здійснено на рівні: 87976,35 євро/од (МД UA403020/2024/002472 від 16.02.2024). З урахуванням наведеного, апелянт вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару є такими, що відповідають вимогам митного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

01.08.2025 позивачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу. Доводи відзиву аналогічні доводам адміністративного позову. Крім того, вказує, що апелянт на шістнадцяти сторінках розписує свою апеляційну скаргу у якій не надає жодного конкретного обґрунтування (доказу), що транспортування відбувалось з іншого міста, яке на 34 км далі від міста про яке вказує позивач, а відповідно необхідно було декларанту враховувати витрати на таке транспортування у митній вартості таких товарів. Вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами той факт, що у міжнародно транспортних автомобільних накладних (CMR) відправником було допущено описку. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Між ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» (Покупець) та FC Energe (юридична особа за законодавством Польщі - Продавець) було укладено Контракт №18/11/2024 від 18.11.2024 у відповідності до предмету якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця бувші у вжитку транспортні засоби, надалі «Товар», а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити за Товар, докладне найменування, технічні характеристики, асортимент, кількість та ціна якого узгоджено Специфікацією (Додаток 1), яка є невід`ємною частиною цього Контракту (пункт 1.1. Контракту).

Згідно із пункту 2.1. Контракту кількість Товару становить 8 (вісім) одиниць.

Вартість одиниці Товару та загальна вартість Товару, що постачається, згідно з умовами Контракту визначається в підписаному між Сторонами Додатку 1 (пункт 3.2. Контракту).

Ціна Товару не містить ПДВ податки, збори, страхування, вартість транспортування Товару Покупцем з місця поставки Товару (пункт 3.3. Контракту).

Поставка Товару, який є предметом даного Контракту, відбувається в терміни та на умовах, які погоджені Сторонами в Специфікації та у відповідності до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної палати (1NCOTERMS 2020) (пункт 5.1. Контракту).

Поставка вважається виконаною Продавцем виходячи з базису поставки EXW - Республіка Польща, місто Варшава, вул. Ogrodowa 58, lok, 40 00-876. Покупець забезпечує поставку на митну територію України. Покупець зобов`язаний надіслати водіїв для транспортування Товару протягом 5 календарних днів з моменту отримання повідомлення від Продавця про готовність надсилання Товару для митного оформлення (пункт 5.2. Контракту).

Пунктом 6.1. Контракту визначено, що оплата вартості Товару здійснюється на умовах вказаних в Специфікації до даного Контракту та відбувається шляхом безготівкового перерахунку Покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця в терміни вказані в відповідній специфікації.

На виконання вищевказаного Контракту між сторонами було також укладено Специфікацію №1 від 18.11.2024, якою було передбачено поставку чотирьох тягачів «Mercedes Benz Actors 5 - kabina L 1846 LS» 2022 випуску вартістю 70110 євро за одиницю та чотири вантажних напівпричіп-цистерна для перевезення пального марки «Stokota» 2022 року випуску вартістю 60 040 євро за одиницю. Загальна вартість товарів, що постачались згідно специфікації становила 520 600 євро.

Для митного оформлення в режимі імпорту ввезених на територію України транспортних засобів, а саме:

1) Напівпричіп-цистерна марка STOKOTA, модель OPL38-3, бувший у використанні, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення 2022 року, модельний рік виготовлення 2022 рік, вантажопідйомність 38 350 кг, маса вразі максимального завантаження - 44000 кг категорія ТЗ-O4, тип-напівпричіп цистерна, 3-х вісний, Призначення - для перевезення світлих нафтопродуктів LGBF Виробник STOKOT, ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» 16.12.2024 подав до Волинської митниці МД №24UA96U1; Для підтвердження митної вартості транспортного засобу позивачем додано: рахунок-фактура (інвойс) №EXT/09/12/2024 від 26.12.2024; міжнародна автомобільна накладна (CMR) №E003/0332/24 від 11.12.2024; сертифікат перевезення №PL/MF/AU 0154328 від 12.12.2024; тимчасовий дозвіл №PC/AAK 8182202 від 06.12.2024; платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах №7 від 26.11.2024; експортна митна декларація №24PLSKB8 від 11.12.2024, довідка про вартість наданих послуг №16/12 від 16.12.2024; експерта довідка №2412-01 P від 16.12.2024; Контракт №18/11/2024 від 18.11.2024; специфікація №1 від 18.11.2024.

2) Напівпричіп-цистерна марка STOKOTA, модель OPL38-3, бувший у використанні, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_2 , календарний рік виготовлення 2022 року, модельний рік виготовлення 2022 рік, вантажопідйомність 38 350 кг, маса вразі максимального завантаження - 44000 кг категорія ТЗ-O4, тип-напівпричіп цистерна, 3-х вісний, Призначення - для перевезення світлих нафтопродуктів LGBF Виробник STOKOT, ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» 16.12.2024 подав до Волинської митниці МД № 24UA58U3. Для підтвердження митної вартості транспортного засобу позивачем додано: рахунок-фактура (інвойс) №EXT/06/12/2024 від 26.12.2024; міжнародна автомобільна накладна (CMR) №E003/0334/24 від 11.12.2024; сертифікат перевезення №PL/MF/AU 0154328 від 12.12.2024; тимчасовий дозвіл №PC/AAK 8181775 від 05.12.2024; платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах №7 від 26.11.2024; експортна митна декларація №24PLUPB1 від 11.12.2024, довідка про вартість наданих послуг №16/12 від 16.12.2024; експерта довідка №2412-04 P від 16.12.2024; Контракт №18/11/2024 від 18.11.2024; специфікація №1 від 18.11.2024.

3) Напівпричіп-цистерна марка STOKOTA, модель OPL38-3, бувший у використанні, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_3 , календарний рік виготовлення 2022 року, модельний рік виготовлення 2022 рік, вантажопідйомність 38 350 кг, маса вразі максимального завантаження - 44000 кг категорія ТЗ-O4, тип-напівпричіп цистерна, 3-х вісний, Призначення - для перевезення світлих нафтопродуктів LGBF Виробник STOKOT, ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» 16.12.2024 подав до Волинської митниці МД № 24UA60U5. Для підтвердження митної вартості транспортного засобу позивачем додано: рахунок-фактура (інвойс) №EXT/07/12/2024 від 26.12.2024; міжнародна автомобільна накладна (CMR) №E003/0327/24 від 11.12.2024; сертифікат перевезення №PL/MF/AU 0154324 від 12.12.2024; тимчасовий дозвіл №PC/AAK 8181774 від 05.12.2024; платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах №7 від 26.11.2024; експортна митна декларація №24PLS9B9 від 11.12.2024, довідка про вартість наданих послуг №16/12 від 16.12.2024; експерта довідка №2412-02 P від 16.12.2024; Контракт №18/11/2024 від 18.11.2024; специфікація №1 від 18.11.2024.

4) Напівпричіп-цистерна марка STOKOTA, модель OPL38-3, бувший у використанні, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_4 , календарний рік виготовлення 2022 року, модельний рік виготовлення 2022 рік, вантажопідйомність 38 350 кг, маса вразі максимального завантаження - 44000 кг категорія ТЗ-O4, тип-напівпричіп цистерна, 3-х вісний, Призначення - для перевезення світлих нафтопродуктів LGBF Виробник STOKOT, ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» 16.12.2024 подав до Волинської митниці МД № 24UA67U9. Для підтвердження митної вартості транспортного засобу позивачем додано: рахунок-фактура (інвойс) №EXT/08/12/2024 від 26.12.2024; міжнародна автомобільна накладна (CMR) №E003/0333/24 від 11.12.2024; сертифікат перевезення №PL/MF/AU 0154329 від 12.12.2024; тимчасовий дозвіл №PC/AAK 8182203 від 06.12.2024; платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах №7 від 26.11.2024; експортна митна декларація № 24PLSPB2 від 11.12.2024, довідка про вартість наданих послуг №16/12 від 16.12.2024; експерта довідка №2412-03 P від 16.12.2024; Контракт №18/11/2024 від 18.11.2024; специфікація №1 від 18.11.2024.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею встановлено, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять наступні розбіжності: відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару довідки про вартість наданих послуг від 16.12.2024 №16/12 декларантом не враховано вартість послуг за кордоном у сумі 6461 грн; згідно автотранспортної накладної транспортування розпочате в місті Blonie (Республіка Польща), проте довідки про вартість наданих послуг від 16.12.2024 №16/12 вартість перевезення врахована з міста Варшава (відстань від Варшави до міста Blonie 34 км), інформації щодо вартості транспортування на вказаному відтинку дороги не надано; відповідно до графи 20 декларації умови поставки вказані EXW PL Warszawa, згідно правил Incoterms страхування товару відноситься до обов`язків покупця товару, проте всупереч пункту 10 статті 58 МК України вказані витрати не вказані у графі 22 декларації митної вартості.

Згідно статті 53 та статті 54 МК України декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін наступні додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант листами від 24.12.2024 №24/12-24, №25/12-24, №26/12-24 та №27/12-27 надані додаткові пояснення щодо встановлених розбіжностей та надано листи FC ENERGE Sp. z o.o. б/н від 23.12.2024; оновлену довідку про вартість наданих послуг від 16.12.2024 №16/12; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №434 від 16.12.2024.

Листами від 24.12.2024 просив прийняти рішення по митній вартості імпортованого товару без врахування термінів, визначених статтею 53 МК України.

Оскільки документи, що були подані на вимогу митного органу, не усувають вищезазначені невідповідності, а інші додаткові документи не надано, тому відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 24.12.2024 №UA205140/2024/000431/1, №UA205140/2024/000432/1, №UA205140/2024/000433/2, №UA205140/2024/000434/2, в якому митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, відповідно до наказу Державної міграційної служби України від 01.07.2021 №476 Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби, а саме: 87 976,35 євро/од за МД UA403020/2024/002472 від 16.02.2024.

В подальшому, товар було випущено у вільний обіг за МД від 24.12.2024 №24UA36U9, №24UA35U0, №24UA39U6, №24UA43U6 із застосуванням положень частини сьомої статті 55 МК України.

Вважаючи такі рішення відповідача протиправними, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Згідно з вимогами частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин першої, другої статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частин першої, другої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зазначає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi. Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, колегія суддів зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із МД документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України, зокрема: по МД від 16.12.2024 №24UA96U1: рахунок-фактура (інвойс) №EXT/09/12/2024 від 26.12.2024; міжнародна автомобільна накладна (CMR) №E003/0332/24 від 11.12.2024; сертифікат перевезення №PL/MF/AU 0154328 від 12.12.2024; тимчасовий дозвіл №PC/AAK 8182202 від 06.12.2024; платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах №7 від 26.11.2024; експортна митна декларація №24PLSKB8 від 11.12.2024, довідка про вартість наданих послуг №16/12 від 16.12.2024; експерта довідка №2412-01 P від 16.12.2024; Контракт №18/11/2024 від 18.11.2024; специфікація №1 від 18.11.2024; по МД від 16.12.2024 №24UA58U3: рахунок-фактура (інвойс) №EXT/06/12/2024 від 26.12.2024; міжнародна автомобільна накладна (CMR) №E003/0334/24 від 11.12.2024; сертифікат перевезення №PL/MF/AU 0154328 від 12.12.2024; тимчасовий дозвіл №PC/AAK 8181775 від 05.12.2024; платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах №7 від 26.11.2024; експортна митна декларація №24PLUPB1 від 11.12.2024, довідка про вартість наданих послуг №16/12 від 16.12.2024; експерта довідка №2412-04 P від 16.12.2024; Контракт №18/11/2024 від 18.11.2024; специфікація №1 від 18.11.2024; по МД від 16.12.2024 №24UA60U5: рахунок-фактура (інвойс) №EXT/07/12/2024 від 26.12.2024; міжнародна автомобільна накладна (CMR) №E003/0327/24 від 11.12.2024; сертифікат перевезення №PL/MF/AU 0154324 від 12.12.2024; тимчасовий дозвіл №PC/AAK 8181774 від 05.12.2024; платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах №7 від 26.11.2024; експортна митна декларація №24PLS9B9 від 11.12.2024, довідка про вартість наданих послуг №16/12 від 16.12.2024; експерта довідка №2412-02 P від 16.12.2024; Контракт №18/11/2024 від 18.11.2024; специфікація №1 від 18.11.2024; по МД від 16.12.2024 №24UA67U9: рахунок-фактура (інвойс) №EXT/08/12/2024 від 26.12.2024; міжнародна автомобільна накладна (CMR) №E003/0333/24 від 11.12.2024; сертифікат перевезення №PL/MF/AU 0154329 від 12.12.2024; тимчасовий дозвіл №PC/AAK 8182203 від 06.12.2024; платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах №7 від 26.11.2024; експортна митна декларація № 24PLSPB2 від 11.12.2024, довідка про вартість наданих послуг №16/12 від 16.12.2024; експерта довідка №2412-03 P від 16.12.2024; Контракт №18/11/2024 від 18.11.2024; специфікація №1 від 18.11.2024. До того ж додатково декларантом направлено листи від 24.12.2024 №24/12-24, №25/12-24, №26/12-24 та №27/12-27 із поясненнями щодо встановлених розбіжностей разом із: листом FC ENERGE Sp. z o.o. б/н від 23.12.2024; оновлену довідку про вартість наданих послуг від 16.12.2024 №16/12; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №434 від 16.12.2024.

На думку апеляційного суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта в оскаржуваних рішеннях про неврахування декларантом вартості послуг за кордоном у сумі 6461 грн, відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару довідки про вартість наданих послуг від 16.12.2024 №16/12.

Як було вказано вище, між ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» (Замовник) та ТОВ «Віта-Авто» (Виконавець) укладено Договір надання послуг №02/12 від 02.12.2024, відповідно до якого, Виконавець на умовах даного Договору зобов`язується надати Замовнику послуги зі здійснення доставки (транспортування) бувших у вжитку 8 (восьми) транспортних засобів Замовника (Товар) з пункту відправлення в Республіці Польща (місто Варшава EXW Warszawa) до пункту призначення в України (Волинська область, місто Луцьк, вулиця Яремчука Назарія, будинок 2), а Замовник зобов`язується прийняти й оплатити надані послуги згідно умов даного Договору.

Відтак, ТОВ «Віта-Авто», на підтвердження транспортних витрат, позивачу надано довідку про вартість наданих послуг №16/12 від 16.12.2024, відповідно до якої: з міста Варшава (Республіка Польща) через п/п Дорогуськ (д.к. Польща) / Ягодин (д.к. України) місто Луцьк (Україна) з пробігом 540 км в загальному становить з ПДВ 199 368,00 грн, в тому числі кожної одиниці 24 921,00 грн.

Вартість послуг за кордоном: 400 км з міста Варшава Республіка Польща) через п/п Дорогуськ (д.к. Польща) / Ягодин (д.к. України): 147 680,00 грн, в тому мислі кожної одиниці 18 460,00 грн.

Вартість послуг за кордоном: 140 км з п/п Дорогуськ (д.к. Польща) / Ягодин (д.к. України) місто Луцьк (Україна): 51 688,00 грн, в тому числі кожної одиниці 6 461,00 грн.

Колегія суддів зауважує, що помилкове зазначення у такій довідці «за кордоном» замість «по Україні» не може автоматично включати таку суму у митну вартість, оскільки частиною десятою статті 58 МК України визначений перелік витрат (складові митної вартості), які при визначенні митної вартості додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. До вказаного переліку входять, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Таким чином, до митної вартості включаються реальні витрати на транспортування товару до митного кордону України. При цьому, вказана норма не передбачає необхідності включення до митної вартості можливих додаткових витрат при перевезенні вантажу. А тому, відповідно до частини десятої статті 58 МК України до митної вартості включаються лише реальні транспортні витрати на відрізку маршруту від місця завантаження товару до перетину митного кордону України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.05.2023 у справі № 813/2658/16.

Із наданою декларантом довідки чітко убачається, що вартість послуг у розмірі 6 461,00 грн за кожну одиницю товару включає в себе надання послуг на митній території України, оскільки у ній деталізовано маршрут, за який здійснюється така оплата, а саме: «п/п Дорогуськ (д.к. Польща)/ Ягодин (д.к. України) м. Луцьк (Україна)», що унеможливлює включення таких витрат до митної вартості.

До того ж, колегія суддів звертає увагу, що декларантом у додатково наданих поясненнях та документах, було надано оновлену довідку про вартість наданих послуг №16/12 від 16.12.2024, у яких така описка була виправлена. Разом із довідкою декларантом надано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №434 від 16.12.2024, із якого убачається, що транспортні витрати у загальній вартості 51688,00 грн (6 461,00 грн за одиницю) понесено саме на митній території України.

Враховуючи наведене, Волинською митницею безпідставно висунуто зауваження щодо неврахування декларантом вартості послуг за кордоном у сумі 6461,00 грн.

Також, апелянт стверджує, що згідно автотранспортної накладної транспортування розпочате в місті Blonie (Республіка Польща), проте довідки про вартість наданих послуг від 16.12.2024 №16/12 вартість перевезення врахована з міста Варшава (відстань від Варшави до міста Blonie 34 км), інформації щодо вартості транспортування на вказаному відтинку дороги не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, декларантом позивача до митного оформлення надано міжнародно-автомобільні накладні (CMR) №E003/0332/24 від 11.12.2024; №E003/0334/24 від 11.12.2024; №E003/0327/24 від 11.12.2024; №E003/0333/24 від 11.12.2024, відповідно до яких місце і адреса завантаження і видачі документа зазначено місто Блоне (Польща).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що декларантом ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» разом із додатковими поясненнями Волинській митниці було надано лист-вибачення FC ENERGE Sp. z o.o. б/н від 23.12.2024, в якому вказується на допущену помилку при заповненні графи 4 міжнародної транспортної накладної №Е003/0332/24 від 11.12.2024, №003/0334/24 від 11.12.2024, №Е003/0327/24 від 11.2.2024, №Е003/0333/24 від 11.12.2024, та зазначено, що правильним слід вважати «Warzawa, Polska, 2024-12-11».

Волинською митницею необґрунтовано зазначення щодо розбіжності у графі 21 міжнародно-транспортних накладних, оскільки місце видачі такого документа у місті Блоне (Польща) не можна співставляти із місцем завантаження товару. Підтвердженням місця завантаження товару у місті Варшава (Польща) також виступають інші документи, які надавались до митного оформлення, а саме: пункт 5.2. Контракту №18/11/2024 від 18.11.2024, пункт 6.1. специфікації №1 від 18.11.2024, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №434 від 16.12.2024, довідка про вартість наданих послуг №16/12 від 16.12.2024. Отож, митним органом не доведено обґрунтованість вказаного недоліку.

В оскаржуваних рішенням митним органом вказується, що відповідно до графи 20 декларації умови поставки вказані EXW PL Warszawa, згідно правил Incoterms страхування товару відноситься до обов`язків покупця товару, проте всупереч пункту 10 статті 58 МК України вказані витрати не вказані у графі 22 декларації митної вартості.

Стосовно наведено, апеляційний суд зазначає, що EXW (Ex Works) означає, що продавець виконує свої зобов`язання, коли надає товар у розпорядження покупця на своїй території (наприклад, на складі, фабриці тощо). Усі витрати, ризики та обов`язки з доставки, транспортування, митного оформлення, страхування лежать на покупцеві.

Відповідно до пункту В5 EXW: Страхування (обов`язки покупця), покупець не зобов`язаний укладати договір страхування вантажу. Проте, оскільки всі ризики з моменту передачі товару лежать на покупцеві, саме він несе відповідальність за будь-які втрати або пошкодження товару з цього моменту і може самостійно вирішити питання щодо страхування.

Як убачається з довідки про вартість наданих послуг №16/12 від 16.12.2024, вантаж не страхувався, а тому відсутні підстави уважати, що ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» були понесені витрати, щодо його страхування. Зворотного апелянтом не доведено.

Колегія суддів зазначає, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частинах третій-четвертій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак, за обставин цієї справи апелянт не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача ґрунтуються виключно на його необґрунтованих припущеннях, а не на достовірних відомостях. Ненадання додаткових документів (прайс-листів, каталогів, специфікацій виробника товару) не свідчить про недобросовісність позивача та не може позбавляти його можливості декларувати товар на підставі інших документів, про які домовилися сторони зовнішньоекономічного контракту і які за правилами частини другої статті 53 МК України підтверджують митну вартість товару. При цьому, вимога митного органу надати договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, може мати місце тоді, якщо позивач вступав у договірні відносини із третіми особами, проте жодні докази у справі не вказують на такі обставини.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).

З урахуванням наведеного, висновки у спірних рішеннях про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому, митний орган не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви апелянта щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Також, колегія суддів зазначає, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 21.08.2018 у справі №804/1755/17.

Можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірного рішення відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а спирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Сам факт здійснення митого оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 у справі № 815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митною органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у постанові від 10.10.2019 у справі № 809/1469/16.

Колегія суддів наголошує, що резервний метод не вимагає від митного органу доведення подібності (аналогічності) товарів, однак зазначений метод повинен ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях і це ґрунтування повинне бути підтвердженим в рішенні про коригування митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не містить пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У вказаному рішенні не зазначено докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Такі ж висновки викладені і в постанові Верховного Суду від 15.10.2024 у справі №520/6058/24.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що прийняті Волинською митницею рішення про коригування митної вартості товару є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року у справі №140/1877/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар