Справа № 440/9342/25
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/9342/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

В С Т А Н О В И В:

Позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 20.06.2025 №.

В обґрунтування позовних вимог Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) вказала про незгоду із застосуванням Головним управлінням ДПС у Полтавській області (далі - ГУ ДПС, відповідач) штрафних (фінансових) санкцій, адже відсутній в діях позивача склад правопорушень.

Так, усі дублювання акцизних марок на алкогольних напоях виявлені відповідачем виключно в програмному реєстраторі розрахункових операцій ФН:, що є звичайним програмним збоєм, помилкою, оскільки фактично дані обставини ГУ ДПС не встановлювались. Відповідальність за походження підакцизного товару, включаючи алкогольні напої, лежить в першу чергу на оптовому постачальнику такої продукції або його безпосередньому виробнику. Працівники магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на якому проводилась перевірка не в змозі фізично звірити усі номери акцизних марок на товарах, що надходять від оптових постачальників. З метою встановлення реалізації товару з підробленими акцизними марками не достатньо отримати помилкову звітність з програми обліку реалізованих товарів, необхідно перевірити їх походження, чим відповідач не займався в принципі.

Крім того, позивач вказала, що відповідно до статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 09.12.1995 №481/95-ВР діючими вважаються ліцензії, за якими до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України або за наявності обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) не сплачено черговий платіж за ліцензію та/або закінчився термін дії ліцензії на право виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах. Обов`язки щодо сплати чергових платежів/ дії щодо продовження ліцензії мають бути виконані суб`єктом господарювання протягом 30 днів, наступних за днем припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України. Сплата чергового платежу за ліцензії здійснюється у розмірах, встановлених цим Законом.

Таким чином строк дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №240027 від 07.02.2024 ФОП ОСОБА_1 був автоматично пролонгований у зв`язку з дією на території України правового режиму воєнного стану.

Також позивач вказала про пропущення ГУ ДПС у Полтавській області строку винесення податкового повідомлення-рішення від 20.06.2025 №.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 позовна заява прийнята до провадження, відкрите провадження в адміністративний справі, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

ГУ ДПС 29.07.2025 до справи наданий відзив, де проти задоволення позовних вимог відповідач заперечував. Відповідач вказав про проведення з 03.06.2025 фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , що здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за період з 01.01.2025 по дату закінчення перевірки.

Результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 оформлені актом від 03.06.2025 №7562/16-31-09-01/ НОМЕР_1 , згідно висновку якого встановлено порушення: пунктів 226.6, 226.7 статті 226 ПК України, пункту 16 статті 62 Закону України від 18.06.2024 №3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон №3817-ІХ) та пункту 7 статті 16 Закону №3817-ІХ.

На підставі акта перевірки ГУ ДПС у Полтавській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.06.2025 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 48000,00 грн.

ГУ ДПС вказало про дотримання строку прийняття податкового повідомлення-рішення, адже строк обчислюється у робочих днях.

Факти реалізації алкогольної продукції в магазині за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » через РРО з фіскальним номером , з марками акцизного податку, що дублюються встановлені за результатами проведеного вибіркового доперевірочного аналізу ФОП ОСОБА_1 ..

Посилання позивача на положення статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 09.12.1995 №481/95-ВР в частині обов`язку сплати чергових платежів щодо продовження ліцензії протягом 30 днів, наступних за днем припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України є неспроможними, адже 27.07.2024 набрав чинності Закон України від 18.06.2024 №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон №3817-ІХ), пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого установлено, що: Закон №481/95-ВР втрачає чинність з 1 січня 2025 року. Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин, Закон №481/95-ВР вже втратив свою чинність.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 закрите підготовче провадження у справі, призначена справа до судового розгляду по суті.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини.

ГУ ДПС у Полтавській області з 03.06.2025 проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 , що здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за період з 01.01.2025 по дату закінчення перевірки.

Результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 оформлені актом від 03.06.2025 №7562/16-31-09-01/ НОМЕР_1 , згідно висновку якого встановлено порушення: пунктів 226.6, 226.7 статті 226 ПК України, пункту 16 статті 62 Закону України від 18.06.2024 №3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон №3817-ІХ) та пункту 7 статті 16 Закону №3817-ІХ.

На підставі акта перевірки ГУ ДПС у Полтавській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.06.2025 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 48000,00 грн.

ФОП ОСОБА_1 із податковим повідомленням-рішенням від 20.06.2025 № не погодилась, звернулась до суду із даним позовом про визнання його протиправним та скасування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є ПК України.

Контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, за пунктами 19-1.1.4, 19-1.1.8 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів; забезпечують достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною, відповідно до положень підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначає стаття 80 ПК України.

Так, згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Пунктом 80.5 статті 80 ПК України встановлено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

До початку проведення фактичної перевірки представники відповідача надали позивачеві направлення на проведення перевірки від 03.06.2025 №3290, №3291, службові посвідчення та копію наказу про проведення фактичної перевірки, про що зроблено відповідні записи у направленнях на проведення перевірки.

Результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 оформлені актом від 03.06.2025 №7562/16-31-09-01/ НОМЕР_1 .

ФОП ОСОБА_1 до проведення перевірки представників відповідача допустила. Зауважень та заперечень щодо порядку призначення перевірки ФОП ОСОБА_1 не висловлювала.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку передачі інформації від реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів Державної податкової служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 №1057 (далі Порядок №1057), цим Порядком встановлюється механізм передачі електронних копій розрахункових документів, фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) / програмних реєстраторів розрахункових операцій (далі - ПРРО), фіскальних звітів ПРРО і повідомлень, що передбачені Порядком реєстрації, ведення реєстру та застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 червня 2016 року №547, що необхідні для обліку роботи ПРРО фіскальним сервером контролюючого органу, дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів ДПС для суб`єктів господарювання, що використовують РРО/ПРРО.

Система зберігання і збору даних РРО (далі - СЗЗД РРО) - загальнодержавна система, призначена для збору даних РРО та передачі цих даних до системи обліку даних РРО в ДПС за технологією зберігання і збору даних РРО для Державної податкової служби України; система обліку даних РРО (далі - СОД РРО) - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій і програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів (п. 1.2 розділу І Порядку № 1057).

Пунктом 1.7 розділу І Порядку № 1057 передбачено, що суб`єкти господарювання, які використовують ПРРО, повинні передавати до органів ДПС по дротових або бездротових каналах зв`язку інформацію у формі електронних копій розрахункових документів, електронних фіскальних звітів, електронних фіскальних звітних чеків та іншу інформацію, необхідну для обліку роботи ПРРО фіскальним сервером контролюючого органу, яка створюється засобами таких ПРРО.

Згідно з пунктом 2.2 розділу І Порядку №1057 СЗЗД РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних СОД РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами національної системи масових електронних платежів.

Отже, система зберігання і збору даних РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних системи обліку даних РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами національної системи масових електронних платежів. Аналізом наведених вище норм Порядку передачі інформації від реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів Державної податкової служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 №1057, встановлено, що система зберігання і збору даних РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних системи обліку даних РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами національної системи масових електронних платежів.

Таким чином, дані РРО, а саме фіскальні чеки, наведені у таблиці на сторінках акту фактичної перевірки та у додатках до акту фактичної перевірки від 03.06.2025№ 7562/16-31-09-01/, внесені у бази даних системи обліку даних РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, є цілісними та незмінними.

Відповідачем в ході аналізу системи зберігання і збору даних РРО ФОП ОСОБА_1 встановлені факти реалізації алкогольної продукції в магазині за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » через РРО з фіскальним номером , з марками акцизного податку, що дублюються та марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого КМУ від 27.12.2010 року №1251 відповідно до якого здійснюються маркування алкогольних напоїв на суму 780,8 грн, перелік яких відображено у акті фактичної перевірки від 03.06.2025№ 7562/16-31-09-01/ НОМЕР_1 .

Згідно з пунктом 16 статті 62 Закону №3817-ІХ, алкогольні напої, що виробляються в Україні, та алкогольні напої, що ввозяться на митну територію України, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законом.

Пунктом 226.7 статті 226 ПК України передбачено, що кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Згідно з пунктом 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Відповідно до пункту 5 Положення «Про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1251 (далі Положення № 1251) марка для алкогольних напоїв повинна містити двомірний штрих-код швидкого реагування (далі - QR-код) та лінійний штрих-код (далі - штрих-код).

На кожну марку наносяться такі реквізити: слова «УКРАЇНА», «МАРКА АКЦИЗНОГО ПОДАТКУ»; позначення виду марки, що складається із слів та літер «алкоголь вітчизняний (лікеро-горілчана продукція)» «АВ ЛГП», «алкоголь вітчизняний (виноробна продукція)» «АВ ВП», «алкоголь імпортний (лікеро-горілчана продукція)» «АІ ЛГП», «алкоголь імпортний (виноробна продукція)» «АІ ВП»; індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія із чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марки для алкогольних напоїв); реквізити покупця марки (зазначаються на марках для алкогольних напоїв): для юридичних осіб код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб-підприємців код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків; QR-код та штрих-код (зазначаються на марках для алкогольних напоїв).

Штрих-код містить інформацію про серію та номер марки.

QR-код містить інформацію про серію та номер марки, реквізити покупця марки: для юридичних осіб код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб-підприємців код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають відмітку в паспорті), та посилання на веб-ресурс для перевірки марки.

QR-код також може містити інформацію про геш-послідовність. Інформаційні набори даних для генерації QR-кодів та штрих-кодів, що наносяться на марку для алкогольних напоїв, генеруються ДПС та передаються підприємству- виробнику з використанням засобів захисту інформації у зведеній заявці-розрахунку.

Перелічені вище норми унеможливлюють факт законного повторного використання марки акцизного податку. Відтак, кожна марка акцизного податку є індивідуальною.

Верховний Суд у постановах від 06.06.2019 у справі №823/748/17, від 08.08.2019 у справі №808/4653/14, від 10.06.2020 у справі №808/4108/16 вказав, що хоча маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку і здійснюється виробниками цієї продукції, втім порушенням норм щодо правил торгівлі такими напоями є саме виробництво, зберігання, транспортування, реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку; немаркованими ж вважаються алкогольні напої, марковані марками акцизного податку, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

До суду позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували викладені в акті перевірки висновки щодо фактів продажу декількох алкогольних напоїв з одними і тими ж марками акцизного податку.

Тобто, ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги пунктів 226.6, 226.7 статті 226 ПК України та пункту 16 статті 62 Закону №3817-ІХ.

Відповідно, правомірним є застосування до позивача податковим повідомленням-рішенням від 20.06.2025 № штрафних (фінансових) санкцій, передбачених пунктом 11 частини другої статті 73 Закону №3817-ІХ, а саме: до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: у разі виробництва та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без паперових марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку (крім випадків, передбачених законодавством, та випадків, якщо маркування марками акцизного податку таких алкогольних напоїв не передбачено зовнішньоекономічним договором (контрактом) - 200 відсотків вартості таких товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Крім вказаного, ГУ ДПС у Полтавській області встановлений факт реалізації ФОП ОСОБА_1 алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Так, ФОП ОСОБА_1 була отримана ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 12.02.2024 до 12.02.2025. Наступна ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями отримана ФОП ОСОБА_1 18.03.2025 з терміном дії починаючи з 28.03.2025 року.

Відповідачем в ході аналізу системи зберігання і збору даних РРО ФОП ОСОБА_1 встановлені факти реалізації алкогольної продукції в магазині за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » через РРО з фіскальним номером , без ліцензії, що підтверджується копіями фіскальних чеків, відповідно до бази даних ІС «Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій» розділу «Дані чеків - Товари».

Таким чином ФОП ОСОБА_1 через програмний реєстратор розрахункових операцій реалізувала алкогольні напої без відповідної ліцензії на суму 4482,10 гривні, детальний опис чого міститься у акті фактичної перевірки від 03.06.2025 №7562/16-31-09-01/ НОМЕР_1 .

Позивачем порушені вимоги пункту 7 статті 16 Закону №3817-ІХ, за яким роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), а для малих виробників виноробної продукції алкогольними напоями без додавання спирту (вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), у тому числі через мережу Інтернет, може здійснюватися суб`єктами господарювання, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Відповідальність за вказане порушення передбачена пунктом 13 пункту 2 статті 73 Закону №3817-ІХ, а саме: оптова або роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності відповідної ліцензії (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Посилання позивача на положення статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 09.12.1995 №481/95-ВР в частині обов`язку сплати чергових платежів щодо продовження ліцензії протягом 30 днів, наступних за днем припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України є неспроможними, адже 27.07.2024 набрав чинності Закон України від 18.06.2024 №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон №3817-ІХ), пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого установлено, що: Закон №481/95-ВР втрачає чинність з 1 січня 2025 року. Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин, Закон №481/95-ВР вже втратив свою чинність.

Відповідно, податкове повідомлення-рішення від 20.06.2025 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій до ФОП ОСОБА_1 пункту 7 статті 16 Закону №3817-ІХ є правомірним та скасуванню не підлягає.

Щодо твердження позивача про пропущення ГУ ДПС у Полтавській області строку винесення податкового повідомлення-рішення від 20.06.2025 №, суд враховує положення пункту 86.8 статті 86 ПК України, за яким податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 ПК України.

Акт фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 03.06.2025№ 7562/16-31-09-01/ НОМЕР_1 складено та вручено платнику 03.06.2025 року. Відповідно, строк на винесення податкового-повідомлення рішення рахується з 04.06.2025 року.

07.06.2025 та 08.06.2025 є вихідними днями, які не враховуються у строк для винесення податкового повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення № прийняте ГУ ДПС у Полтавській області 20.06.2025 та цього ж числа направлено платнику.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № винесено на 13 робочий день з моменту вручення акту фактичної перевірки від 03.06.2025 №7562/16-31-09-01/ НОМЕР_1 платнику, що свідчить про те, що ГУ ДПС у Полтавській області дотримано строки на винесення податкового повідомлення-рішення.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даній справі відповідач довів суду правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення-рішення від 20.06.2025 №.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

Підстави для розподілу судових витрат, в порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва