Справа № 320/19508/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року м. Київ справа №320/19508/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛДІ СЕРВІС" до Головного управління ДПС у Київській області , Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "САЛДІ СЕРВІС" з позовом до Головного управління ДПС у Київській області , Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, у якому просить суд :

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області від 23-січня 2024 року №10417074/33415524;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №7 від 21 листопада 2023р. датою її подання на реєстрацію, а саме 28 листопада 2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області від 23 січня 2024 року №10417075/33415524;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 15 листопада 2023р. датою її подання на реєстрацію, а саме 27 листопада 2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області від 25 січня 2024 року №10440575/33415524;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 08 вересня 2023р. датою її подання на реєстрацію, а саме 21 вересня 2023 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги ТОВ "САЛДІ СЕРВІС" обґрунтовані тим, що ним було подано до контролюючого органу на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, однак спірними рішеннями Комісії ГУ ДПС у Київській області було відмовлено у їх реєстрації, незважаючи на їх відповідність всім вимогам та критеріям, що встановлені Податковим кодексом України та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами. Позивач зазначив, що після зупинення реєстрації податкових накладних ним було подано до контролюючого органу усі необхідні для реєстрації первинні документи, які не мають жодних дефектів та підтверджують факт здійснення господарських операцій, а тому спірні рішення були прийняті необґрунтовано та протиправно. Позивач наголошує, що контролюючий орган безпідставно прийняв рішення про зупинення податкових накладних позивача, оскільки відсутня негативна інформація про позивача в кабінеті платника податків, відповідач безпідставно застосував до позивача п. 201.16 ст. 201 ПКУ, п. п. 12,13, Порядку № 1246, п .6 Порядку № 1165. Відповідач порушив п. 44 Порядку № 1165 та не перевірив документи позивача щодо їх достовірності шляхом звірки даних, наявних у їх розпорядженні, відповідач також порушив п.5, 9-11 Порядку №520.

Відповідачами подано до суду відзиви на позовну заяву, згідно яких позов не визнано. Зазначено, що під час перевірки реальності здійснення господарських операцій по спірних податкових накладних, поданих позивачем на реєстрацію, контролюючим органом встановлено відсутність первинних документів. Відповідачем наголошено, що обсяг поданих позивачем документів не відповідає вичерпному переліку, а зміст вказаних документів не дозволяє однозначно з`ясувати фактичні обставини здійснення фінансово-господарських операцій, з огляду на що оскаржувані рішення є обґрунтованими та не підлягають скасуванню.

Відповідачами також направлено до суду додаткові пояснення, в яких наголошено на безпідставності позовних вимог з огляду на правомірність прийнятих спірних рішень.

Також, відповідач у своєму відзиві клопотав про здійснення розгляду даної справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу та якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Водночас, зміст клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не дає підстав стверджувати, що повне та всебічне з`ясування усіх обставин у справі потребує проведення судового засідання чи заслуховування пояснень сторін.

Більш того, представник відповідача у клопотанні не зазначив, встановлення яких обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень та вимагає проведення судового засідання.

Дослідивши клопотання представника відповідача, матеріали справи, беручи до уваги предмет та підстави позову, обставини, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги та заперечення, характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "САЛДІ СЕРВІС" зареєстровано 26.02.2005 р.

З 16.03.2005 року позивача зареєстровано платником податку на додану вартість (податковий номер 39).

Основним видом діяльності товариства за кодом КВЕД є 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Іншими видами діяльності, зокрема, є : 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 71.11 Діяльність у сфері архітектури, 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій, 25.12 Виробництво металевих дверей і вікон, 25.21 Виробництво радіаторів і котлів центрального опалення, 25.29 Виробництво інших металевих баків, резервуарів і контейнерів, 25.61 Оброблення металів та нанесення покриття на метали, 25.62 Механічне оброблення металевих виробів, 27.40 Виробництво електричного освітлювального устатковання, 32.30 Виробництво спортивних товарів, 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання, 41.10 Організація будівництва будівель, 42.11 Будівництво доріг і автострад, 42.21 Будівництво трубопроводів, 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій, 42.91 Будівництво водних споруд, 42.99 Будівництво інших споруд, н.в.і.у., 43.21 Електромонтажні роботи, 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи, 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін, 43.34 Малярні роботи та скління, 43.91 Покрівельні роботи, 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у., 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами, 25.30 Виробництво парових котлів, крім котлів центрального опалення, 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у., 33.11 Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів, 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення, 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання, 46.47 Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям, 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього, 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання, 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.

Стосовно обставин, що передували зупиненню реєстрації податкової накладної від 21.11.2023 №7 судом встановлено наступне.

ТОВ «САЛДІ СЕРВІС» укладено договір підряду на виготовлення, поставку та монтаж металоконструкції №1511/23 від 15.11.2023 року із замовником ТОВ "Астон Люкс" (). Предметом цього договору є виконання робіт з виготовлення, поставки і монтажу збірної металевої конструкції розміром 45м*66м (надалі - металоконструкція) відповідно до Технічного завдання. Згідно п.2.2.1. договору підряду №1511/23 протягом 5 (п?яти) банківських днів з дати укладення договору Замовником здійснюється передоплата в розмірі 70% вартості договору у сумі 7 700 000,00 грн. (сім мільйонів сімсот тисяч грн., 00 коп.) в т.ч. ПДВ 20% 1 283 333,33 грн.

Передоплата замовником ТОВ "Астон Люкс" здійснювалася частинами. Передоплату в сумі 800 000,00 (вісімсот тисяч грн. 00 коп.) в т.ч. ПДВ 133 333,33 грн. отримано позивачем 21.11.2023 року згідно платіжних інструкцій №1613 від 21.11.2023 року та №1614 від 21.11.2023 року.

На вказану операцію у відповідності до пп. 201.7, 201.10 ст. 201 ПК України позивачем, як продавцем, було складено та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №7 від 21.11.2023 року.

28.11.2023р. позивачем було отримано квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої реєстрація податкової накладної №7 від 21.11.2023 року була зупинена. Причина зупинки зазначена наступна: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019. №1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 21.11.2023 7 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 41.00 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, по відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку)». Додатково повідомляємо: показник «D» = 1,2943%, «Р»=23500. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.»

Пояснення щодо реальності здійснення господарської операції, відповідності обсягу постачання позивачем товарів, робіт/послуг обсягу їх придбання ним у контрагентів-постачальників та підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній №7, були подані позивачем до Києво-Святошинської ДПІ ГУ ДПС в Київській області 15.01.2024 року через систему електронної подачі звітності у формі Повідомлення №01/243 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (надалі - повідомлення №01/243). До повідомлення було додані всі необхідні пояснення та документи, зокрема первинні документи щодо: постачання, придбання, транспортування товарів, послуг, рахунки-фактури, розрахункові документи та банківські виписки з особових рахунків, акти приймання-передачі, видаткові та податкові накладні, які беззаперечно підтверджували реальність здійснення операції.

Для розробки проекту металоконструкції позивачем було укладено договір №1511/2023 від 15.11.2023 року з компанією ТОВ «Будівельна фірма БУД-АЛЬЯНС» (). Проект прийнятий згідно Акту здачі-приймання науково-технічної продукції від 22.11.2023 року.

Для виготовлення металоконструкції з давальницької сировини позивачем укладено договір на виготовлення та поставку металоконструкцій №1123/МК від 23.11.2023 року з компанією ТОВ "БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС "УНІВЕРСАЛ" (). Згідно даного договору позивачем було передано давальницьку сировину для виготовлення металевих конструкцій, на підтвердження чого підписано та подано відповідні акти приймання передачі №01, №02, №03, №04, №05.

Документи щодо операцій придбання матеріалів контрагентів-постачальників в повному обсязі було додано до повідомлення №01/243.

За результатами розгляду повідомлення №01/243 позивачем 17.01.2024р. отримано від комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Київській області повідомлення №10387769/33415524 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. У даному повідомленні запропоновано надати додаткові документи на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, а саме: копії первинних документів щодо зберігання продукції, транспортування продукції, навантаження та розвантаження продукції, складських документів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки.

У відповідь 19.01.2024р позивачем було надано додатково до поданих раніше первинних документів пояснення №01/243-1 та наступні документи:

а) первинні та платіжні документи щодо зберігання продукції і матеріалів згідно Договору оренди №009/23 від 01.09.2023 року, акт надання послуг оренди приміщення за вересень №25 від 30.09.2023 р, платіжна інструкція № 1721 від 29.09.2023 року, заключна виписка за період з 29.09.2023 по 29.09.2023, податкова накладна №1 від 29.09.2023, акт надання послуг оренди приміщення за жовтень №28 від 31.10.2023, податкова накладна №1 від 30.10.2023, платіжна інструкція № 1840 від 30.10.2023 року, заключна виписка за період з 30.10.2023 по 30.10.2023, акт надання послуг оренди приміщення за листопад №32 від 30.11.2023, платіжна інструкція № 1943 від 30.11.2023 року, заключна виписка за період з 30.11.2023 по 30.11.2023, податкова накладна №1 від 30.11.2023, акт надання послуг оренди приміщення за грудень №35 від 31.12.2023р, платіжна інструкція № 22 від 12.01.2024 року, заключна виписка за період з 12.01.2024 по 12.01.2024, податкова накладна №6 від 31.12.2023;

б) первинні та платіжні документи щодо транспортування продукції і матеріалів по договорах найму транспортних засобів №04/01/22-1 від 04.01.2022 року, №04/01/22-2 від 04.01.2022 року та №04/01/22-3 від 04.01.2022 року, акти надання послуг оренди авто №1/23-9 від 30.09.2023 року, №1/23-10 від 31.10.2023 року, №1-23-11 від 30.11.2023 року, №1-23-12 від 31.12.2023 року, №2-23-8 від 30.09.2023 року, №2-23-9 від 31.10.2023 року, №2-23-11 від 30.11.2023 року, №2-23-12 від 30.12.2023 року, №3-23-9 від 30.09.2023 року, №3-23-10 від 31.10.2023 року, №3-23-11 від 30.11.2023 року, №3-23-12 від 31.12.2023 року, платіжна інструкція № 1825 від 25.10.2023 року, заключна виписка за період з 25.10.2023 по 25.10.2023, платіжна інструкція № 2025т від 19.12.2023 року, заключна виписка за період з 19.12.2023 по 19.12.2023.

Акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) по операції, відображеній в зупиненій податковій накладній №7 від 21.11.2023 року, не надавалися через відсутність їх як таких, оскільки роботи згідно договору підряду №1511/23 15.11.2023 року ще не були виконані, термін їх виконання у відповідності до п. 3.2. договору підряду складає 110 календарних днів 3 дали надходження на розрахунковий рахунок підрядника попередньої оплати в розмірі, передбаченому у п. 2.2.1. договору (тобто 7 700 000,00 грн.). Даний термін почався з 29.12.2023 року, коли на розрахунковий рахунок позивача надійшла остання частина суми передплати.

За результатами розгляду повідомлення з додатковими поясненнями та документами 23.01.2024 року позивач отримав від комісії регіонального рівня Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №10417074/33415524 від 23.01.2024р. Причиною відмови вказано: надання платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства, а саме первинних документів.

31.01.2024 р. відповідно до Порядку розгляду скарг щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 р. №1165, позивачем було подано до Державної податкової служби України скаргу на рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 10417074/33415524 від 23.01.2024р. та пояснення до неї.

У відповідь на дану скаргу 07.02.2024 року позивачем отримано рішення щодо розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7252/33415524/2, згідно якого залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня без змін.

Підставою прийняття такого рішення вказано ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Крім того, в процесі ведення господарської діяльності ТОВ «САЛДІ СЕРВІС» укладено також договір надання послуг на виготовлення, поставки та монтажу №0211/23 від 02.11.2023 року із замовником ТОВ "ПОЛАРТ" (). Згідно п. 1.1 Договору №0211/23 позивач (підрядник) зобов?язався виконати роботи з виготовлення, поставка і монтаж утепленого тенту та опалювального обладнання для конструкції розміром 23м*40м* 11,9м (надалі - тент та обладнання) відповідно до Технічного завдання. Згідно п.2.2.1. Позивачем отримано від замовника передоплату у розмірі 50% від загальної вартості договору у сумі 1 496 428,00 (один мільйон чотириста дев?яносто шість тисяч чотириста двадцять вісім грн., 00 коп.) в т.ч. ПДВ 20% 249 404,67 грн. Передоплату отримано 15.11.2023 року згідно платіжних інструкцій №6035 від 15.11.2023 року та №6036 від 15.11.2023 року.

На дану операцію у відповідності до пп. 201.7, 201.10 ст. 201 ПК України позивачем, як продавцем, було складено та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №5 від 15.11.2023 року.

27.11.2023р. позивачем було отримано квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої реєстрація податкової накладної №5 від 15.11.2023 року була зупинена.

Причина зупинки зазначена наступна: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019. №1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 15.11.2023 №5 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 41.00 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, по відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку)». Додатково повідомляємо:показник «D» = 1,2943%, «P»=23500. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.»

Пояснення щодо реальності здійснення господарської операції, відповідності обсягу постачання позивачем товарів, робіт/послуг обсягу їх придбання ним у контрагентів-постачальників та підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній №5, були подані ним до Києво-Святошинської ДПІ ГУ ДПС в Київській області 12.01.2024 року через систему електронної подачі звітності у формі Повідомлення №01/241 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

До повідомлення додані пояснення та документи, зокрема первинні документи щодо: постачання, придбання, транспортування товарів, зберігання товарів, рахунки-фактури, видаткові накладні, розрахункові документи та банківські виписки з особових рахунків, а також зареєстровані податкові накладні, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операції.

Документи щодо операцій з придбання матеріалів для виготовлення утепленого тенту та обладнання по договору №0211/23 було додано до повідомлення №01/241.

За результатами розгляду повідомлення №01/241 позивач 17.01.2024р. отримав від комісії регіонального рівня повідомлення № 10387768/33415524 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. У даному повідомленні запропоновано надати додаткові документи, а саме: копії первинних документів щодо зберігання продукції, транспортування продукції, навантаження та розвантаження продукції, складських документів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки.

У відповідь 18.01.2024р позивачем було надано додатково до поданих раніше первинних документів пояснення N°01/241-1 та наступні документи:

а) первинні та платіжні документи щодо зберігання продукції і матеріалів згідно Договору оренди №09/23 від 01.09.2023 року, акт надання послуг оренди приміщення за вересень №25 від 30.09.2023 р., платіжна інструкція №1721 від 29.09.2023 року, заключна виписка за період з 29.09.2023 по 29.09.2023, податкова накладна №1 від 29.09.2023, акт надання послуг оренди приміщення за жовтень №28 від 31.10.2023, податкова накладна №1 від 30.10.2023, платіжна інструкція № 1840 від 30.10.2023 року, заключна виписка за період з 30.10.2023 по 30.10.2023, акт надання послуг оренди приміщення за листопад №32 від 30.11.2023, платіжна інструкція №1943 від 30.11.2023 року, заключна виписка за період з 30.11.2023 по 30.11.2023, податкова накладна №1 від 30.11.2023, акт надання послуг оренди приміщення за грудень №35 від 31.12.2023р., платіжна інструкція № 22 від 12.01.2024 року, заключна виписка за період з 12.01.2024 по 12.01.2024, податкова накладна від 31.12.2023;

б) первинні та платіжні документи щодо транспортування продукції і матеріалів по договорах найму транспортних засобів №04/01/22-1 від 04.01.2022 року, №04/01/22-2 від 04.01.2022 року та №04/01/22-3 від 04.01.2022 року, акти надання послуг оренди авто №1/23-9 від 30.09.2023 року, №1/23-10 від 31.10.2023 року, №1-23-11 від 30.11.2023 року, №1-23-12 від 31.12.2023 року, №2-23-8 від 30.09.2023 року, №2-23-9 від 31.10.2023 року, №2-23-11 від 30.11.2023 року, №2-23-12 від 30.12.2023 року, №3-23-9 від 30.09.2023 року, №3-23-10 від 31.10.2023 року, №3-23-11 від 30.11.2023 року, №3-23-12 від 31.12.2023 року, платіжна інструкція № 1825 від 25.10.2023 року, заключна виписка за період з 25.10.2023 по 25.10.2023, платіжна інструкція № 2025т від 19.12.2023 року, заключна виписка за період з 19.12.2023 по 19.12.2023.

Акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) по операції, що відображена в зупиненій податковій накладній №5 від 15.11.2023 року, не надавалися через відсутність їх як таких, оскільки роботи згідно договору №0211/23 ще не були виконані.

За результатами розгляду повідомлення з додатковими поясненнями та документами 23.01.2024 року позивач отримав від комісії регіонального рівня Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №10417075/33415524 від 23.01.2024р.

Причиною відмови вказано: надання платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства, а саме первинних документів.

02.02.2024 р. відповідно до Порядку розгляду скарг щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 р. №1165, позивачем було подано до Державної податкової служби України скаргу на рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №10417075/33415524 від 23.01.2024р. та пояснення до неї.

У відповідь на дану скаргу 12.02.2024 року позивачем отримано рішення щодо розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8056/33415524/2, згідно якого залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня без змін.

Підставою прийняття такого рішення вказано ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактурн/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Також зазначу, що 24.01.2024 р. позивачем було отримано іншу частину передоплати від ТОВ "ПОЛАРТ" у сумі 900 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 150000,00 грн. На цю суму виписана і подана на реєстрацію в ЄРПН податкова накладна №1 від 24.01.2024р., яка була зареєстрована після подання пояснень та додаткових документів. Реєстраційний номер квитанції від 02.04.2024р.

Станом на час звернення з позовною заявою до суду позивачем договір №0211/23 виконано у повному обсязі, про що 27.03.2023 р. було підписано акт приймання-передачі наданих послуг №1 до договору №0211/23. Після підписання даного акту ТОВ "ПОЛАРТ" було здійснено останню оплату в сумі 596428,00 грн., на яку було виписано і зареєстровано в ЄРПН податкову накладну №1 від 27.03.2024р. Реєстраційний номер квитанції від 16.04.2024р.

Судом також встановлено, що ТОВ «САЛДІ СЕРВІС» укладено договір поставки №00709-1 від 07.09.2023 року з покупцем Приватним сільськогосподарським підприємством "ЖОВТНЕВЕ" (). Згідно п. 1.1. договору поставки позивач (продавець) зобов?язався передати у власність покупця (ПСП «ЖОВТНЕВЕ») Товар, вказаний у п. 2.1. договору, а саме: Повітряний теплогенератор SLD-160 в комплекті із пальником пелетним (Габарити теплогенератора 2,8м* 1,3м*2,4м (Д*Ш*В), димохід ф300мм, теплова потужність 160 кВт нагрітого повітря, максимальна температура нагрітого повітря +65С, об?єм повітря 12000 м3/год.) та пальник пелетний BEETERM 200, загальною вартістю 543 000,00 грн.

У відповідності до п.2.2. договору поставки Покупець здійснює передоплату в розмірі 100% від суми договору, що становить 543000,00 гривень, в т.ч. ПДВ 90500,00 гривень протягом 5 (п?яти) банківських днів після підписання цього договору та отримання рахунку продавця. Передоплата покупцем ПСП «ЖОВТНЕВЕ» здійснювалася частинами. Передоплату в сумі 150 000,00 (сто п?ятдесят тисяч грн., 00 коп.) в т.ч. ПДВ 25000,00 грн. отримано 08.09.2023 року згідно платіжної інструкції No5019 від 08.09.2023 року.

На дану операцію у відповідності до пп. 201.7, 201.10 ст. 201 ПК України позивачем, як продавцем, було складено та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №2 від 08.09.2023 року.

21.09.2023p. позивачем було отримано квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої реєстрація податкової накладної №2 від 08.09.2023 року зупинена. Причина зупинки зазначена наступна: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019. №1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 08.09.2023 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 7321 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, по відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку)». Додатково повідомляємо: показник «D» = 3,8567%, «Р»=0. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.»

Пояснення щодо реальності здійснення господарської операції, відповідності обсягу постачання товариством товарів обсягу їх придбання ним у контрагентів-постачальників та підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній №2, були подані нами до Києво-Святошинської ДПІ ГУ ДПС в Київській області 12.01.2024 року через систему електронної подачі звітності у формі Повідомлення №01/242 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (надалі повідомлення №01/242). До повідомлення додані всі необхідні документи, зокрема первинні документи щодо: постачання, придбання, транспортування товарів, рахунки-фактури, видаткові та податкові накладні, розрахункові документи та банківські виписки з особових рахунків, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операції.

Для виготовлення повітряного теплогенератора SLD-160 позивачем закуплено у постачальників матеріали, підтверджуючі документи щодо здійснених операцій було додано до повідомлення №01/242.

Суд також встановив, що позивачем пізніше було отримано від покупця ПСП «ЖОВТНЕВЕ» наступні частини оплати за договором поставки №0709-1 і податкові накладні на дані суми були зареєстровані в ЄРПН без зауважень, а саме:

- 06.11.2023 року згідно платіжної інструкції №151 від 06.11.2023 року отримано передоплату у сумі 100 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 16666,67 грн. По цій події виписана і зареєстрована в ЄРПН податкова накладна № 1 від 06.11.2023 року. Реєстраційний номер квитанції від 07.11.2023.

- 15.11.2023 року згідно платіжної інструкції №5201 від 15.11.2023 року отримано передоплату у сумі 26 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 4333,33 грн. По цій події виписана і зареєстрована в ЄРПН податкова накладна №4 від 15.11.2023 року. Реєстраційний номер квитанції від 17.11.2023.

Останню оплату на суму 267000,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% 44500,00 грн. позивачем отримано 15.11.2023 року. На дану суму була виписана і подана на реєстрацію в ЄРПН податкова накладна №6 від 15.11.2023 року, яка була зареєстрована після подання пояснень та додаткових документів. Реєстраційний номер квитанції від 02.04.2024р.

Згідно з п. 3.2. договору поставки №0709-1 приймання товару по кількості і якості здійснюється сторонами в порядку, визначеному чинним законодавством на підставі видаткових накладних. Товар згідно умов договору поставки відвантажено позивачем і прийнято Покупцем шляхом підписання видаткової накладної №21 від 04.12.2023 року.

Вищевказані документи також було подано разом із повідомленням №01/242.

За результатами розгляду повідомлення №01/242 позивач 17.01.2024р. отримав від комісії регіонального рівня повідомлення № 10387767/33415524 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. У даному повідомленні запропоновано надати додаткові документи, а саме: копії первинних документів щодо зберігання продукції, транспортування продукції, навантаження та розвантаження продукції, складських документів, актів приймання-передачі творів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки.

У відповідь 22.01.2024р позивачем було надано комісії регіонального рівня додатково до поданих раніше первинних документів пояснення №01/242-1 та наступні документи:

- первинні та платіжні документи щодо зберігання продукції і матеріалів згідно договору оренди №09/23 від 01.09.2023 року, акт надання послуг оренди приміщення за вересень №25 від 30.09.2023 р, платіжна інструкція №1721 від 29.09.2023 року, заключна виписка за період з 29.09.2023 по 29.09.2023, податкова накладна №1 від 29.09.2023, акт надання послуг оренди приміщення за жовтень №28 від 31.10.2023, податкова накладна №1 від 30.10.2023, платіжна інструкція №1840 від 30.10.2023 року, заключна виписка за період з 30.10.2023 по 30.10.2023, акт надання послуг оренди приміщення за листопад №32 від 30.11.2023, платіжна інструкція №1943 від 30.11.2023 року, заключна виписка за період з 30.11.2023 по 30.11.2023, податкова накладна №1 від 30.11.2023, акт надання послуг оренди приміщення за грудень №35 від 31.12.2023р, платіжна інструкція №22 від 12.01.2024 року, заключна виписка за період з 12.01.2024 по 12.01.2024, податкова накладна №6 від 31.12.2023;

- первинні та платіжні документи щодо транспортування продукції і матеріалів по договорах найму транспортних засобів №04/01/22-1 від 04.01.2022 року,, №04/01/22-2 від 04.01.2022 року та №04/01/22-3 від 04.01.2022 року, акти надання послуг оренди авто №1/23-9 від 30.09.2023 року, №1/23-10 від 31.10.2023 року, №1-23-11 від 30.11.2023 року, №1-23-12 від 31.12.2023 року, №2-23-8 від 30.09.2023 року, №2-23-9 від 31.10.2023 року, №2-23-11 від 30.11.2023 року, №02-23-12 від 30.12.2023 року, №3-23-9 від 30.09.2023 року, №3-23-10 від 31.10.2023 року, №3-23-11 від 30.11.2023 року, №3-23-12 від 31.12.2023 року, платіжна інструкція №1825 від 25.10.2023 року, заключна виписка за період з 25.10.2023 по 25.10.2023, платіжна інструкція №2025т від 19.12.2023 року, заключна виписка за період з 19.12.2023 по 19.12.2023.

За результатами розгляду повідомлення з додатковими поясненнями та документами 25.01.2024 року позивач отримав від комісії регіонального рівня Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №10440575/33415524 від 25.01.2024р.

Причиною відмови вказано: надання платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства, а саме первинних документів.

05.02.2024 р. відповідно до Порядку розгляду скарг щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 р. №1165, позивачем було подано до Державної податкової служби України скаргу на рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №10440575/33415524 від 25.01.2024р. та пояснення до неї.

У відповідь на дану скаргу 13.02.2024 року позивачем отримано рішення щодо розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем, як описано вище, було отримано квитанції про реєстрацію податкової накладної розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, якими реєстрація податкових накладних була зупинена по суті з однієї причини - №7 від 21.11.2023р., №5 від 15.11.2023р через те, що обсяг постачання послуги 41.00 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку), а податкової накладної №2 від 08.09.2023 р. через те, що обсяг постачання товару 7321 перевищує величину такого залишку.

Не погоджуючись зі спірними рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацами 1-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Абзацом 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до абзаців 9-10 пункту 201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац 15 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 14 Порядку № 1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

При цьому пунктом 3 Порядку № 1246 закріплено, що операційний день триває в робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо граничні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку (п.17 Порядку № 1246).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до пунктів 7-8 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10-11 Порядку № 1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Отже, з вищенаведених норм вбачається, що після надсилання платником податку складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДПС України, в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Так, пунктом 1 Додатку № 3 до Порядку № 1165 визначено, що до критеріїв ризиковості здійснення операцій належить: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Таким чином, аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку № 1165.

Як вже зазначалось вище, позивачем від ДПС України отримано квитанції про реєстрацію спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно до яких реєстрацію податкових накладних №7 від 21 листопада 2023р., №5 від 15 листопада 2023р., №2 від 08 вересня 2023р. в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено. У вищевказаних квитанціях зазначено в якості підстави зупинення реєстрації оскаржуваних податкових накладних те, що обсяг постачання товару/послуги дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію оскаржуваних податкових накладних.

Тобто, як підстава зупинення реєстрації спірної податкової накладної зазначено, зокрема, про відповідність платника податку вимогам пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Суд зазначає, що позивачем надані до контролюючого органу всі наявні у нього документи на підтвердження здійснених господарських операцій.

Посилання відповідача у квитанціях на те, що обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбаного товару/послуги та обсягу його постачання, є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.12 Порядку №1165, подання такої таблиці є правом платника податків, а не обов`язком.

Верховний Суд у постановах від 30.07.2019 у справі № 200/14026/18-а та від 23.10.2019 у справі № 826/8693/18, при розгляді аналогічних справ зазначив, що первинним об`єктом судового дослідження у даній справі є обставини, за яких відповідачі вчинили дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних та приймали рішення про відмову у їх реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень. Посилання відповідачем у розділі додаткова інформація є загальними.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд звертає увагу на те, що квитанції не містять розрахунку показників критерію, якому відповідає позивач, що свідчить про невідповідність квитанцій вимогам, що встановлені до них пунктом 11 Порядку №1165.

Також у квитанціях не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкових накладних стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованих квитанцій вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку № 1165.

Суд зазначає, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом, зокрема у постанові від 04 грудня 2018 року справі № 821/1173/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 78326524).

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок № 520).

Пунктом 2 Порядку № 520 встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктом 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (пункт 9 Порядку № 520).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку (пункт 10 Порядку № 520).

Згідно з пунктом 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Відповідно до пункту 12 вказаного Порядку №520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

З матеріалів справи вбачається, що у спірних рішеннях Комісії ГУ ДПС у Київській області в якості підстави для відмови в реєстрації податкових накладних фактично викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення їх реєстрації, а також без повідомлення причин, за яких надані позивачем документи не були враховані.

Суд зауважує, що в якості недостатності наданих платником податку документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування слід розуміти надання таким платником не всіх документів, передбачених пунктом 5 Порядку № 520.

Пунктом 26 Порядку № 1165 передбачено, що комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком.

Згідно з пунктом 29 Порядку №1165 передбачено, що до складу комісій регіонального рівня входять посадові особи головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше семи членів (пункт 30 Порядку № 1165).

Абзацом 5-6 пункту 40 Порядку №1165 визначено, що рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.

Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови, секретарем та членами комісії, які брали участь у засіданні (абзаци 8-9 пункту 40 Порядку №1165).

Відповідно до пункту 46 Порядку №1165 у протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Пунктом 45 Порядку №1165 визначено, що розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи:

- доповідь секретаря комісії;

- доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби);

- внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення;

- оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання;

- голосування;

- оголошення головою комісії результатів голосування;

- оформлення протоколу.

Отже, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) передбачає проведення комісією контролюючого органу відповідного засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

Суд звертає увагу на те, що у спірних рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних не наведено мотивів неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а також не зазначено, якої саме інформації у поясненнях окрім тієї, що наведена позивачем, не вистачає для прийняття рішення про реєстрації податкових накладних.

Крім того, аналіз змісту оспорюваних рішень дає підстави стверджувати, що Комісія ГУ ДПС у Київській області, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала перелік документів, який є необхідним для підтвердження наявності підстав для реєстрації поданих позивачем податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надані до контролюючого органу всі наявні у нього документи на підтвердження здійснення господарських операцій.

Натомість Комісія ГУ ДПС у Київській області будь-якими належними доказами не обґрунтувала підстави прийняття оскаржуваних рішень, зокрема те, яких саме первинних документів необхідно надати позивачу.

Також Комісія ГУ ДПС у Київській області не довела, що надані позивачем документи мали такі недоліки форми або змісту, які виключали можливість реєстрації податкових накладних.

Суд вважає, що ненадання платником окремих необхідних документів пояснюється, передусім, відсутністю чіткої вимоги податкового органу стосовно переліку документів, необхідних для підтвердження конкретної господарської операції.

У зв`язку з цим, сама по собі наявність у законодавстві відповідного переліку усіх можливих документів, які можуть бути використані для підтвердження правомірності складання податкової накладної, і ненадання платником усіх цих документів, не може розглядатись як обставина, що свідчить про вину платника або прямо доводить безпідставність реєстрації податкової накладної.

Суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, Онер`їлдіз проти Туреччини [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII,.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах Онер`їлдіз проти Туреччини (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та Беєлер проти Італії (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії Комісії Головного управління ДПС у Київській області по прийняттю спірних рішень, в якому не наведено мотиви їх ухвалення та не зазначено підстав неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, а також про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що … адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Однак під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навели мотивів прийняття спірних рішень та неврахування наданих позивачем Комісії Головного управління ДПС документів, а отже, не довели правомірності своїх рішень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарських операцій, та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані відповідачеві, останній не мав правових підстав для прийняття спірних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області від 23 січня 2024 року №10417074/33415524, №10417075/33415524 та від 25 січня 2024 року №10440575/33415524 щодо відмови в реєстрації податкових накладних №7 від 21.11.2023р., №5 від 15.11.2023р. та №2 від 08.09.2023р.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних №7 від 21.11.2023р., №5 від 15.11.2023р. та №2 від 08.09.2023р. суд зазначає таке.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Пленум Вищого адміністративного суду України в пункті 10.3 Постанови від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній" справі зазначив, що суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановленні у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку № 1246 накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Таким чином, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі Державною податковою службою України вчиняються відповідні дії по реєстрації, при цьому датою реєстрації є день набрання законної сили рішенням суду, якщо у судовому рішенні не зазначена інша дата. Отже, суд може зазначити у судовому рішенні конкретну дату, яку контролюючому органу необхідно відобразити в якості дати реєстрації податкової накладної в Реєстрі.

Суд звертає увагу на те, що податкові накладні №7 від 21.11.2023р., №5 від 15.11.2023р. та №2 від 08.09.2023р. підлягають реєстрації у день їх подання.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за розгляд справи було сплачено судовий збір на загальну суму 9087,00 грн., що підтверджується платіжним документом.

Враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 9087,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області, оскільки спірні рішення саме комісії ДПС регіонального рівня призвело до виникнення спірних правовідносин.

Крім того, судом встановлено наявність клопотання про розподіл судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 21 000,00 грн.

ГУ ДПС у Київській області також направлено до суду заперечення, у яких контролюючий орган вказав на відсутності підстав для задоволення заяви позивача з мотивів її необгрунтованості.

За результатами розгляду заяви позивача та заперечення відповідача суд вказує про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положенням частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту першого частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

З наведеної норми вбачається, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Отже, розподілу підлягає навіть кредиторська заборгованість позивача зі сплати витрат на професійну правничу допомогу, надання якої підтверджується відповідними доказами.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 85211544) та постанові від 20.12.2019 у справі № 903/125/19.

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною шостою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний з позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 76397938).

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Водночас, надання такої оцінки можливо, виходячи з аналізу частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 у справі № 520/1849/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86504176).

Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст.1 Закону № 5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст.1 Закону № 5076).

Статтею 19 Закону № 5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону № 5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що в межах цієї справи на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано наступні документи, а саме : договір №23/07/2018 про надання правничої допомоги від 23.07.2018р. та додаткову угоду №1 до даного договору від 23.04.2024р.

Надаючи правову оцінку обставинам пов`язаності заявлених до відшкодування витрат з розглядом судом цієї справи, суд зазначає, що зменшення вартості витрат на правничу допомогу не стосується оцінки співмірності таких витрат, позаяк у даному випадку суд надає оцінку не вартості, а обсягу наданих послуг, що не є тотожним. При цьому, на переконання суду, ретельне дослідження обсягу витрат на правничу допомогу є обов`язком суду, виконання якого є запобіжником штучного збільшення недобросовісними учасниками процесу вартості судових витрат шляхом необґрунтованого включення до їх обсягу робіт (послуг), які фактично не виконувалися (не надавалися), або охоплюються іншими роботами (послугами), або не пов`язані критерієм «неминучості» з розглядом справи тощо. Отже, оцінка обсягу та складових наданих представником послуг та їх відношення до розгляду справи (у тому числі через критерій «неминучості») має передувати оцінці розміру таких послуг на предмет їх співмірності зі складністю справи, витраченим часом, ціною позову тощо.

Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, згідно з яким подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичний об`єм виконаної адвокатом роботи, складність справи, зокрема, те, що дана справа є справою незначної складності, суд вважає частково обґрунтованими заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу по складанню позову у розмірі 12000,00 грн, в іншій частині слід відмовити.

Вказаний розмір витрат, на переконання суду, обумовлений об`єктивною тривалістю часу, яку адвокат витратив під час підготовки позовної заяви у цій справі, якістю та об`ємом підготовлених матеріалів, а також складністю питань, які були предметом розгляду у справі.

Таким чином, керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд встановив, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, а тому розподілу підлягають виключно витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн, які підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області від 23 січня 2024 року №10417074/33415524, №10417075/33415524 та від 25 січня 2024 року №10440575/33415524, якими було відмовлено ТОВ "САЛДІ СЕРВІС" у реєстрації податкової накладної №7 від 21.11.2023р., №5 від 15.11.2023р. та №2 від 08.09.2023р.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №7 від 21.11.2023р., №5 від 15.11.2023р. та №2 від 08.09.2023р., складені ТОВ "САЛДІ СЕРВІС", в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛДІ СЕРВІС" (, вул. Вітянська, 1А, оф. 6, м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., 08132) судовий збір у розмірі 9 087,00 (дев`ять тисяч вісімдесят сім) гривень 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн. (дванадцять тисяч) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Київській області (, вул.Святослава Хороброго, 5А, м.Київ, 03151).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.