Справа № 380/6568/25
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 380/6568/25 пров. № А/857/27615/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Кузьмича С. М., Курильця А. Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Енергетичної митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року у справі №380/6568/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЗТ-Україна" до Енергетичної митниці про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

суддя в 1-й інстанції Гулкевич І. З.,

час ухвалення рішення 03 червня 2025 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "БЗТ-Україна" звернулося в суд з позовом до відповідача - Енергетичної митниці, в якому просило визнати протиправною відмову відповідача щодо нездійснення підготовки та подання висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю БЗТ-Україна надміру сплачених сум митних платежів за результатами розгляду заяви №ЕМ/2025/2 від 10 січня 2025 року; зобов`язати Енергетичну митницю підготувати та подати до органу Державної казначейської служби України висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю БЗТ-Україна надміру сплачених сум митних платежів в розмірі 884321,72 грн. (вісімсот вісімдесят чотири тисячі триста двадцять одна гривня 72 копійки).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову Енергетичної митниці щодо підготовки та подання висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю БЗТ-Україна надміру сплачених сум митних платежів за результатами розгляду заяви №ЕМ/2025/2 від 10 січня 2025 року. Зобов`язано Енергетичну митницю підготувати та подати до органу Державної казначейської служби України висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю БЗТ-Україна надміру сплачених сум митних платежів в розмірі 884321 грн (вісімсот вісімдесят чотири тисячі триста двадцять одна гривня 72 копійки).

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню. Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам відзиву на позовну заяву, в яких, зокрема, зазначено про те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000184 відносно ТОВ БЗТ-Україна за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 Кримінального кодексу України. Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року накладено арешт на майно та кошти, які належать ТОВ БЗТ-Україна. Зазначає, що кінцевим бенефіціаром ТОВ БЗТ-Україна є державне підприємство Республіки Білорусь Республіканське Торгове Унітарне Підприємство Бєлзарубєжторг. Зазначає, що згідно з п.п.1 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187 Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установлено до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або, зокрема, юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України №18 від 24 лютого 2022 року Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів російської федерації/Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти російської федерації/Республіки Білорусь. З врахуванням наведеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що власником майна, яке в подальшому підлягає розподілу між кредиторами, є ТОВ «БЗТ-Україна», а не його засновники. Більше того в затвердженому реєстрі вимог кредиторів, який є загальнодоступним, засновники ТОВ «БЗТ-Україна» відсутні. Крім того, митниця мала можливість, за необхідності, самостійно переконатися у відсутності в затвердженому реєстрі вимог кредиторів засновників ТОВ «БЗТ-Україна» у зв`язку публічністю та загальнодоступністю ухвали Господарського суду Львівської області Господарського суду Львівської області від 20 листопада 2024 року у справі №914/2773/24 про визнання ТОВ «БЗТ-Україна» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Вказує, що надміру сплачені митні платежі є активом боржника у справі про банкрутство (яким є позивач), який підлягає включенню в ліквідаційну масу і повинні бути спрямовані на погашення вимог кредиторів відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства. Також звертає увагу на те, що докази завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000184 відсутні, а тому сам факт розслідування правоохоронними органами кримінального провадження відносно посадових осіб позивача не доводить правомірності дій відповідача щодо відмови у поверненні надміру сплачених до бюджету платежів. Крім того, зазначає про те, що посилання апелянта на постанову НБУ №18 від 24 лютого 2022 року взагалі не стосується предмета розгляду даної справи. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ БЗТ-Україна зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №41076013 та з 11 липня 2017 року перебуває на обліку в ГУ ДПС у Львівській області як платник податків. Адреса місцезнаходження: 79029, Львівська область, місто Львів, вул. Окружна, 57А, к.417. Основним видом економічної діяльності позивача є: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

Протягом 2020-2021 років ТОВ БЗТ-Україна здійснювало діяльність з імпортування нафтопродуктів та заявляло їх до митного оформлення шляхом подання митних декларацій по типу ТФ (тимчасова митна декларація) на товари, ціна яких визначається за встановленою формулою.

Зокрема, позивачем з метою митного оформлення подано тимчасові митні декларації:

№UA903040/2021/225242 від 24 грудня 2021 року; №UA903040/2021/223948 від 14 грудня 2021 року; №UA903040/2021/224000 від 15 грудня 2021 року; №UA903040/2022/000086 від 03 січня 2022 року; №UA903040/2021/225671 від 28 грудня 2021 року; №UA903040/2021/225990 від 30 грудня 2021 року; №UA903040/2022/004569 від 13 лютого 2022 року; №UA903040/2022/004570 від 13 лютого 2022 року, за якими сплачено відповідні митні платежі за попередньо визначеною митною вартістю імпортованого товару.

За вказаною процедурою декларування ціна в зовнішньоекономічному договорі визначається за формулою і на дату декларування невідома. Завершення митного оформлення здійснюється шляхом подання кінцевих декларацій із зазначенням точних відомостей про товари.

Надалі, після фактичного перевезення товару, позивачем оформлено та подано через електронний кабінет митні декларації по типу ДТ (додаткова декларація до тимчасової декларації). Зокрема, позивачем подано до митного органу додаткові митні декларації: №UA903040/2022/002078 від 21 січня 2022 року; №UA903040/2022/002489 від 25 січня 2022 року; №UA903040/2022/002491 від 25 січня 2022 року; №UA903040/2022/002493 від 25 січня 2022 року; №UA903040/2022/002494 від 25 січня 2022 року; №UA903040/2022/002496 від 25 січня 2022 року; №UA903040/2022/005587 від 21 лютого 2022 року; №UA903040/2022/005606 від 21 лютого 2022 року. Копії вказаних митних декларацій долучено до матеріалів справи.

Зі змісту вказаних митних декларацій типу ТФ та типу ДТ судом встановлено, що в графі 9 цих митних декларацій ТОВ БЗТ-Україна вказано як Особа, відповідальна за фінансове врегулювання.

У зв`язку із тим, що кінцеві ціни за імпортовані нафтопродукти виявились нижчими, в додаткових митних деклараціях позивачем відображено суму надміру сплачених митних платежів, а саме: податку на додану вартість (вид платежу - 028) на загальну суму 884321,72 грн.

З огляду на викладене, ТОВ БЗТ-Україна 10 січня 2025 року звернулось із заявою №ЕМ/2025/2 про повернення надміру сплачених сум митних платежів, а саме: податку на додану вартість (вид платежу 028) у розмірі 884321,72 грн за митними деклараціями згідно з переліком та додатками, долученими до заяви.

Енергетична митниця листом від 27 січня 2025 року №7.6-2/15-01/13/461 повідомила позивача, що відповідно до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18 липня 2017 року №643, повернення надміру сплачених митних платежів здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб`єкта господарської діяльності.

У листі відповідач вказав, що митне оформлення зазначених у листі-заяві від 10 січня 2025 року №ЕМ/2025/4 декларацій було завершене у червні 2020 року-грудні 2021 року. Отже, граничний строк для подання заяви щодо повернення коштів завершився. Також зазначив, що за отриманою від правоохоронних органів інформацією здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000184 відносно ТОВ БЗТ-Україна за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111- 2, ч.3 ст.110-2 Кримінального кодексу України. Відтак, Енергетичною митницею відмовлено у поверненні надміру сплачених коштів.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, ТОВ БЗТ-Україна звернулось у суд з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав процедурних обов`язків щодо алгоритму дій, покладених на нього нормами законодавства, зокрема Порядком №643, безпідставно проігнорувавши обов`язок у підготовці відповідного висновку з метою повернення позивачу надміру сплачених платежів, а тому з метою захисту прав позивача необхідно визнати протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язати останнього прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України на користь позивача надміру сплачених митних платежів і подати його для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.1, 2 ст.1 Митного кодексу України (надалі МК України) законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

За змістом з п.1 ч.1 ст.289 МК України моментом виникнення обов`язку із сплати митних платежів зокрема є момент фактичного ввезення товарів на митну територію України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.291 МК України обов`язок із сплати митних платежів вважається виконаним (митні платежі вважаються сплаченими) у разі сплати коштів безпосередньо до державного бюджету у випадках, визначених законодавством України, з моменту списання коштів з рахунку платника податків у банку або внесення готівкових коштів у касу банку.

Згідно з ч.1 ст.293 МК України особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант. Якщо декларування товарів здійснюється особою, уповноваженою на це декларантом, на таку особу покладається обов`язок із сплати митних платежів солідарно з декларантом.

Матеріалами справи стверджується і не заперечується відповідачем та обставина, що протягом 2020-2021 років ТОВ БЗТ-Україна здійснювало діяльність з імпортування нафтопродуктів за тимчасовими митними деклараціями та оформленими в подальшому додатковими митними деклараціями, вказаними у Таблиці №1 про надміру сплачено грошові кошти у сумі 884321,72 грн.

За змістом ч.1,3 ст.301 МК України повернення помилково та/ або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.п.43.1,43.3 ст.43 ПК України помилково та/ або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Порядком повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів від 18 липня 2017 року №643 визначено послідовність та порядок виконання дій посадовими особами Держмитслужби при поверненні суб`єктам господарювання та/або фізичним особам (далі - платники податків) коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюють Держмитслужба та митниці Держмитслужби, та пені (далі Порядок №643).

Згідно з п.1 розділу ІІІ Порядку №643 повернення з державного бюджету помилково та/ або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення.

Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених ч.5 ст.301 Митного кодексу України, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Платник податків подає до митниці Держмитслужби заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

За змістом п.3 розділу ІІІ Порядку №643 у заяві зазначаються: 1) сума коштів до повернення за кожним видом митних, інших платежів та пені; 2) причини виникнення такої суми коштів; 3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 4) напрям перерахування суми коштів: на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів; для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на єдиний рахунок або на відповідний депозитний рахунок митниці Держмитслужби; на банківський рахунок (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету; 5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачено суми митних платежів.

До заяви додаються: документи, що підтверджують суму помилково та/ або надміру сплачених митних, інших платежів та пені; виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Відповідно до пп.6, 7 Порядку №643, якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів. На кожний сформований електронний висновок, за яким прийнято рішення про повернення, накладаються кваліфіковані електронні підписи керівника (заступника керівника) структурного підрозділу, що сформував електронний висновок, керівника (заступника керівника) митниці Держмитслужби та кваліфікована електронна печатка такого органу. Сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками митниці Держмитслужби у строк не пізніше 17:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви до митниці Держмитслужби в автоматичному режимі надсилають до Казначейства для виконання. Електронні висновки про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами (крім акцизного податку з ввезеного на митну територію України пального), надсилають до Казначейства для виконання за умови їх погодження з відповідними місцевими фінансовими органами.

З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що контролюючий орган повинен підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з п.8 Порядку №643 у разі, якщо заявник не виконав вимог пунктів 1-3 цього розділу, надав недостовірні дані та/або має податковий борг (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу), готується та надсилається йому письмова (в паперовому вигляді або електронній формі) обґрунтована відмова, у тому числі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби.

Крім того, виключний перелік підстав для відмови митного органу у наданні відповідного висновку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних та інших платежів, передбачений пунктом 11 розділу ІІІ Порядку №643, зокрема, такими підставами є: невиконання вимог пунктів 1-3 розділу ІІІ цього Порядку; надання недостовірних даних; наявність податкового боргу.

Матеріалами справи стверджується, що 10 січня 2025 року ТОВ БЗТ-Україна звернулося до Енергетичної митниці із заявою №ЕМ/2025/2 про надання дозволу повернути суму податку, яка підлягає поверненню, а саме: ПДВ 884321,72 грн (а.с.14).

Розглянувши вищевказану заяву, Енергетична митниця надала відповідь у формі листа від 27 січня 2025 року №7.6-2/15-01/13/461 про відсутність правових підстав для повернення коштів, оскільки граничний строк для подання заяви щодо повернення коштів завершився. Крім того, за отриманої від правоохоронних органів інформацією здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000184 відносно ТОВ «БЗТ-Україна» (а.с.36).

Даючи правову оцінку доводам відповідача про те, що граничний строк для подання заяви щодо повернення коштів завершився, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно з п.1 розділу ІІІ Порядку №643 повернення з державного бюджету помилково та/ або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення. Аналогічного змісту норма викладена у п.102.5 ст.102 Податкового кодексу України.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, датою виникнення надміру сплаченої суми в розумінні пункту 43.3 статті 43 ПК України вважається саме дата подання податкової декларації за звітний період, а не дата фактичного перерахування авансових внесків до Державного бюджету (дата відповідних платіжних доручень).

Матеріалами справи стверджується, що сума надміру сплаченого ТОВ БЗТ-Україна податку на додану вартість, визначена позивачем у поданих митному органу додаткових митних деклараціях від 21 січня 2022 року, 25 січня 2022 року, 21 лютого 2022 року (а.с.14).

Крім того, Законом України від 17 березня 2020 року №533-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), який набрав чинності 18 березня 2020 року, до Податкового кодексу України внесено зміни, зокрема, підрозділ 10 розділу XX Перехідні положення доповнено пунктами 52-1 52-5.

За змістом абз.10 п.52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України на період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Законом №591-IX до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України внесені зміни, які набрали чинності 29 травня 2020 року. Згідно з внесеними змінами в абзаці десятому слова та цифри по 31 травня 2020 року замінено цифрами та словами 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Крім того, Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану від 15 березня 2022 року №2120-IX (набрав чинності з 17 березня 2022 року) статтю 102 доповнено пунктом 102.9 такого змісту: На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У подальшому пункт 102.9 статті 102 виключено на підставі Закону №3219-IX від 30 червня 2023 року, який набрав чинності 01 серпня 2023 року.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в період з 18 березня 2020 року по 30 червня 2023 року строк давності, передбачений статтею 102 Податкового кодексу України, був зупинений з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а в період з 17 березня 2022 року по 01 серпня 2023 року - у зв`язку з дією правового режиму воєнного, надзвичайного стану.

Таким чином, враховуючи наведені вище правові норми щодо зупинення строку давності, передбаченого статтею 102 ПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем подано заяву про повернення надміру сплачених митних платежів у межах визначених законодавством строків, а тому відмова відповідача у задоволенні заяви позивача з цих підстав є необґрунтованою.

Щодо доводів митного органу про наявність мораторію на виконання грошових зобов`язань перед позивачем відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.п.1 п.1 Постанови КМ України №187 Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором): громадяни російської федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації; юридичні особи, утворені відповідно до законодавства іноземної держави, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, яких є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації, - у випадку виконання зобов`язань перед ними за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті.

З аналізу наведеної вище правової норми вбачається, що КМ України запроваджено обмеження в проведенні розрахунків чи стягнення коштів на користь фізичних та юридичних осіб, кінцевими бенефіціарними власниками яких є лише російська федерація, громадяни чи юридичні особи цієї держави, тобто введенний Постановою №187 мораторій не поширюється на суб`єктів господарювання, учасниками яких є громадяни чи юридичні особи Республіки Білорусь.

Крім того, колегія суддів не може залишити поза увагою те, що постановою Господарського суду Львівської області Постановою суду від 18 лютого 2025 року у справі №914/2773/24 ТОВ БЗТ-Україна Товариство з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. Визначено строк здійснення ліквідаційної процедури у дванадцять місяців. Скасовано всі арешти, накладені на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» чи інші обмеження щодо розпорядження його майном. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» не допускається. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» призначено арбітражного керуючого Пурія Руслана Петровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 159 видане 31.01.2013 р. Міністерством юстиції України; адреса: а/с 2434, м. Львів, 79057; РНОКПП НОМЕР_1 ). Встановлено арбітражному керуючому Пурію Руслану Петровичу основну грошову винагороду у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна», а також додаткову грошову винагороду у розмірі 5 відсотків вартості стягнутого на користь боржника майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб та 3 відсотки суми погашених вимог кредиторів. Оприлюднено повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗТ-Україна» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

18 лютого 2025 року на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного суду оприлюднено повідомлення про визнання ТОВ БЗТ-Україна банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Крім того, як правильно встановлено судом першої інстанції, зі змісту вищевказаної постанови Господарського суду Львівської області від 18 лютого 2025 року у справі №914/2773/24 про банкрутство позивача суд встановив, що кредиторами позивача є лише три юридичні особи: ТзОВ ОККО-Бізнес Партнер, ТзОВ НК Фаворит Ойл та ТзОВ Вілстоун. При цьому, загальний обсяг кредиторських вимог значно перевищує загальну дебіторську заборгованість позивача, в тому числі заборгованість бюджету за помилково чи надміру сплаченими платежами.

За змістом ч.1 ст.59 Кодексу України з процедур банкрутства із дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовуються арешти, накладені на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

Відповідно до ч.1 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення здійснює, серед іншого, такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, здійснює інші повноваження, передбачені КУПБ.

За змістом ч.1 ст.62 Кодексу України з процедур банкрутства усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що надміру сплачені митні платежі є активом боржника у справі про банкрутство (яким є позивач), який підлягає включенню в ліквідаційну масу і повинні бути спрямовані на погашення вимог кредиторів відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином, у разі повернення позивачу з бюджету надміру сплачених ним митних платежів, такі кошти не можуть бути використані учасниками ТОВ БЗТ-Україна, а включаються до складу ліквідаційної маси та будуть розподілені між кредиторами та на оплату заборгованості по заробітній платі, а тому покликання відповідача на норми Постанови Національного Банку України №18 від 24 лютого 2022 року Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану, як на підставу для відмови у поверненні надміру сплачених митних платежів правильно не взято до уваги судом першої інстанції.

Колегія суддів не може залишити поза увагою доводи апелянта про наявність арешту на майно ТОВ БЗТ-Україна в рамках кримінального провадження №0000184, разом з тим, з долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 квітня 2024 року у справі №752/9451/22 скасовано арешт, накладений ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 11 серпня 2022 року у справі №752/9451/22 в кримінальному провадженні 0000184 від 10 травня 2022 року на майно, яке належить ТОВ БЗТ-Україна в частині банківських рахунків та коштів, які знаходяться на них, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Крім того, як правильно зауважив суд першої інстанції, митним органом не надано суду доказів завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000184, оголошення в межах цього провадження підозри, вручення обвинувального акту чи винесення судом вироку, які би підтверджували наявність вини у діях посадових осіб позивача, а тому сам факт розслідування правоохоронними органами кримінального провадження відносно посадових осіб позивача не доводить правомірності дій відповідача щодо відмови у поверненні надміру сплачених до бюджету платежів.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не виконав процедурних обов`язків щодо алгоритму дій, покладених на нього Порядком №643, безпідставно проігнорувавши обов`язок у підготовці відповідного висновку з метою повернення позивачу надміру сплачених платежів, не довів наявності жодної із підстав для відмови у поверненні позивачу надміру сплачених митних платежів у розмірі 884321,72 грн, разом з тим, позивач підтвердив факт надмірної сплати коштів, у зв`язку з чим у митниці виник обов`язок скласти відповідний висновок з направленням його до органу Держказначейства для виконання, а тому з метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України на користь позивача надміру сплачених митних платежів і подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року у справі №380/6568/25 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді С. М. Кузьмич
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 05 листопада 2025 року.