Справа № 440/7778/25
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/7778/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

секретаря судового засідання Березіній С.Ю.,

представника позивача Смольського Ю.С.,

представника відповідача Трофімченка В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Дочірнього підприємства " Ферротранс " до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство "Ферротранс" (далі по тексту - ДП "Ферротранс" / позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі по тексту - ГУ ДПС у Полтавській області / відповідач) в якому просило:

- №1, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 7 716 145,00 грн, у тому числі 6 206 299,00 грн за основним платежем, 1 509 846,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями; - №1, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по періодах 2023 року на суму 14 949 305,00 грн;

- №1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 2 003 956,50 грн, у тому числі 1 551 392,00 грн за основним платежем, 452 564,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 позовну заяву залишено без руху. Позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: всіх наявних в нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всіх оскаржуваних рішень, документа про сплату судового збору в розмірі 24224 грн. (номер рахунку - UA4016719, код за ЄДРПОУ - 37959255, отримувач - ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), призначення платежу : Судовий збір, за позовом ______(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд) або документів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

18.06.2025 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли від ДП "Ферротранс" документи, які вимагалися судом в ухвалі Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 про залишення позовної заяви без руху.

Крім того ДП "Ферротранс" подано уточнену позовну заяву в якій останнє просить визнати протиправними і скасувати:

- №1, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 7 724 711,00 грн, у тому числі 6 214 865,00 грн за основним платежем, 1 509 846,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями в частині визначення зобов`язання з податку на прибуток на суму 6 205 899,00;

- №1, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по періодах 2023 року на суму 14 949 305,00 грн;

- №1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 2 262 822,60 грн, у тому числі 1 551 392 грн за основним платежем, 387 847 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що податковий орган порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через необгрунтоване визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток приватних підприємств.

Позивач не погоджувався з висновками ГУ ДПС у Полтавській області, викладеними в Акті перевірки. Наголошував, що під час перевірки позивачем були надані відповідачеві усі первинні документи за весь період перевірки, про що зазначено в самому акті перевірки. Жодного акта про відмову надати документи податковим органом під час перевірки складено не було, що також підтверджує той факт, що усі первинні документи, які повинні бути в наявності, були надані відповідачеві для перевірки.

Однак відповідач дійшов хибних висновків, в результаті чого протиправно нарахував податкові зобов`язання, оскільки зазначені в акті перевірки порушення не підтверджені документальними доказами.

Позивач пояснював, що відповідачем не взято до уваги, що позивач надає транспортно-експедиційні послуги з перевезення вантажів, які полягають у забезпечення замовника транспортом третіх осіб-перевізників. При цьому, переважна частина отриманих позивачем на банківський рахунок коштів від замовників у подальшому перерахована на рахунки підприємств перевізників, які безпосередньо здійснювали перевезення вантажів.

Стверджував, що, надходження на банківський рахунок позивача протягом 2023, 2024 років коштів від ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг" не є доходом, оскільки частина коштів перерахована на оплату послуг перевезення.

Крім того, позивач зауважував, що перевіряючі, зазначаючи про нереальність господарських операцій ДП "Ферротранс" з ФОП ОСОБА_1 фактично ґрунтуються на доводах щодо певних недоліків у діяльності ФОП ОСОБА_1 , при цьому належна оцінка первинних документів ДП Ферротранс, наданих останнім для перевірки на підтвердження реальності господарських операцій, як підстава для визначення господарських операцій нереальними, не надана.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У відзиві на позов відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначав, що надані платником податків первинні документи бухгалтерського та податкового обліку не є достатніми доказами фактичного виконання операцій, спірні господарські операції не підтверджено належними первинними документами, а в сукупності з виявленими фактами свідчать про порушення норм Податкового кодексу України та не дають змогу ідентифікувати здійснену операцію, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку ДП "Ферротранс", а тому не можуть бути підставою для віднесення сум до складу витрат підприємства.

Недоведеність виконання документально оформлених послуг з оброблення даних щодо місцезнаходження вантажних вагонів за їх інвентарними номерами від ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ), включає можливість їх фактичного виконання.

Пояснював, що інформація про те, що ФОП ОСОБА_1 для виконання послуг користувалась спеціальною ІТ платформ (ІТ продуктом), має доступ до таких технологій та володіє інформацією про забезпечення вагонів спеціальним обладнанням - відсутня, що в свою чергу підтверджується змістом актів приймання-виконання робіт, в яких зазначено лише: "Оброблення даних щодо місцезнаходження вантажних вагонів за їх інвентарними номерами". А також, згідно даних ЄРПН, відсутня інформація про постачання таких послуг третьою особою.

В актах надання послуг не зафіксовано виконання закріплених в укладених угодах зобов`язань сторони по договору, яка є виконавцем і яка тягне за собою зобов`язання "Замовника" по оплаті послуг. Всі акти мають тотожний зміст. Таким чином, сукупність встановлених у ході перевірки фактів, на думку представника відповідача, дають підстави вважати, що оприбуткування вартості послуг здійснено на підставі оформлених "Постачальником" недостовірних документів.

Щодо віднесення до собівартості реалізованих робіт і послуг (рах. 903) витрат понесених від залучення третіх осіб (субекспедиторів) та витрат від користування напіввагонами ПрАТ "ПГЗК", представник відповідача зазначив, що сума понесених витрат на оплату праці (робіт) третіх осіб не включається до складу витрат експедитора, оскільки клієнт (замовник) компенсує суму таких коштів при виконанні договору транспортного експедирування.

Представник відповідача стверджував, що до складу до складу доходів підприємства відноситься сума винагороди, яку вони отримають за надання послуг транспортного експедирування, а кошти які клієнт (ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг",) перераховує як компенсацію витрат, понесених експедитором (в тому числі у разі залучення третіх осіб), вважаються транзитними й не входять до складу доходів та витрат експедитора ДП "Ферротранс" звітного періоду.

На противагу доводам позивача стосовно того, що в акті перевірки не враховано, що ДП "ФЕРРОТРАНС" одночасно відносили отримані від описаних в акті операцій суми як до статті "Витрати" так і до статті "Доходи", представник відповідача зазначив, що ДП "Ферротранс" не здійснювало перевиставлення замовникам (ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг", ТОВ "Єристівський ГЗК" тощо) вартості послуг перевезення сторонніми організаціями та вартості користування напіввагонами ПрАТ "ПГЗК", і не відносило їх до доходів відповідно, оскільки згідно умов договору ДП "Ферротранс" є експедитором. До складу доходів ДП "Ферротранс" по рах. 703 включено лише дохід від винагороди експедитору.

22.07.2025 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява ДП "ФЕРРОТРАНС" про зменшення розміру позовних вимог, а саме, визнати протиправними і скасувати:

- №1, яким ДП "Ферротранс" визначено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 7 713 504 грн, у тому числі 6 205 899 грн за основним платежем, 1 507 605 грн за штрафними (фінансовими) санкціями в частині визначення зобов`язання з податку на прибуток на суму 6 205 899 грн.

- №1, яким ДП "Ферротранс" зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по періодах 2023 року на суму 14 949 305 грн.

- №1, яким ДП "Ферротранс" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1 939 239 грн, у тому числі 1 551 392 грн за основним платежем, 387 847 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

ДП "Ферротранс" (ідентифікаційний код 25642707) зареєстроване як юридична 17.06.1998. Позивач перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Полтавській області та з 20.10.1998 є платником податку на додану вартість.

Основний вид діяльності ДП "Ферротранс" 33.17 Ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів. Інші види діяльності: Холодне штампування та гнуття, Оптова торгівля металами та металевими рудами, Неспеціалізована оптова торгівля, Транспортне оброблення вантажів, Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, Вантажний залізничний транспорт.

У період з 19.11.2024 по 30.12.2024 посадовими особами ГУ ДПС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку ДП "Ферротранс", за результатами якої складено акт перевірки від 06.01.2025 №68/16-31-07-01-01/25642707.

Проведеною перевіркою виявлено та зафіксовано в акті перевірки від 06.01.2025 №68/16-31-07-01-01/25642707, крім іншого, порушення ДП "Ферротранс":

підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 138.1 статті 138, пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 5.5. П(С)БО 25, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 за №39 ПК України, пункту 5, пункту 6, пункту 7, підпункту 9.1 пункту 9 НП(С)БО 16 "Витрати", затвердженого Міністерством фінансів України від 31.12.1999 №318, в результаті чого занижено податок на прибуток в загальній сумі 6 214 865 грн, в тому числі 2021 рік - 175481 грн., 2022 рік-668395 гри., 2024 рік - 5370989 грн;

підпункту 134.1.1 пункту 1.34.1 статті 134, пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 5.4. П(С)БО 25, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 за №39 ПК України, пункту 5, пункту 6, пункту 7, підпункту 9.1 пункту 9 НП (С)БО 16 "Витрати", затвердженого Міністерством фінансів України від 31.12.1999 №318, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в загальній сумі 14949305 грн, в тому числі за 2023 рік - 14949305 грн;

пункту 198.1, пунктів 198.2, 198.3, 198.5, пункту 198.6 статті 198, пункту 199.1 статті 199, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість в загальній сумі 1810258 грн, в т.ч. за жовтень 2021 в сумі 65699 грн, за листопад 2021 в сумі 63580 грн, за грудень 202 і в сумі 65699 грн, за січень 2022 в сумі 65438 грн, за лютий 2022 в сумі 288279 грн, за березень 2022 в сумі 75774 грн, за квітень 2022 року в сумі 75367 грн, за травень 2022 в сумі 73407 грн, за червень 2022 в сумі 64528 грн, за липень 2022 в сумі 69621 грн, за серпень 2022 в сумі 72305 грн, за вересень 2022 в сумі 70326 грн, за жовтень 2022 в сумі 70591 грн, за листопад 2022 в сумі 37323 грн, за грудень 2022 в сумі 38567 грн, за січень 2023 в сумі 38567 грн, за лютий 2023 в сумі 34835 грн, за березень 2023 в сумі 69421 грн, за квітень 2023 в сумі 68237 грн, за травень 2023 в сумі 43289 грн, за червень 2023 в сумі 42906 грн, за липень 2023 в сумі 42862 грн, за серпень 2023 в сумі 44244 грн, за вересень 2023 в сумі 41872 грн, за жовтень 2023 в сумі 43807 грн, за листопад 2023 в сумі 43153 грн, за грудень 2023 в сумі 50561 грн, за березень 2024 в сумі 49999 грн.

На підставі акта перевірки ГУ ДПС у Полтавській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 14.02.2025:

- №1, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 7 724 711,00 грн, у тому числі 6214865,00 грн за основним платежем, 1 509 846,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №1, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по періодах 2023 року на суму 14 949 305,00 грн;

- №1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 2 262 822,60 грн, у тому числі 1 810 258,00 грн за основним платежем, 452 564,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

ДП "Ферротранс" не погодилося з податковими повідомленнями-рішеннями від 14.02.2025 №1, №1, №1 та оскаржило їх в адміністративному порядку.

Рішенням ДПС України від 06.05.2025 №12921/6/99-00-06-01-01-06 за результатами розгляду скарги податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 14.02.2025 №1, №1, №1 залишено без змін, а скаргу ДП "Ферротранс" без задоволення.

ДП "Ферротранс" не погоджується в частині з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Полтавській області від 14.02.2025 №1, №1, №1, у зв`язку з чим звертається до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить такого.

Правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні визначені Законом України від 01.07.2004 №1955-IV "Про транспортно-експедиторську діяльність" (далі - Закон №1955-IV), відповідно до статті 1 якого транспортно-експедиторська діяльність визначена, як підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська ж послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Експедитором (транспортним експедитором) визнається суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

За змістом частини другої статті 8 Закону №1955-IV транспортно-експедиторські послуги надаються клієнту при експорті з України, імпорті в Україну, транзиті територією України чи іншими державами, внутрішніх перевезеннях територією України.

Експедитори надають клієнтам різнопланові послуги, зміст яких зазначено у статті 8 Закону №1955-IV. До них, зокрема, належать і роботи з ведення обліку вантажів, оформлення товарно-транспортної документації та її розсилання за призначенням, страхування вантажів тощо.

У відповідності до статті 9 Закону №1955-IV за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

У разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.

Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

При цьому згідно статті 4 Закону №1955-IV експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.

Статтею 929 Цивільного кодексу України визначено, що договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Отже відносини експедиторів, вантажовідправників та вантажоодержувачів і порядок розрахунків між ними визначаються насамперед змістом договору на транспортно-експедиційне обслуговування. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, обов`язків та інших відносин, що не суперечить чинному законодавству.

Експедитор може фактично виконати послуги, пов`язані з перевезенням вантажу, або лише визначити, узгодити та проконтролювати виконання заходів, спрямованих на вирішення передбачених договором завдань. У той же час, хоча договір транспортного експедирування залежно від його умов може містити окремі елементи договорів доручення, комісії, підряду, зберігання, перевезення тощо, його правова конструкція не є тотожною цим договорам, у зв`язку з цим законодавством передбачено окреме правове регулювання відносин за договором експедирування.

Відповідно до підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Як визначено підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України (в редакції, що діяла на момент спірних відносин), об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

За змістом пункту 135.1 статті 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов`язань, та включає дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо) (підпункт 135.4.1 пункту 135.4 статті 135 ПК України).

Пунктом 137.1 статті 137 ПК України встановлено, що дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг.

Як передбачено пунктом 5 П(С)БО 15 "Дохід", дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

При цьому не визнається доходами сума надходжень за договором комісії, агентським та іншим аналогічним договором на користь комітента, принципала тощо (підпункт 6.2 пункту 6 9 П(С)БО 15 «Дохід»). Аналогічно й не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо (підпункт 9.1 пункту 9 П(С)БО 16 "Витрати").

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено: витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податків витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Зміст наведених положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що порядок відображення операцій у бухгалтерському (фінансовому) та податковому обліку експедитора, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, визначається умовами договорів, за якими здійснюється доставка вантажів, й залежить від складу послуг, тобто характером операцій. Ключовим моментом при цьому є визначення того, які послуги обліковуються власні чи придбані.

Чинним законодавством не встановлено ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі. Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, а так само відтворення в актах виконаних робіт (наданих послуг) такого ж самого переліку послуг, що й зазначені в специфікаціях, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 13.11.2024 у справі № 400/10652/21.

Підставою для формування податкового кредиту по ПДВ покупцем товарів (робіт, послуг) є факт здійснення господарської операції з придбання та реєстрація в ЄРПН податкової накладної, складеної продавцем на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

На підставі пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Як визначено пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі - Закон № 996).

Статтею 1 Закону № 996 визначено, що бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Виявлені відповідачем в акті перевірки порушення наведених вище норм мали вплив на визначення податкових зобов`язань як з податку на прибуток так і з податку на додану вартість.

Щодо господарських відносин з ФОП ОСОБА_1 , які мали вплив на формування податку на прибуток та податку на додану вартість, суд встановив таке.

Між ФОП ОСОБА_1 та ДП "Ферротранс" укладено договір №1120 від 01.01.2020 та договір №1424 від 01.04.2024, згідно яких: ДП "Ферротранс" (Замовник) і ФОП ОСОБА_1 , (Виконавець) в особі Маюк Лариси Аркадіївни, при спільній згадці - Сторони, уклали договір, згідно пункту 1 умов якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виконання робіт по обробці інформації з бази даних програмного комплексу стеження за залізничними вагонами, а саме систематизацію відомостей щодо місцезнаходження вагонів Замовника за їх інвентарними номерами на залізницях України або залізницях країн СНД і Балтії.

Сторони здійснюють обмін інформацією з використанням електронної пошти е-mail. В разі ускладнень з передачею інформації по е-mail., вибір технології обміну інформацією здійснюється Сторонами на підставі існуючих технічних можливостей та потрібних об`ємів інформації.

Пунктом 2.1. умов Договору визначена вартість інформаційних послуг - 0,39 грн. без ПДВ за одну інформаційну строку. Замовник повинен зробити оплату у розмірі 100% виконаних обсягів робіт протягом 5(п`яти) робочих днів, згідно виставленого рахунку.

Замовник протягом 5(п`яти) робочих днів після отримання Акту виконаних робіт зобов`язаний підписати та передати його Виконавцю (пункт 2.3. умов Договору).

Під час проведення перевірки перевіряючим було надано для дослідження акти и надання послуг отриманих від ФОП ОСОБА_1 .

За наслідками вивчення актів, перевіряючі дійшли висновків про відсутність в актах інформації щодо:

про джерела (програмний комплекс) отриманої інформації;

обсягів отриманої інформації:

технічної можливості отримання та обробки такої інформації;

обґрунтування вартості наданих послуг (вартість послуг майже завжди становила 0,39 грн);

документально оформлені результати обробки інформації стеження за залізничними вагонами.

В акті перевірки також зазначено про те, що:

· в актах надання послуг не зафіксовано виконання закріплених в укладених угодах зобов`язань сторони по договору, яка є виконавцем і яка тягне за собою зобов`язання "Замовника" по оплаті послуг. Всі акти мають тотожний зміст;

- із наданих до перевірки документів перервіряючим не вбачається, які саме критерії використовувались для визначення такої їх вартості, що суперечить вимогам пункту 6 НП(С)БО 16;

- в ході перевірки додаткових документів, які підтверджують факт надання послуг з оброблення даних щодо місцезнаходження вантажних вагонів за їх інвентарними номерами, до перевірки не надані.

Щодо твердження перевіряючих в акті перевірки про те, що згідно наданих для перевірки документів, інформація про те, що ФОП ОСОБА_1 для виконання вказаних послуг користувалась спеціальною ШП платформ (ІТ продуктом), має доступ до таких технологій та володіє інформацією про забезпечення вагонів спеціальним обладнанням - відсутня, - суд зазначає, що ДП "Ферротранс" не зобов`язане мати у своєму розпорядженні такі відомості чи документи.

Натомість ГУ ДПС у Полтавській області має право перевірити факт користування ФОП ОСОБА_1 спеціальною ШП платформ (ІТ продуктом), доступу до таких технологій та володіння інформацією шляхом проведення зустрічної звірки, направлення запитів тощо.

Однак, в ході проведення перевірки запити щодо підтвердженнях взаємовідносин з контрагентами-постачальниками не направлялись, про що зазначено в пункті 2.8. описової частини акта.

В акті перевірки зазначено, що недоведеність виконання документально оформлених послуг з оброблення даних щодо місцезнаходження вантажних вагонів за їх інвентарними номерами від ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ), включає можливість їх фактичного виконання.

Однак, матеріалами справи підтверджено, що ДП "Ферротранс" є експедиторською компанією, в оперативному управлінні якої знаходяться 3033 вагони власності ПрАТ "Полтавський ГЗК" та ТОВ "Єристівський ГЗК", а також 151 вагон власності ДП "Ферротранс". Також ДП "Ферротранс" є вагоноремонтною компанією, яка отримала від держави право на проведення капітальних, деповських та планових ремонтів (має власний код вагоноремонтного підприємства).

У судовому засідання представником позивача пояснено, що для виконання своїх функцій ДП "Ферротранс" має використовувати програмне забезпечення по відстеженню місцезнаходження вагонів, які є в її управлінні, мати можливість доступу до архіву операцій з вагоном чи поїздом, відслідковувати ті вагони, яким необхідно проводити планові види ремонту (деповський чи капітальний), бачити в онлайн режимі де знаходиться вагон та який його стан. Тобто за допомогою такого софту компаніє має можливість відстежувати весь шлях вагону з вантажем, та бачити, чи немає затримок та простоїв на шляху прямування, чи не потрапив вагон в поточний ремонт, чи немає затримки з приводу комерційних браків (порушення правильності навантаження, перебільшення ваги та ін.), та своєчасно реагувати на це через взаємодію з перевізником АТ "Укрзалізницею" (листування, претензійна робота, взаємодія з черговим персоналом залізниці та ін.) Також відслідковується, чи не порушується залізницею час технологічних операцій з вагоном, чи своєчасно проводиться вивантаження клієнтом. Після вивантаження, коли вагон в порожньому стані, оператори ДП "Ферротранс", які працюють цілодобово, власноруч оформлюють перевізні документи на порожні вагони. Все це прискорює оберт вагону (час від навантаження вагону до повернення його під наступне навантаження), забезпечує виконання щомісячних планів по перевезенням. Також це дає можливість запобігати штрафних санкцій "Укрзалізниці". Так, наприклад, якщо відсутнє оформлення перевізних документів і вагон простоює на станції, за кожну годину простію (зверх передбаченого нормами часу) залізниця нараховує штрафні санкції власнику вагону.

Також, представник позивача у судовому засіданні наголошував, що слідкування за вагонним парком дуже важливе і як для вагоноремонтного підприємства. Кожен вагон має свій міжремонтний інтервал. Він прив`язаний до часу користування вагоном від планового ремонту до наступного планового ремонту, а також до пробігу вагону (так, вагон може "пробігти" 150 000 км раніше, ніж за три роки (інтервал часу). І такі вагони важливо відслідковувати та своєчасно направляти в ремонт, так як вагони, пробіг який закінчується, вантажовідправник може завантажити, але не зможе оформити на них документи на відправлення (не дозволить логічний контроль АРМ залізниці) і їх буде потрібно знову вивантажувати та направляти в ремонт.

Крім того, у позовній заяві ДП "Ферротранс" надано роз`яснення щодо формування ціни за надані послуги. Першоджерелом даних щодо дислокації вагонів та вантажів є єдина інформаційна мережа залізничних доріг СНГ та Балтії, доступ до інформації з якої на той час мав Головний інформаційно-обчислювальний центр Укрзалізниці. При цьому, на комерційній основі Укрзалізниця надає доступ до такої інформації за певну вартість. Вартість послуги по стеженню за одним вагоном залежить в тому числі від кількості вагонів, які були поставлені на відстеження протягом місяця (чим більша кількість вагонів, тим нижча ціна).

У зв`язку з зазначеним вище принципом формування вартості послуги, деякі компанії-посередники у наданні послуг по відстеженню за вагонами пропонують більш низькі тарифи, ніж Головний інформаційно-обчислювальний центр Укрзалізниці, оскільки отримують такі послуги за ще нижчими цінами за рахунок великої кількості вагонів протягом місяця, які ставлять на відслідковування їх клієнти. Саме у зв`язку із тим, що ФОП ОСОБА_1 відноситься до таких посередників ДП "Ферротранс" і було укладені із нею відповідні договори.

Суд зауважує, що перевіряючі не направили відповідні запити з метою порівняння рівня ціни на аналогічні послуги, обмежившись висновком в акті перевірки про відсутність обґрунтування вартості наданих послуг (вартість послуг майже завжди становила 0,39 грн).

Натомість, листом від 30.01.2025 філією "Головний обчислювальний центр" АТ Укрзалізниця на запит ДП "Ферротранс" надано розрахунок вартості інформаційних послуг філії "ГОЦ" АТ Укрзалізниця, з якого слідує, що вартість інформаційних послуг АТ Укрзалізниці по відстеженню вагонів є вищою, ніж вартість аналогічних послуг, які надає ФОП ОСОБА_1 .

Отож, проведений судом аналіз договірних цін свідчить про наявність економічного ефекту від залучення ФОП ОСОБА_1 з метою отримання аналогічних послуг для ДП "Ферротранс", оскільки загальна вартість отриманих послуг від вказаних підприємств є меншою, ніж вартість аналогічного виду та обсягу послуг, у випадку їх отримання від АТ "Українська залізниця" на підставі договорів про надання інформаційних послуг на залізничному транспорті у спірному періоді.

Однак, в акті перевірки такі порівняння відсутні.

Крім того, на запит ДП "Ферротранс" від 14.01.2025 щодо перевірки ГУ ДПС в Полтавській області наданих ФОП ОСОБА_2 послуги за договорами №1120 від 01.01.2020 та №1424 від 01.04.2024 (на надання інформаційних послуг) ФОП ОСОБА_1 повідомила, що договірні відносини між ДП "Ферротранс" та ФОП ОСОБА_2 , саме надання послуг по обробці інформації та систематизацію відомостей щодо місцезнаходження залізничних вагонів за їх інвентарними номерами на залізничних шляхах (далі по тексту - інформація) тривають з 2009 року.

За п`ятнадцятирічний період роботи з ДП "Ферротранс" роботу ФОП ОСОБА_1 із вказаним підприємством неодноразово перевіряла податкова інспекція, але товарність господарських операцій із наведеним контрагентом ніколи під сумнів не ставилася і жодних податкових донарахувань здійснено не було.

Щодо надання ДП "Ферротранс" інформації як саме ФОП ОСОБА_2 отримує відомості про місцезнаходження вантажних вагонів замовника та якою IT платформою користується, ФОП ОСОБА_1 зазначила, що інформацію якою ІТ платформою вона користується та як саме визначає та систематизує місцезнаходження вагонів вважає комерційною таємницею, оскільки розголошення методики надання інформаційної послуги, може завдати шкоди її господарській діяльності, шляхом конкуренції та використання методики з боку третіх осіб.

Щодо зазначення у актах виконаних робіт, обсягів отриманої інформації та обґрунтування вартості отриманих послуг, ФОП ОСОБА_1 пояснила, що інформація за один календарний день роботи надсилається замовнику на e-mail дев?ять разів на день, в середньому об?єм надаваємої інформації за одну відправку складає 50 арк. формату А4 у таблицях xls. Тобто, розраховуючи обсяг отриманої за місяць інформації в середньому складає (50 арк. * 9 (в день надається інформація) * 30 кількість днів) 13500 арк. інформації необхідно було б включити до акту виконаних робіт за 1 місяць.

У зв?язку із великим об?ємом інформації та розуміючи, що вся первинна документація досліджується у сукупності, з метою уникнення безпідставного повторення відомостей, сторони домовились про не зазначення інформації про місцезнаходження вагонів у актах виконаних робіт.

Вартість отриманих інформаційних послуг обґрунтована та розрахована вірно у відповідності до пункту 2.1 Договорів.

Відповідно до статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Господарська операція у відповідності до Закону № 996-ХІV - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Зі змісту договорів №1120 від 01.01.2020 та №1424 від 01.04.2024 слідує, що документом, що підтверджує факт здійснення господарських операцій з надання послуг у відповідному періоді є складений сторонами акт виконання робіт.

Суд погоджується з доводами позивача, що враховуючи значний обсяг актів, зазначати в кожному з них про джерела (програмний комплекс) отриманої інформації, технічну можливість отримання та обробки такої інформації, обґрунтовувати вартість наданих послуг, документально оформлювати результати обробки інформації стеження за залізничними вагонами є недоцільним, адже відстежувалися понад три тисячі вагонів кожного дня.

Крім того, Верховний Суд у постановах від 16.10.2020 у справі №820/2587/15, від 17.10.2019 у справі №805/849/16-а, від 17.01.2019 у справі №826/16996/14, від 31.05.2024 у справі №160/21684/21, від 23.05.2024 у справі №620/17084/21, від 23.05.2024 у справі №440/1401/23 зазначив, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні витрат і податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Також, Верховним Судом у постанові від 27.02.2018 року у справі № 811/2154/13-а зазначено, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Щодо тверджень в акті перевірки та відзиві на позов про те, що не відслідковується придбання послуг по ланцюгу постачання в Укрзалізниці зазначаємо, що ДП "Ферротранс" як платник податків, суд зазначає, що покупець товару, не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням виконавцем послуг вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів, тим більше тих, з якими у нашого підприємства відсутні взаємовідносини. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.

В той же час, контролюючий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними».

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 06.02.2018 у справі №816/166/15-а.

Суд зазначає, що податкове законодавство України не ставить право платника податку на оформлення податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, тощо.

Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, або припустився інших порушень при здійсненні господарської діяльності, це тягне відповідальність та негативні наслідки виключно щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Твердження відповідача про нереальність господарських операцій ДП "Ферротранс" фактично ґрунтуються на доводах щодо певних недоліків у діяльності ФОП ОСОБА_1 , при цьому належна оцінка первинних документів ДП "Ферротранс", наданих останнім для перевірки на підтвердження реальності господарських операцій, як підстава для визначення господарських операцій нереальними, не надана.

Судом досліджені первинні документи щодо господарських операцій з надання інформаційних послуг ФОП ОСОБА_1 :

договір про надання інформаційних послуг від 01.01.2020 №1120;

договір про надання інформаційних послуг від 01.04.2024 №1424;

акти;

бухгалтерська довідки по ФОП ОСОБА_1

платіжні інструкцій про оплату за інформаційні послуги ФОП ОСОБА_1 .

На думку суду, зміст досліджених первинних документів відображає реальність здійснення господарських операцій ДП "Ферротранс" з ФОП ОСОБА_1 .

Економічна вигода від надання інформаційних послуг саме ФОП ОСОБА_1 підтверджується листами від 30.01.2025 філії "Головний обчислювальний центр" АТ Укрзалізниця та листом ФОП ОСОБА_1 .

Отож, наданими позивачем під час перевірки та суду під час розгляду даної справи первинними документами підтверджено дотримання ДП "Ферротранс" спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до складу витрат, та податкового кредиту, тому надані первинні документи є підставою для податкового обліку та містять відомості які у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд вважає за необхідне визнати протиправними податкові повідомлення-рішення №№1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість та №1, яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток по господарським операціям з ФОП ОСОБА_1 .

Щодо господарських відносин з ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг", які мали вплив на формування податку на прибуток та від?ємного значення об?єкта оподаткування податком на прибуток, суд зазначає таке

Відповідно до акта перевірки ДП "Ферротранс" здійснювало надання послуг з організації перевезення вантажів ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг", податковий номер 24432974, відповідно до договору від 22.08.2023 №1169.

Згідно даного договору ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг"" (Замовник) з одного боку та ДП "Ферротранс" (Виконавець) з другого боку, уклали договір, згідно з пунктом 2.1.1. умов якого Виконавець зобов`язується за оплату надавати Замовнику послуги з організації перевезення вантажів у власному та/або орендованому рухомому складі в напрямках та об`ємах, зазначених в Заявках. Виконавець від свого імені, але за рахунок Замовника, зобов`язується надати послуги з організації перевезень вантажів, а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати надані послуги в порядку та на умовах, визначених даним Договором.

У відповідності до пункту 3 умов договору Виконавець зобов`язується:

3.1.1.1. Організовувати перевезення вантажів Замовника у власних та/або орендованих вагонах на території України, Балтії, близького та далекого зарубіжжя на підставі узгоджених заявок.

3.1.1.8. Оплачувати за рахунок Замовника вартість залізничного тарифу і плату за користування за порожній пробіг вагонів при подачі їх під навантаження і після вивантаження.

3.1.2. Виконавець має право:

3.1.2.1.Для виконання своїх зобов`язань за цим договором залучати третіх осіб, укладати необхідні договори та проводити розрахунки з третіми особами за надані ними послуги від власного імені, але за рахунок Замовника.

Відповідно до пункту 4.1. умов Договору Замовник проводить 100% попередню оплату розрахункової вартості величини залізничного тарифу, у тому числі додаткових зборів і платежів, по організації перевезення на підставі отриманого від Виконавця оригіналу повного рахунку на передоплату.

На підтвердження реальності здійснення операцій позивачем надано:

договір з ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг" від 22.08.2023 №1169;

додаткові угоди №1-№9;

акти приймання-передачі наданих послуг згідно договору від 22.08.2023 №1169;

додатки до актів виконаних робіт (наданих послуг), договір від 22.08.2023 №1169;

рахунки на оплату.

Для надання послуг з організації перевезення вантажів ДП "Ферротранс" залучав третіх осіб субекспедиторів, а саме ТОВ "Вагон Інвест" податковий номер 41741727, ТОВ "ІКС Рейл податковий номер 44536145, ТОВ "Інноваційні транспортні технології" податковий номер 42177899, з якими укладено договори транспортно-експедиторського обслуговування, де ДП "Ферротранс" - Клієнт, а вищевказані контрагенти є Експедиторами.

Так, позивач уклав договори транспортно-експедиторського обслуговування:

від 17.11.2023 №1516 з ТОВ "Ікс Рейл".

Реальність здійснення господарських операцій з ТОВ "Ікс Рейл" підтверджується:

- додатковими угодами;

- актами приймання-передачі наданих послуг;

- додатками до актів виконаних робіт (наданих послуг);

- рахунки на оплату;

від 17.11.2023 №ТОЕ-231117-01 з ТОВ "Вагон-Інвест".

Реальність здійснення господарських операцій з ТОВ "Вагон-Інвест" підтверджується:

- додатковими угодами;

- актами приймання-передачі наданих послуг;

- додатками до актів виконаних робіт (наданих послуг);

- рахунки на оплату;

від 17.11.2023 №1517 з ТОВ "Інноваційні транспортні технології".

Реальність здійснення господарських операцій з ТОВ "Інноваційні транспортні технології" підтверджується:

- додатковими угодами;

- актами приймання-передачі наданих послуг;

- додатками до актів виконаних робіт (наданих послуг);

- рахунки на оплату.

Суд констатує, що первинні документи надавались податковому органу, досліджувались ним, в акті перевірки відсутні будь-які зауваження щодо форми та змісту таких документів, не зазначено про не надання певних документів, тощо, тобто, первинними документами підтверджується надання послуг позивачу вказаним контрагентом, а також правомірність формування податкового кредиту за результатами операцій з цим контрагентом на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих податкових накладних.

Крім того, з метою надання послуг по перевезенню ДП "Ферротранс" здійснює придбання послуг з користування вагонами у ПрАТ "Полтавський ГЗК" (договір про надання в користування власних напіввагонів від 01.05.2024 №538).

Згідно наведеного договору ПрАТ "Полтавський ГЗК" (далі-Виконавець) з однієї сторони та ДП "Ферротранс" (далі - Клієнт ) з іншої сторони, уклали цей договір про наступне:

1.1. У порядку та на умовах даного договору Виконавець надає наступні послуги: 1.1.1. Надає напіввагони Клієнту, який має право користуватися, в кількості згідно поданих Клієнтом заявок .

3.1 Вартість послуги з надання в користування власних напіввагонів відповідно до даного договору визначається на підставі розрахунків Виконавця, і становить на момент укладання договору 3000 грн. за один повний оборот напіввагона, плюс ПДВ 600 грн.

5.1.Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2024.

За користування вагонами ДП "Ферротранс" здійснило оплату ПрАТ "Полтавський ГЗК", яку у подальшому відображає в бухгалтерському обліку в складі витрат на рах. 903 "Собівартість реалізованих робіт і послуг" за 2024 рік в загальній сумі 27253050 грн.

Податковий орган зазначає, що договір транспортного експедирування, укладений між ДП "Ферротранс" та ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг" від 22.08.2023 №1169, де ДП "Ферротранс" виступає у ролі посередника та від свого імені, прирівнюється до договору комісії (доручення).

Згідно статті 1011 Цивільного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов?язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента .

Статтею 1016 Цивільного кодексу України комітент зобов?язаний забезпечити комісіонера усім необхідним для виконання обов`язку перед третьою особою.

Майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента (ст. 1018 Цивільного кодексу України).

Відповідно до НП(С)БО 15 "Дохід", затвердженого Міністерством фінансів України від 29.11.21999 №290:

пункт 5 Дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов?язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства ), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

пункт 6. Не визнаються доходами такі надходження від інших осіб :

підпунк 6.2. Сума надходжень за договором комісії, агентським та іншим аналогічним договором на користь комітента, принципала тощо.

Відповідно до НП(С)БО 15 "Витрати", затвердженого Міністерством фінансів України від 31.12.1999 №318:

пункт 5. Витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов?язань.

пункт 6. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

пункт 7. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

пункт 9. Не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати:

підпункт 9.1. Платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо.

Згідно підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 ПК України об?єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування

(збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності , на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Тобто, сума понесених витрат на оплату праці (робіт) третіх осіб не включається до складу витрат експедитора, оскільки клієнт (замовник) компенсує суму таких коштів при виконанні договору транспортного експедирування.

Разом із тим, згідно пункту 3.1.2.1 договору транспортного експедирування, укладеного між ДП "Ферротранс" та ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг" від 22.08.2023 №1169 зазначено наступне: "Виконавець має право для виконання своїх зобов?язань залучати третіх осіб, укладати необхідні договори та проводити розрахунки з третіми особами за надані ними послуги від власного імені, але за рахунок замовника".

Враховуючи вищенаведене податковий орган дійшов висновку, що ДП "Ферротранс" порушено пункт 44.1, пункт 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134 статті 134 ПК України, пункту 5, пункту 6, пункту 7, підпункту 9.1 пункту 9 НП (С) БО 16 "Витрати", затвердженого Міністерством фінансів України від 31.12.1999 №318, внаслідок чого завищено показник рядка 2050 "Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за формою №2 на суму 49 426 525,33 грн, в тому числі 4 кв. 2021 року - 974895,48 грн, 2022 рік - 3713308,17 грн, 2023 рік - 14 949 304,87 грн, грн. кв. 2024 рік - 29789016,81 грн, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування Податкової декларації з податку на прибуток підприємств всього в розмірі 49 426 525,33 грн, в тому числі 4 кв. 2021 року - 974 895,48 грн, 2022 рік - 3 713 308,17 грн, 2023 рік - 14 949 304,87 грн, тр. кв . 2024 рік - 29 789 016,81 грн.

З даного приводу необхідно зазначити наступне.

Положеннями статті 929 Цивільного кодексу України визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 931 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Згідно зі статтею 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування; експедитор (транспортний експедитор) - це суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Відповідно до абзацу 2 статті 4 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.

Положеннями статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" встановлено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. У разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, експедитор за договором транспортного експедирування організовує надання послуг з перевезення вантажу, визначених договором, тобто працює як посередник клієнта. Експедитор може сам надавати послуги, передбачені договором, а може залучати третіх осіб. Експедитор з такими особами укладає договори від свого імені або від імені клієнта.

Отже, оплата за перевезення вантажу, що сплачує клієнт на користь експедитора, включає у себе суму винагороди за виконання договору та суму компенсації витрат за організацію перевезення вантажу транспортом і за маршрутом клієнта (суми провізних документів, послуг із завантаження/розвантаження, які сплачує виконавець на користь перевізників/портів та інших додаткових зборів і платежів).

Таким чином, на думку суду, кошти, які надходять від клієнта на рахунок експедитора для виконання умов договору, а потім перераховуються ним третім особам на оплату послуг, зазначених у договорі транспортного експедирування, є транзитними та доходом експедитора не визнаються, оскільки не відповідають критеріям визнання доходу: не збільшують активи і не зменшують зобов`язання, що обумовлюють збільшення власного капіталу.

За приписами статті 1011 Цивільного кодексу України, передбачено, що за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Тому, особливістю договору транспортного експедирування є те, що він містить елементи договору комісії та за своєю правовою природою не передбачає передачі права власності на майно.

Таким чином, кошти, які надходять від замовника транспортно-експедиційних послуг на рахунок позивача для подальшої їх передачі виконавцю транспортних послуг на підставі договору транспортного експедирування, і не є платою за надання саме експедиторських послуг, є транзитними коштами та не належать на праві власності позивачу, тому вони не є валовим доходом (обсягом виручки) у розумінні положень Податкового кодексу України і не можуть бути об`єктом оподаткування при визначенні податкових зобов`язань позивача.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного суду у справах №810/3898/14 від 10.04.2020; №824/503/19-а від 21.05.2019, № 813/6194/15 від 07.09.2021.

Експедитор може сам надавати послуги, передбачені договором, а може залучати до виконання третіх осіб. Експедитор з такими особами укладає договори або від свого імені або від імені клієнта.

Таким чином, оплата за перевезення вантажу, що сплачує клієнт на користь експедитора включає у себе суми винагороди виконавця за виконання договору та суми компенсації витрат за організацію перевезення вантажу транспортом і за маршрутом клієнта (суми провізних документів, послуг з завантаження/розвантаження, які сплачує виконавець на користь перевізників/портів та інших додаткових зборів).

Отже, кошти, які надходять від замовника транспортно-експедиційних послуг на рахунок позивача для подальшої їх передачі виконавцю транспортних послуг на підставі договору транспортного експедирування, і не є платою за надання саме експедиторських послуг, є транзитними коштами та не належать на праві власності позивачеві, тому вони не є валовим доходом (обсягом виручки) у розумінні положень Податкового кодексу і не можуть бути об`єктом оподаткування при визначенні податкових зобов`язань позивача.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного суду від 10.04.2020 у справі № 810/3898/14.

Суд врахував, що випискою з банківського рахунку позивача за період з 1 травня по 30.09.2024 підтверджується перерахування позивачем коштів на суму 27 253 050,00 грн, з призначенням платежу за транспортні послуги.

З врахуванням вищенаведеного, на думку суду, сплачені позивачем кошти на користь вказаних суб`єктів господарювання в сумі 27 253 050,00 грн не підлягають оподаткуванню в силу того, що не є фактичним доходом позивача, натомість отримані ним для організації вантажних перевезень.

Згідно дослідженого судом звіту про фінансові результати за 2023 рік форми №2 у співставленні з наданими документами бухгалтерського обліку виявлено, що позивачем до складу чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт послуг) за 2023 рік віднесено 155 868 тис. грн, з яких 12 131 тис. грн кошти сплачені ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг". У свою чергу, ДП "Ферротранс" за отримані послуги транспортно-експедиторського обслуговування сплатило експедиторську плату (винагороду), на користь ТОВ "Вагон Інвест", ТОВ "ІКС Рейл", ТОВ Інноваційні транспортні технології", ПрАТ "Полтавський ГЗК", яку у подальшому відобразило в бухгалтерському обліку в складі витрат на рах. 903 "Собівартість реалізованих робіт і послуг" за 2023 рік в загальній сумі 12 130 540,09 грн.

Зі змісту досліджених документів, суд встановлено, що кошти, які надходили позивачеві на його рахунок від замовника: ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг" на загальну суму 12 130 540,09 грн. включали як винагороду позивача (плату за експедиторські послуги з організації та забезпечення транспортування), так і транзитні кошти (витрати на оплату послуг інших осіб на виконання договорів транспортного експедирування).

З врахуванням вищенаведеного, на думку суду, сплачені позивачем кошти на користь вказаних суб`єктів господарювання в сумі 12 130 540,09 грн не підлягають оподаткуванню в силу того, що не є фактичним доходом позивача, натомість отримані ним для організації вантажних перевезень.

Аналогічно, суд встановив, що позивачем за 2024 рік задекларовано загальний дохід на суму 305 078 тис. грн, з яких 40191 тис. грн кошти сплачені ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг". У свою чергу, ДП "Ферротран"» за отримані послуги транспортно-експедиторського обслуговування сплатило експедиторську плату (винагороду), на користь ТОВ "Вагон Інвест, ТОВ "ІКС Рейл", ТОВ Інноваційні транспортні технології", ПрАТ "Полтавський ГЗК", яку у подальшому відобразило в бухгалтерському обліку в складі витрат на рах. 903 "Собівартість реалізованих робіт і послуг" за 2024 рік в загальній сумі 27 253 тис. грн.

Суд погоджується із доводами податкового органу, що договором транспортного експедирування, укладеного між ДП "Ферротранс" та ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг" від 22.08.2023 №1169 не визначено розмір плати експедитору, тобто ДП "Ферротранс", що є порушенням істотних вимог до договору експедирування встановлених статтею 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" від 01.07.2004 №1955-IV.

Водночас стаття 931 "Плата за договором транспортного експедирування" Цивільного кодексу України допускає та регулює випадки, коли розмір плати експедитору не визначений договором, - якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Таким чином, узагальнюючи вищевикладене ДП "Ферротранс" як сторона по договору комісії (від 22.08.2023 №1169 транспортного експедирування) до якої від ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг" надходять кошти, не має права декларувати їх як свої доходи і витрати, а повинно відносити до прибутку виключно суму в розмірі плати експедитору, оскільки послуга надається із залученням сторонніх осіб, субекспедиторів, (ТОВ "Вагон Інвест, ТОВ "ІКС Рейл", ТОВ Інноваційні транспортні технології") та послуг з оренди напіввагонів у ПрАТ "Полтавський ГЗК", витрати по яким компенсуються за рахунок ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг" (пункт 3.1.2.1. Договору транспортного експедирування від 22.08.2023 №1169).

Відповідно, витрати пов`язані із залученням третіх осіб здійснюється за рахунок клієнта, і не пов`язані з отриманням доходу, яким є плата експедитору.

Отже, відповідно до порядку оплати, встановленого укладеним договором від 22.08.2023 №1169 на транспортно-експедиційне обслуговування, кошти, які надходили на рахунок ДП "Ферротранс" складались як із безпосередньої оплати експедиторських послуг (комісійна винагорода), так і коштів, які експедитор як посередник, зобов`язаний передати третім особам - виконавцям транспортних послуг. Тобто, ці кошти є транзитними, і не належать ДП "Ферротранс" на праві власності, а тому не можуть вважатися отриманим доходом.

Натомість, відповідач визначив податкові зобов`язання з усієї суми, отриманої позивачем від ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг". Тобто, основне тіло отриманих та задекларованих коштів складалося як з винагороди експедитора, так і з транзитних коштів, однак ГУ ДПС у Полтавській області, вказуючи на сторінці 15 Акта перевірки про помилковість декларування в дохід та витрати транзитних коштів, здійснило розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ та прибутку приватних підприємств, а також зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на всю суму, отриману позивачем від ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг".

Суд погоджується з доводами позивача, що податковий орган протиправно врахував, в повному об?ємі отримані позивачем кошти від ПАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг" як отриману ДП "Ферротранс" винагороду, оскільки у даному випадку (адже винагорода не визначена договором) її можна визначити виключно шляхом отримання позитивної економічної різниці між сумою отриманих коштів за надання транспортного експедиторських послуг і витратами пов`язаними з наданням таких послуг.

З огляду на викладене, відповідач мав застосувати порядок обрахунку, шляхом визначення фінансового результату як різницю між всією сумою коштів, що надійшли йому від клієнтів та документально підтвердженими транзитними витратами.

Разом з цим, акт перевірки свідчить, що уповноважені особи відповідача під час податкової перевірки не відняли від загальної суми нарахованих позивачеві коштів всіх його транзитних витрат.

Отже, висновки податкового органу, зазначені в акті перевірки щодо заниження позивачем оподатковуваного доходу суд вважає необґрунтованими, а спірне податкове повідомлення-рішення протиправним.

Більш того, пунктом 54.3. статті 54 Податкового кодексу України передбачено імперативний обов`язок контролюючого органу самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

54.3.1. платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

54.3.2. дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

Отже, ГУ ДПС у Полтавській області зобов`язана відобразити як збільшення, так і зменшення податкового зобов`язання або інших податкових показників (бюджетне відшкодування, від`ємне значення), якщо це випливає з результатів перевірки. Ігнорування зменшення є порушенням закону.

Таким чином, податковий орган приймаючи відповідні податкові повідомлення-рішення, не врахував помилково завищеного доходу і не виокремив суму винагороди експедитору (яка і є по своїй суті чистим доходом), а прийняв його за основу при розрахунку грошових зобов`язань.

Однак суд вказує, що внаслідок такого підходу кінцеві суми розрахунку грошових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість не є коректними.

В постанові від 28.03.2023 у справі №260/433/19 Верховний Суд зазначив, що встановивши невідповідність частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком такого - є визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.

Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину (пункт, речення) рішення або рішення в частині нарахування певної суми штрафних (фінансових) санкцій. Разом з тим, рішення, в якому недійсну частину не можна виокремити, ідентифікувати, є недійсним в цілому".

Тобто, якщо протиправну частину донарахувань неможливо чітко ідентифікувати, то, незалежно від правомірності іншої частини податкового повідомлення-рішення, воно скасовується повністю.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням помилки у вихідних даних, застосованих при розрахунку грошових зобов`язань з податку на додану вартість та податку на прибуток - у суду відсутня можливість самостійно вирахувати показники грошових зобов`язань ДП "Ферротранс".

Водночас, суд зауважує, що відповідач не позбавлений права при проведенні перевірки позивача здійснити належним чином перевірку первинних документів позивача та провести обґрунтовані та документально підтверджені розрахунки.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №1, яким ДП "Ферротранс" визначено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 7 713 504 грн, у тому числі 6 205 899 грн за основним платежем, 1 507 605 грн за штрафними (фінансовими) санкціями в частині визначення зобов`язання з податку на прибуток на суму 6 205 899 грн; №1, яким ДП "Ферротранс" зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по періодах 2023 року на суму 14 949 305 грн; №1, яким ДП "Ферротранс" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1 939 239 грн, у тому числі 1 551 392 грн за основним платежем, 387 847 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Згідно частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої третьої статі 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Дочірнього підприємства "Ферротранс" (, вул. Портова, 65, м.Горішні Плавні, Полтавська область) до Головного управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1, яким Дочірньому підприємству "Ферротранс" визначено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 7 713 504 грн, у тому числі 6 205 899 грн за основним платежем, 1 507 605 грн за штрафними (фінансовими) санкціями в частині визначення зобов`язання з податку на прибуток на суму 6 205 899 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1, яким Дочірньому підприємству "Ферротранс" зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по періодах 2023 року на суму 14 949 305 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1, яким Дочірньому підприємству "Ферротранс" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1 939 239 грн, у тому числі 1 551 392 грн за основним платежем, 387 847 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Полтавській області на користь Дочірнього підприємства "Ферротранс" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 24 224 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.11.2025.

Суддя С.О. Удовіченко