Справа № 400/3743/25
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/3743/25

Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н.В. Дата і місце ухвалення: 02.06.2025р., 09.06.2025р., м. Миколаїв
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів : Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року та додаткове рішення від 09 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПАНЕМ» до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «ПАНЕМ» звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.12.2024р. №8, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 73 000,00 грн. за затримку реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 730 000,00 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №8 від 31.12.2024р.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області судовий збір у сумі 2422,40 грн. на користь ТОВ «ПАНЕМ».

Додатковим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ТОВ «ПАНЕМ» витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішенням від 02.06.2025р. та додатковим рішенням від 09.06.2025р. Головне управління ДПС у Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та додаткове рішення, з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «ПАНЕМ».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що спірним податковим повідомленням-рішення до ТОВ «ПАНЕМ» правомірно застосовано штрафні санкції на суму 73 000,00 грн., оскільки камеральною перевіркою з питання дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних в ЄРПН встановлено порушення товариством п.201.10 ст.201 ПК України, а саме: недотримання порядку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН за червень-липень 2022 року на суму ПДВ 730 000,00 грн. Розмір штрафу визначено Головним управлінням ДПС у Полтавській області на підставі п.120-1.1 ст.120-1 ПК України.

Також, апелянт посилається на те, що додатковим рішенням від 09.06.2025р. з Головного управління ДПС у Полтавській області необґрунтовано стягнуто на користь ТОВ «ПАНЕМ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. Зазначає, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднені численні судові рішення судів різних інстанцій з аналогічним предметом спору та надана правова оцінка аналогічним мотивам, що наведені товариством у позовній заяві, що значно спрощувало роботу адвоката при підготовці даного позову та не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАНЕМ» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та додаткове рішення без змін. Позивач зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції правильно встановлено факт своєчасної реєстрації ТОВ «ПАНЕМ» податкових накладних №8 від 30.06.2022р. та №5 від 31.07.2022р. в Єдиному реєстрі податкових накладних (15.07.2022р. та 15.08.2022р. відповідно). А відтак, у контролюючого органу були відсутні підстави для застосування до товариства штрафних санкцій, передбачених п.120-1.1 ст.120-1 ПК України.

Що ж до стягнення витрат на правничу допомогу за договором №1-а від 02.04.2025р., укладеним з Адвокатським бюро «Дмитра Щеглова», то позивач зазначає, що ним наданими до суду належними доказами доведено реальність понесених адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судових рішень в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75 ПК України, у порядку, визначеному п.76.2 ст.76 Кодексу, 20.11.2024р. Головним управлінням ДПС у Полтавській області проведено камеральну перевірки ТОВ «ПАНЕМ» () щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних за червень-липень 2025 року.

За наслідками перевірки складено акт камеральної перевірки №16350/16-31-04-08- 12/41452665 від 20.11.2024р., яким зафіксовано порушення ТОВ «ПАНЕМ» термінів реєстрації податкових накладних, встановлених пунктом 201.10 статті 201 ПК України, за що передбачена відповідальність згідно п.120-1.1 ст.120-1 ПК України.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що:

податкову накладну №8 від 30.06.2022р. зареєстровано товариством 18.07.2022р. при граничному терміні її реєстрації 15.07.2022р., кількість днів затримки - 3, сума ПДВ 330 000,00 грн.;

податкову накладну №5 від 31.07.2022р. зареєстровано товариством 16.08.2022р. при граничному терміні її реєстрації 15.08.2022р., кількість днів затримки - 1, сума ПДВ 400 000,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.12.2024р. №8, яким до ТОВ «ПАНЕМ» застосовано штрафні санкції в розмірі 73 000,00 грн. за затримку реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 730 000,00 грн. (10%).

Не погоджуючись з правомірністю вказаного податкового повідомлення-рішення ТОВ «ПАНЕМ» звернулося з даним позовом до суду про його скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, виходив з того, що порушення строків реєстрації податкових накладних №8 від 30.06.2022р. та №5 від 31.07.2022р. в Єдиному реєстрі податкових накладних не мало місця. Суд встановив, що вказані накладні надіслано товариством на реєстрацію 15.07.2022р. та 15.08.2022р. відповідно протягом операційного дня до 20-ї години, а несвоєчасна їх реєстрація в ЄРПН спричинена протиправною бездіяльністю з боку податкового органу, що виключає елемент протиправності в діянні платника податків, та, як наслідок, притягнення його до відповідальності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно п.14.1.60 ст.14 ПК України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків, зокрема: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Отже, допущення платником податку податкового правопорушення щодо не реєстрації податкової накладної в ЄРПН має наслідком застосування відповідальності у вигляді штрафу.

Пунктами 3, 6, 7, 8 розділу ІІ Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року №557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2017р. за №959/30827, передбачено, що після накладання кваліфікованого електронного підпису автор здійснює шифрування електронного документа з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та надсилає його у форматі (стандарті) з використанням телекомунікаційних мереж до адресата протягом операційного дня.

Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня.

Автоматизована перевірка електронного документа включає: перевірку правового статусу кваліфікованого електронного підпису чи печатки відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»; перевірку обов`язковості та послідовності накладання на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки підписувачів у встановленому порядку; перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перевірку наявності обов`язкових реквізитів; перевірку права підпису електронного документа підписувачем.

Перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р. №1246, пунктом 2 якого визначено операційний день як частину дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Згідно п.3 Порядку №1246 операційний день триває в робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин.

Пунктами 13-15 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Матеріалами справи підтверджено та апелянтом не спростовано, що податкову накладну №8 від 30.06.2022р. надіслано ТОВ «ПАНЕМ» на реєстрацію в ЄРПН 15.07.2022р. о 18 год. 53 хв., а податкову накладну №5 від 31.07.2022р. 15.08.2022р. о 13 год. 21 хв., тобто в строк, встановлений п.201.10 ст.201 ПК України.

При цьому, протягом операційного дня, який у відповідності до п.3 Порядку №1246 тривав до 20.00 год. 15.07.2022р. та 15.08.2022р. відповідно, Головне управління ДПС в Полтавській області не надіслало ТОВ «ПАНЕМ» квитанцій про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, хоча такі дії відповідач повинен був здійснити у відповідності до пункту 8 Порядку №557.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що податкові накладні №8 від 30.06.2022р. та №5 від 31.07.2022р., у відповідності до п.201.10 ст.201 ПК України, вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання на реєстрацію, тобто 15.07.2022р. та 15.08.2022р.

Оскільки затримка реєстрації податкових накладних сталася не з вини позивача, тому, на думку колегії суддів, на нього не може бути покладено відповідальність, передбачену ст.120-1.1 ПК України.

Відповідно до п.п.14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.109.1 ст.109 ПК України правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платника податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або не належного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Тобто, правопорушенням, за яке на платника податків може бути накладено штрафні санкції, є винне діяння такого платника податків.

У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява №29979/04, (пункт 71) Європейським судом з прав людини викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень та розкрито елементи змісту «доброго врядування». Зокрема, зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не повинні виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області та його скасування.

Доводи апеляційної скарги відповідача правильність висновків суду першої інстанції не спростовують а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року колегія суддів не вбачає.

Надаючи правову оцінку додатковому рішенню Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» . гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Питання, пов`язані із визначенням розміру витрат на правничу допомогу, унормовані статтею 134 КАС України.

Так, статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ПАНЕМ» просило суд стягнути з Головного управління ДПС у Полтавській області понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн., в підтвердження чого надало до суду першої інстанції: копію договору №1-а від 02.04.2025р. про надання правової (юридичної) допомоги, укладеного між ТОВ «ПАНЕМ» та Адвокатським бюро «Дмитра Щеглова»; ордер на надання правничої допомоги, виписаний на адвоката Іванюк О.О.; акт прийому-передачі наданих послуг №1 від 03.06.2025р. до договору про надання правової допомоги №1-а від 02.04.2025р.

Згідно акту прийому-передачі наданих послуг №1 від 03.06.2025р. до договору про надання правової допомоги №1-а від 02.04.2025р. вартість послуг адвоката за договором складає 1000,00 грн. за відпрацьовану адвокатом годину, відпрацьовано адвокатом на підготовку письмових документів всього 10 годин, загальна вартість послуг 10 000,00 грн.

Варто зазначити, що представлений адвокатом на розгляд суду обсяг матеріалів був достатнім для вирішення судом справи.

Дослідивши зміст наданих адвокатом доказів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу не є обґрунтованими та пропорційними до об`єму наданих послуг, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн є завищеними.

За висновками суду, співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу у даному випадку є 3000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення на користь позивача понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн., оскільки, на думку суду, таке відшкодування є справедливим і обґрунтованим, а також співмірним зі складністю справи та витраченим адвокатом часом.

До того ж, стягнення витрат у заявленому розмірі не становить надмірний тягар для відповідача.

Колегія суддів наголошує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2019р. по справі №826/841/17.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Полтавській області зводяться лише до того, що позивачем не доведено співмірність понесених витрат з критеріями, визначеними частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Однак, частиною 6 статті 134 КАС України, передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, що і було зроблено судом першої інстанції.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про розподіл судових витрат правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 02.06.2025р. та додаткове рішення від 09.06.2025р. суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії справ незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року та додаткове рішення від 09 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.А. Шевчук