Справа № 826/4176/17
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4176/17 Суддя (судді) першої інстанції: Сорока Ю.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Кузьмишина О.М.

за участі:

секретар с/з Кващук Т.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Верховного Суду України на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду України, Голови ліквідаційної комісії Верховного Суду України Соловйової Любові Володимирівни про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Верховного Суду України, Голови ліквідаційної комісії Верховного Суду України Соловйової Любові Володимирівни, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії щодо відмови у нарахування та виплаті одноразової вихідної допомоги судді у відставці;

- зобов`язати виплатити вихідну одноразову допомогу за 35 років роботи суддею на підставі ст. 126 Конституції України та в порядку ст.. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-ХІІ.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Разом з тим, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду України, Голови ліквідаційної комісії Верховного Суду України Соловйової Любові Володимирівни про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії задоволено.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року у справі № 826/4176/17 за позовом ОСОБА_1 до Верховного суду України про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено:

- визнано протиправними дії Верховного суду України щодо відмови у нарахуванні та виплаті одноразової вихідної допомоги судді у відставці ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Верховний суд України виплатити ОСОБА_1 вихідну одноразову допомогу за 35 років роботи суддею на підставі ст. 126 Конституції України та в порядку ст. 43 Закону України Про статус суддів від 15.12.1992 №2862-ХІІ;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Верховного Суду України у на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

На адресу суду першої інстанції від Верховного Суду України надійшла заява про роз`яснення судового рішення, у якій відповідач просить суд роз`яснити судове рішення по справі №826/4176/17.

Обґрунтовуючи заяву, відповідач просив роз`яснити чи підлягає виконанню судове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі №826/4176/17, якщо у ньому застосовано норми Закону № 2862-XII, який втратив чинність ще у 2010 році, і який не діяв на момент виникнення спірних правовідносин, а саме у 2015 році, а також роз`яснити, яким чином має бути виконана частина рішення, що стосується виплати вихідної допомоги без оподаткування, враховуючи, що чинне на 2025 рік законодавство не передбачає податкових пільг щодо таких виплат.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та роз`яснити рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року в даній справі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22 жовтня 2025 року.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явились та явки уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що у судовому рішенні у даній адміністративній справі були чітко викладені обставини справи, законодавство, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, а також мотиви, якими суд керувався під час прийняття судового рішення, у зв`язку з чим таке рішення є зрозумілим і підстав для його роз`яснення немає.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

У той же час, роз`яснення судового рішення може бути зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення.

Таким чином, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту та викладенні рішення суду в більш ясній і зрозумілій формі для його виконання.

У такому разі в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення та суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

При цьому, роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) для його виконання не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається з заявою про роз`яснення судового рішення.

Як вбачається зі змісту резолютивної частини рішення у справі №826/4176/17, судом було визнано протиправними дії Верховного суду України щодо відмови у нарахуванні та виплаті одноразової вихідної допомоги судді у відставці ОСОБА_1 та зобов`язано Верховний суд України виплатити ОСОБА_1 вихідну одноразову допомогу за 35 років роботи суддею на підставі ст. 126 Конституції України та в порядку ст. 43 Закону України Про статус суддів від 15.12.1992 №2862-ХІІ.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року є чіткими та зрозумілими, крім того, вказане рішення не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння.

Так, з матеріалів справи встановлено, що позивача звільнено із займаної посади (судді Верховного суду України) 16 листопада 2015 року. Із заявою про нарахування і виплату одноразової грошової допомоги позивач звернувся 15.02.2017 року, отже судом при вирішенні даної справи застосовані норми матеріального права, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин, а саме на 2015 та 2017 роки.

Крім того, колегія суддів наголошує, що рішенням Конституційного суду України від 15.04.2020 року визнано неконституційним положення підпункту пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII. Тобто визнано неконституційним положення про позбавлення суддів, які мають право на відставку, встановленої одноразової вихідної допомоги, у зв`язку з чим заявник не зміг реалізувати своє право на відставку з отриманням одноразової грошової допомоги в 2014 році через дію Закону в подальшому визнаного Конституційним Судом України неконституційним саме в частині позбавлення суддів у відставці таких виплат, що стало однією з підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 до Верховного Суду України, Голови ліквідаційної комісії Верховного Суду України Соловйової Любові Володимирівни про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що судом при ухвалені судового рішення надано чітку правову оцінку всім обставинам справи із застосуванням норм матеріального права, що діяли на час виникнення спірних правовідносин та з урахуванням рішення Конституційного суду України від 15.04.2020 року.

Водночас, мотиви, які навів заявник у своїй заяві, по суті полягають у незрозумілості порядку виконання судового рішення. Втім, колегія суддів звертає увагу, що порядок виконання рішення суду, як підстава для роз`яснення рішення не передбачена ст. 254 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу, що механізм, визначений статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення чи її резолютивної частини. У разі незгоди з судовим рішенням особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити таке судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про роз`яснення рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі №826/4176/17.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження, а тому, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 240, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Верховного Суду України залишити без задоволення.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

О.М. Кузьмишина

(повний текст постанови складено 03.11.2025р.)