Справа № 240/15592/25
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Житомир справа № 240/15592/25

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 27.05.2025 №014527.

В обґрунтування позову зазначає, що постанова від 27.05.2025 №014527 є протиправною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки не було жодних підстав для застосування штрафу за порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Стверджує, що зауваження працівників відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті щодо відсутності даних тахографа за 17.04.2025 (день перевірки) та попередні 28 днів (окрім 12.04.2025, 13.04.2025, 14.04.2025), в акті відсутні, що свідчить про дотримання автомобільним перевізником (позивачем) норм Закону. Щодо відсутності даних тахографа за період 12.04.2025 по 14.04.2025, то зазначає, що даний автомобіль у цей час перебував на стоянці в с.Великі Низгірці Бердичівського району, про що водій в усній формі повідомив інспекторів Державної служби України з безпеки на транспорті. Факт перебування транспортного засобу на стоянці в період з 12.04.2025 по 14.04.2025 включно підтверджується роздруківками з супутникової системи GPS моніторингу транспорту Wialon та скріншотами мобільного застосунку вказаної програми.

Також зауважує, що за змістом пункту 6.4. "Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів" перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності, тобто такий бланк є лише один із варіантів підтвердження дотримання режиму роботи водія та є правом, а не обов`язком перевізника. Крім того, звертає увагу на порушення відповідачем порядку розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу, оскільки відповідач не повідомив позивачку про розгляд 27.05.2025 справи щодо порушення нею законодавства про автомобільний транспорт.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

20.06.2025 через систему "Електронний суд" представником Державної служби України з безпеки на транспорті подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зауважує, що підставою для застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу згідно оскаржуваної постанови від 27.05.2025 № 014527 стало порушення останньою законодавства про автомобільний транспорт, а саме під час здійснення перевезень вантажу у водія ОСОБА_2 на момент перевірки була відсутня роздруківка з інформацією про час роботи та відпочинку за 12.04.2025, 13.04.2025, 14.04.2025, яка передбачена вимогами статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", що потягнуло за собою накладення адміністративно-господарського штрафу.

Зазначає, що в результаті проведення перевірки було встановлено, що транспортний засіб, що перевірявся, обладнано повіреним контрольним пристроєм - цифровим тахографом. Зробивши видрук з цифрового тахографа, стало відомо, що картка водія знаходилася у слоті тахографа до 12.04.2025 та з 15.04.2025. Також з видруку вбачається, що 12.04.2025, 13.04.2025 та 14.04.2025 картки у слоті тахографа не було і, відповідно, будь-яка інформація у видруку відсутня. Той факт, що з 12.04.2025 по 14.04.2025 картка у слоті тахографа була відсутня і, відповідно відсутня роздруківка з інформацією за цей період, не заперечувалося водієм ОСОБА_2 , про що свідчить проставлений особистий підпис останнього в акті проведення перевірки від 17.04.2025 № АР 093294, а також підтверджується позивачем у позові. Так, у позові позивачем зазначається, що з 12.04.2025 по 14.04.2025 автомобіль, що перевірявся, перебував на стоянці в с.Великі Низгірці Бердичівського району Житомирської області. Внесеними змінами до положень ЄУТР (поправка № 6) також передбачено, що у разі, коли водій не керував транспортним засобом, тобто перебував у відпустці, на лікарняному чи з інших причин, автомобільний перевізник складає бланк підтвердження діяльності. Бланк підтвердження діяльності водій повинен надавати під час перевірки представнику уповноваженого контролюючого органу. Такий бланк мають визнавати контрольні органи всіх країн - учасниць ЄУТР. Таким чином, Положенням № 340 та нормами ЄУТР чітко передбачено алгоритм дій перевізника та водія щодо підтвердження режиму роботи та відпочинку, коли ним не здійснювались рейси. Такі обставини можуть засвідчуватися бланками підтвердження встановленої форми, які повинні бути заповнені перед рейсом, підписані перевізником та водієм, та надані уповноваженій особі під час перевірки.

25.06.2025 позивачем подано відповідь на відзив, де він зазначає, що відповідачем не було спростовано його доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог. Повторно вказує, що за змістом пункту 6.4. "Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів" перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності, тобто такий бланк є лише один із варіантів підтвердження дотримання режиму роботи водія та є правом, а не обов`язком перевізника. Враховуючи, що водій перебував на визначеному законодавством щотижневому відпочинку тривалістю не менше 45 послідовних годин, бланк підтвердження діяльності позивачем не заповнювався. Зауважує, що водієм повідомлено працівників відповідача про невикористання автомобіля в спірний період. Підпис на акті водій поставив з відміткою ознайомлений, що свідчить про прочитання тексту акту, а не факт визнання викладених у ньому обставин. Окрім того, водій позивача не є особою уповноваженою представляти інтереси ФОП ОСОБА_1 перед державними органами, установами та ін. В зв`язку з чим, наявність підпису водія на акті перевірки не свідчить про погодження позивача з викладеними в ньому обставинами.

24.07.2025 представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - постанови Державної служби України з безпеки на транспорті №014527 від 27.05.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №240/15592/25.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 відмовлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у забезпеченні позову.

З 07.07.2025 по 25.07.2025, з 05.08.2025 по 25.08.2025, 31.10.2025 головуюча суддя перебувала у відпустці, 19.09.2025 та 17.10.2025 - на періодичному навчанні.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок відділом державного нагляду (контролю) в Одеській області у період 14.04.2025 по 20.04.2025, затвердженого в.о.начальника вказаного відділу від 10.04.2025, та згідно із направленням на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 10.04.2025 №000015, старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області 17.04.2025 проведено рейдову перевірку (місце перевірки:а/д м-15 Одеса-Рені, км. 12+125; дата і час перевірки: 17.04.2025, 09:34) транспортного засобу марки DAF/PEZZAIOLI, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, про що складено акт проведення перевірки від 17.04.2025 № АР 093294.

В акті перевірки від 17.04.2025 № АР 093294 зазначено, що під час перевірки встановлено порушення ст.48 закону України "Про автомобільний транспорт", а саме перевізник не забезпечив умови праці та відпочинку водія, оскільки відсутні роздруківки даних роботи тахографа ТЗ за 12.04.2025, 13.04.2025, 14.04.2025.

Водій із актом ознайомлений, про що в акті є відповідна відмітка.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи про порушення, вказане в акті від 17.04.2025 № АР 093294, здійснювалось за місцем знаходження підприємства, тобто відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи листа Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області від 29.04.2025 №37924/26/24-25, надісланого відповідачем на адресу позивача, розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, вчинене при надані послуг з перевезень пасажирів, був призначений на 27.05.2025 в період з 10:00 до 12:00.

За результатами розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, вчинене при надані послуг з перевезень пасажирів, Відділ державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті виніс постанову від 27.05.2025 №014527, якою, на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосував до позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 гривень за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вважаючи вищезазначену постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з частинами 14, 17 статті 6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За змістом абзацу 2 частини 1 статті 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Частиною 1 статті 48 Закону № 2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно із частиною 2 статті 48 Закону № 2344-ІІІ документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз наведених положень статті 48 Закону № 2344-III вказує, що законодавець, визначаючи обсяг документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, не встановив їх вичерпного переліку, проте зазначив про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством, які водій повинен мати із собою та надавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам.

Своєю чергою абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Цей Порядок визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (пункт 1 Порядку № 1567).

Рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку (пункти 2, 4 Порядку № 1567).

Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (пункт 14 Порядку № 1567).

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом (абзаци 1-2 пункту 15 Порядку № 1567).

Виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (пункт 20 Порядку № 1567).

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (абзац перший пункту 21 Порядку № 1567).

Отже, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

В акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 17.04.2025 № АР 093294 відповідач зробив висновок про порушення позивачем статті 48 Закону № 2344-ІІІ. Суть виявленого порушення полягає в тому, що під час здійснення перевезень вантажу у водія ОСОБА_2 на момент перевірки була відсутня роздруківка з інформацією про час роботи та відпочинку.

У позовній заяві позивач зазначеної обставини не спростовує, а навпаки стверджує, що належний на праві власності позивачу транспортний засіб, у період з 12.04.2025 по 14.04.2025 перебував на стоянці в с.Великі Низгірці Бердичівського району, про що водій в усній формі повідомив інспекторів Державної служби України з безпеки на транспорті.

Оцінюючи такі аргументи сторін крізь призму встановлених обставин справи та норм законодавства, що їх регулюють, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 1.3 Розділу І Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року №340, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 14 вересня 2010 року за №811/18106 (далі - Положення №340) вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Пунктом 6.3 Розділу VI Положення №340 встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв (пункт 6.3 Розділу VI Положення №340).

За приписами абзаців 2-4 пункту 6.4 Розділу VI Положення №340 у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4). Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення. Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24 червня 2010 року №385, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010 року №946/18241, затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція №385).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).

Пунктом 3.3 розділу ІІІ цієї Інструкції передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до пункту 3.5 розділу ІІІ зазначеної Інструкції перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Згідно з пунктом 3.6 Інструкції перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку, зокрема:

- дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;

- наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Так, відповідно до зазначених правових приписів Інструкції № 385 законодавець прямо визначає обов`язок водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, мати при собі картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 385 картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).

Крім того, 11.10.2005 набув чинності Закон України № 2819-IV від 07.09.2005 "Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)".

20.12.2010 набрала чинності Поправка № 6 до ЄУТР у частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт - надання Бланка підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Тобто, норми ЄУТР розмежовують такі документи як реєстраційний листок та роздруківка.

Таким чином, частиною 8 статті 53 Закону №2344-ІІІ визначено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія це тахокарти, які використовуються в аналоговому тахографі. У свою чергу, для цифрових тахографів не використовуються щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія; для цього приладу необхідно використовувати карту водія, роздруківку на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія.

З фактичних обставин справи видно, що на автомобіль позивача облаштовано цифровий тахограф.

Старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області під час рейдової перевірки зроблено видрук з цифрового тахографа, з якого слідує, що картка водія знаходилася у слоті тахографа до 12.04.2025 та з 15.04.2025. Також з видруку вбачається, що 12.04.2025, 13.04.2025 та 14.04.2025 картки у слоті тахографа не було і, відповідно, будь-яка інформація у видруку відсутня.

Суд зазначає, що роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водіїв є документом, який передбачений статтею 53 Закону №2344-ІІІ, необхідним для виконання міжнародних перевезень для усіх перевізників (резидентів та нерезидентів) та видів перевезень (пасажирських, вантажних), які використовують у своїх транспортних засобах цифровий тахограф.

Отже, у водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, на момент перевірки має бути в наявності чинна особиста картка водія, він повинен використовувати її у відповідному слоті цифрового тахографа кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом та надавати уповноваженим посадовим особам роздруківку даних роботи тахографа з метою перевірки встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.

Крім того, як слідує зі змісту пункту 2 розділу ІІ Інструкції № 385 ПСТ (пункти сервісу тахографів) установлюють тахографи на транспортні засоби, що перебувають в експлуатації та виконують роботи з технічного обслуговування тахографів згідно із замовленнями перевізників відповідно до вимог ЄУТР, а також виробників тахографів та транспортних засобів.

Протокол перевірки та адаптації тахографа є документом, який відповідно до статті 48 Закону №2344-ІІІ, повинен знаходитись у водія під час здійснення перевезення. Ці вимоги є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі) на договірних умовах із замовником послуги за плату незалежно від виду перевезення: внутрішнього чи міжнародного.

Як вже зазначалось судом, статтею 60 Закону №2344-III передбачена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Непред`явлення або відсутність під час проведення перевірки визначених Законом №2344-ІІІ документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, свідчить про порушення автомобільним перевізником законодавства про автомобільний транспорт, що, відповідно, має наслідком застосування адміністративно-господарських штрафів, визначених статтею 60 Закону №2344-ІІІ.

Стосовно покликань позивача на ту обставину, що автомобіль перебував на стоянці та водій не здійснював перевезення на спірному транспортному засобі, суд враховує, що Положенням № 340 та нормами ЄУТР чітко передбачено алгоритм дій перевізника та водія щодо підтвердження режиму роботи та відпочинку, коли ним не здійснювались рейси.

Такі обставини, на думку суду, можуть засвідчуватися бланками підтвердження встановленої форми, які повинні бути заповнені перед рейсом, підписані перевізником та водієм, та надані уповноваженій особі під час перевірки.

Вказане корелюється із правовою позицією Восьмого апеляційного адміністративного суду, яка викладена у постанові від 02.04.2025 у справі №460/9821/24.

З матеріалів справи встановлено та не спростовано позивачем, що на момент проведення відповідачем перевірки транспортного засобу позивача у водія були відсутні: роздруківка з інформацією про час роботи та відпочинку за 12.04.2025, 13.04.2025, 14.04.2025; бланк підтвердження діяльності водія за вказаний період.

Таким чином, не пред`явлення позивачем (його уповноваженою особою) під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) вказаних документів свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком застосування адміністративно-господарського штрафу, визначеного статтею 60 Закону №2344-ІІІ.

Наведені обставини в своїй сукупності мають визначальне значення для вирішення питання щодо правомірності притягнення позивача до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, при цьому решта доводів позивача не носить принципового характеру та не впливає на зміст встановленого порушення.

Відтак, за встановлених обставин, оскаржувана постанова про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу є такою, що прийнята обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень та в спосіб, передбачені чинним законодавством.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем порядку розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу, суд зазначає таке.

Так, листом від 29.04.2025 за вих. № 37924/26/24-25 позивача було запрошено для участі у розгляді справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт.

Вказаний лист був надісланий 29.04.2025 на офіційну електронну адресу ОСОБА_1 , зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - ІНФОРМАЦІЯ_1

На розгляд справи про порушення позивач не з`явився, будь-яких письмових пояснень не надіслав.

Відповідно до пункту 19 Порядку № 1567 за результатами розгляду справи про порушення керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник за наявності порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за які передбачена частиною 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", виносить постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за формою згідно з додатком 5.

Як наслідок, за порушення вимог додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було винесено постанову від 27.05.2025 №014527.

Вказана постанова була надіслана на офіційну електронну адресу позивача, а також рекомендованим листом з повідомленням про вручення (штрихкодовий ідентифікатор №953), що підтверджується реєстром поштових відправлень рекомендованих листів.

З огляду на наведене, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів порушеня відповідачем порядку розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно до положень статей 9, 90 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши ключові доводи сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, відсутні підстави для відшкодування позивачу понесених у цій справі судових витрат.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

вирішив:

У задоволені позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича,51, м.Київ, 03150, ) про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва

04.11.25