Справа № 446/1265/25
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 рокуСправа № 446/1265/25 пров. № А/857/36858/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Мікули О.І., Онишкевича Т.В.,

при секретарі судового засідання Гладкій С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про скасування постанови про порушення митних правил, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 серпня 2025 року (суддя Костюк У.І., м. Кам`янка-Бузька, повний текст складено 1 вересня 2025 року), -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волинської митниці (далі Митниця), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 28.05.2025 №0114/UA205000/2025 (далі Постанова), а провадження у справі закрити.

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 серпня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання декларації на відповідний товар за формою, затвердженою цією відповідною постановою та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, Держекспортконтролю.

В протоколі від 07.04.2025 та в оскаржуваній Постанові зазначено, що позивач порушив митні правили при переміщенні через митний кордон двох човнів спортивних (каное), тоді як позивач переміщав два спортивних човни (байдарки).

При складанні протоколу про порушення митних правил позивачу не роз`яснено під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника відповідно до вимог, передбачених статтею 498 Митного кодексу України (далі МК), чим порушено його право на захист.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає судове рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 471 МК, оскільки останній дійсно переміщував через державний кордон товари які підлягають декларуванню та не задекларував такі.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що згідно з протоколом про порушення митних правил від 07.04.2025 №0114/UA205000/2025 (далі Протокол), 06.04.2025 о 23 год. 15 хв на територію п/п «Устилуг» Митниці в зону митного контролю в`їхав транспортний засіб марки «OPEL VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі ТЗ) під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який слідував з Польщі до України в приватних справах. Даний громадянин, до митного контрою надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявив, про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України. Під час здійснення митних формальностей, а саме огляду транспортного засобу пред`явленого громадянином ОСОБА_1 було виявлено не задекларований до митного контролю товар, а саме: 1) човен спортивний (каное) торгова марка «ТЕДІ» модель К-1 W65, серійний номер 042025/03, країна виробництва Польща, 2025 року виробництва в кількості 1 шт.; 2) човен спортивний (каное) торгова марка «ТЕДІ» модель К-1 W65, серійний номер 022025/03, країна виробництва Польща, 2025 року виробництва в кількості 1 шт. без ознак використання, що знаходились на даху (на рейлінгах) автомобіля в загальній кількості 2 шт. загальної вагою 23,8 кг (далі Товари). Відповідно до наданих позивачем пояснень, незадекларовані Товари, надані йому як спонсорська допомога для спортивної школи. Документ щодо вартості він не надав.

В ході встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 471 МК згідно з постановою про призначення експертизи від 08.04.2025 в справі про порушення митних правил №0114/UA205000/2025 призначено товарознавчу експертизу вартості товару, що був вилучений Протоколом.

Відповідно до висновку № Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби визначено загальну вартість вилучених товарів в справі про порушення митних правил №0114/UA205000/2025 у розмірі 142 437,12 грн (далі Висновок).

Постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною другою статті 471 МК та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів, що переміщується через кордон України громадянами, на суму 42731,14 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 257 МК декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частинами шостою та восьмою статті 264 МК визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Стаття 266 МК визначено обов`язки, права та відповідальність декларанта та уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини першої даної статті декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 366 МК, початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом"

Відповідно до вимог частини першої статті 458 МК, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частина друга статті 471 МК передбачає відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами у виді накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що статтею 494 МК передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 486 МК завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно зі статтею 488 МК провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно із приписами частини першої статті 489 МК, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами статті 495 МК встановлено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України (ч.1 ст.495 МК України).

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до статті 508 МК у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Матеріалами справи підтверджується, що 06.04.2025 близько 23 год. 15 хв. в зону митного контролю митного поста «Устилуг» Митниці по смузі руху зелений коридор у напрямку «в`їзд в Україну» позивач прибув як водій на ТЗ. Для проходження митного контролю обрав смугу руху «зелений коридор». Під час проведення повного митного огляду ТЗ, виявлено незадекларовані Товари, які перевищують неоподатковану норму ввезення.

Відповідно до наданих позивачем пояснень незадекларовані Товари належать йому, надані як спонсорська допомога для спортивної школи. Документів щодо вартості Товарів позивачем не надано.

Позивачем надано довідку Варшавського клубу Каякового від 07.04.2025 про надання ОСОБА_1 байдарок ТЕДІ в кількості 2 штук як гуманітарну допомогу для КЗ «ДЮСШ «Добротвір», втім на момент перетину кордону 06.04.2025 така надана не була.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно з положеннями пункту 5 статті 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», отримувачі гуманітарної допомоги - юридичні особи, а також акредитовані представництва іноземних держав, міжнародних та іноземних гуманітарних організацій в Україні (без створення юридичної особи), визначені у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку отримувачами гуманітарної допомоги:

«Порядок пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2023 № 953 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану» (далі Порядок, Постанова №953) визначає на період воєнного стану спрощений механізм визнання товарів гуманітарною допомогою, пропуску через митний кордон України та митного оформлення, отримання, надання, розподілу і контролю за цільовим використанням гуманітарної допомоги, що ввозиться на митну територію України, а також механізм визнання, оформлення, надання, розподілу товарів гуманітарної допомоги (зокрема підакцизних автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 i більше осіб, транспортних засобів для перевезення вантажів), що передаються міжнародними організаціями, відокремленими підрозділами іноземних неурядових організацій, акредитованих в Україні, представництвами міжнародних міжурядових організацій в Україні (без утворення юридичної особи), дипломатичними представництвами, консульськими установами іноземних держав в Україні, їх персоналом та членами сімей персоналу, їх працівниками та членами сімей працівників, які не є резидентами України (донорами).

Пунктом 3 Порядку визначено, що особа набуває статусу отримувача з моменту автоматичної реєстрації в Єдиному реєстрі, яка здійснюється шляхом присвоєння отримувачу номера отримувача гуманітарної допомоги в порядку, визначеному «Положенням про автоматизовану систему», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 927.

Відповідно до пункту 4 Порядку, перед початком декларування товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, отримувач вносить інформацію про такі товари до автоматизованої системи шляхом заповнення електронних форм в електронному кабінеті та/або завантаження в нього документів у порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему.

За результатами внесення в автоматизовану систему інформації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, такому переліку товарів автоматично присвоюється унікальний код гуманітарної допомоги.

Внесення інформації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, до автоматизованої системи та присвоєння унікального коду гуманітарної допомоги засвідчує факт визнання товарів, які зазначені в абзаці четвертому пункту 2 Постанови № 953, гуманітарною допомогою.

Абзацом другим пункту 9 Порядку визначено, що з моменту прийняття митним органом декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.

Таким чином, перед початком декларування товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, отримувач зобов`язаний зареєструватись в Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги, внести інформацію про такі товари до автоматизованої системи шляхом заповнення електронних форм в електронному кабінеті та/або завантаження в нього документів у порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему. Товари, пропуск яких здійснюється як гуманітарна допомога, перетинають митний кордон України за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.

Позивач, прибувши 06.04.2025 в зону митного контролю митного поста «Устилуг» Митниці, обрав смугу руху «зелений коридор», тобто такими діями позначив, що переміщувані ним через митний кордон України Товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що всупереч вимогам Порядку, позивач статусу отримувача гуманітарної допомоги не набув, інформацію про ввезені Товари позивач до автоматизованої системи шляхом заповнення електронних форм в електронному кабінеті та/або завантаження в нього документів у порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему не вносив, декларацію на ввезення гуманітарної допомоги не подавав.

Частиною першою статті 374 МК передбачено, що товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Згідно з Висновком загальна вартість Товарів становить 142437,12 грн, що перевищує еквівалент 500 євро, встановлений частиною першою статті 374 МК.

Зважаючи на викладене, в діях позивача наявні ознаки порушення митних правил, відповідальність за які передбачена частиною другою статті 471 МК, за недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами.

Доводи в апеляційній скарзі щодо не роз`яснення посадовою особою відповідача прав та обов`язків особи не заслуговують на увагу, оскільки 08.04.2025 позивач звернувся до Митниці із заявою про укладення мирової угоди на підставі частини шостої статті 521 МК. Вказане свідчить про обізнаність особи про свої процесуальні права та обов`язки при розгляді справи про порушення митних правил.

Оскаржувана Постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, розмір штрафу відповідає санкції частини другої статті 471 МК.

Таким чином, з огляду на те, що позивачем при ввезенні на митну територію України не задекларовано ввезені Товари, не надано жодних документів, що підтверджують їх вартість, не дотримано вимог Порядку щодо ввезення гуманітарної допомоги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно винесено оскаржувану Постанову, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Наведені ж в апеляційній скарзі доводи не спростовують і не містять вагомих та обґрунтованих аргументів, які б давали підстави стверджувати про інше.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 серпня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. І. Мікула
Т. В. Онишкевич

Повний текст судового рішення складено 03.11.2025 у зв`язку з підвищенням кваліфікації суддею Мікулою О.І. 30.10.2025 та перебуванням у відпустці 31.10.2025.