Справа № 420/23357/25
Суддя: Рядча Т. І.
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позову без руху

24.10.2025 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рядча Т.І., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

21.10.2025 року від Одеського окружного адміністративного суду за підсудністю надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наразі в позивача у військово-обліковому документі Резерв+ міститься припис про порушення правил військового обліку. Позивач зазначив, що правила військового обліку не порушував, постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності прийнято не було, персональні дані уточнив вчасно. Позивач вважає дії ІНФОРМАЦІЯ_3 незаконними, просить визнати незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо внесення у Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 виключити з реєстру дані про порушення ОСОБА_1 правил про порушення військового обліку, визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо направлення звернення до відділу поліції №2 ХРУП ГУНП для здійснення доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомити відділ поліції №2 ХРУП ГУНП про відсутність підстав для доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 як особи, що скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210, 210-1 КУпАП.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 року позивачу відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі того, що дана справа не підсудна Одеському адміністративному суду і має розглядатися місцевим загальним судом як адміністративним.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2025 року апеляційну скаргу позивача задоволено частково та направлено до Одеського окружного адміністративного суду для вирішення питання про передачі даної справи за підсудністю до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 року адміністративну справу передано за підсудністю до Херсонського міського адміністративного суду.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Частиною 1статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження судового рішення з поважних причин.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

В позовній заяві позивачем не зазначено, коли він дізнався про порушення своїх прав, що виключає можливість перевірки своєчасності оскарження дій суб`єкта владних повноважень. У відповіді на адвокатський запит від 16.06.2025 року не зазначено дати скоєння правопорушення. Також, до адміністративного позову не додані документи, зазначені в додатках.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду у визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Згідно ч.1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Так, статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Враховуючи, що в позовній заяві не зазначено дати, коли позивач дізнався про порушення своїх прав та до позовної заяви не додані документи, зазначені в додатках, суд вважає необхідним, надати можливість позивачу усунути вказані недоліки.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з праві людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушення права на справедливий суд (рішення у справі Станков проти Болгарії від 12 липня 2007 року).

Керуючись 122, 123, 186,171, 286, 288, 289КУпАП,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 (десять)днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не підлягає оскарженню.

СуддяТ. І. Рядча