Справа № 464/7320/25
Суддя: Сабара Л. В.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/7320/25
пр.№ 2-а/464/89/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2025 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Рейман В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції, в якому просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5908967 від 10.10.2025 скасувати і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до оскаржуваної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. За змістом оскаржуваної постанови, позивач керував транспортним засобом зі встановленими задніми покажчиками поворотів червоного кольору, що не відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010, чим порушив п. 31.4.3.в ПДР, тоді як підпункт «в» пункту 31.4.3 Правил дорожнього руху передбачає заборону експлуатації транспортного засобу, у якому «не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла». Водночас, усі зовнішні світлові прилади (лампи у них) перебували у справному стані, а тому, зазначені у постанові відомості про несправність лампи лівої фари в режимі ближнього світла не відповідають дійсності. Зазначає, що у постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, як це передбачено ч. 3 ст. 283 КУпАП, що свідчить про відсутність будьяких доказів вчинення ним правопорушення. Щодо керування транспортним засобом із встановленими задніми покажчиками поворотів червоного кольору, позивач зазначає те, що жодне переобладнання транспортного засобу не здійснював, автомобіль знаходиться у заводській комплектації, відповідність усіх пристроїв автомобіля діючим стандартам та нормам в Україні підтверджено сертифікатом експертної установи і первинною реєстрацією автомобіля, наявні в автомобілі покажчики поворотів відповідають п.п.6.1.5 ДСТУ 3649:2010; встановлений на заводівиробника багатосекційний задній ліхтар відповідає вимогам конструкції саме того транспортного засобу, на якому він (ліхтар) встановлений; на транспортному засобі «BMW 3301», д.н.з. НОМЕР_1 , не встановлено жодних спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв, відсутнє будьякого роду втручання до конструкції вказаного транспортного засобу, кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів повністю відповідає вимогам конструкції транспортного засобу, на розсіювачах світлових приладів відсутнє тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання, даний автомобіль пройшов обов?язкову сертифікацію, що передувала першій реєстрації; факт реєстрації транспортного засобу, яким я керував, свідчить про те, що він за своїми характеристиками відповідає обов?язковим вимогам правил та нормативів, що підтверджувалося сертифікатом відповідності, в тому числі вимогам п.6.1.5 ДСТУ 3649:2010, що й було підставою для проведення компетентним органом його реєстрації, факт якої є своєрідним дозволом на експлуатацію на території України, оскільки у випадку невідповідності вищевказаним вимогам автомобільне не був би зареєстрований. Наголошує на порушенні працівниками поліції порядку фіксації правопорушення, встановленого Порядком, затвердженим наказом МВС України від 13.12.2008 №534. Покликаючись на правову позицію, викладу у постановах Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №177/525/17, від 08.07.2020 у справі №463/1352/16а, 13.02.2020 у справі №524/9716/16а, від 15.11.2018 у справі №524/5536/17, від 26.04.2018 у справі №338/1/17, вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, відтак просить позов задовольнити.

29.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача Шкробак О.М., відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Покликаючись на правову позицію, викладену у постанові Шостого апеляційного суду від 25.11.2024 у справі № 712/8117/24, зазначає, що покажчики повороту є світловими приладами, встановленими ззовні транспортного засобу, вигляд яких повинен відповідати державним стандартам ДСТУ 3649:2010 та мати автожовтий колір, відтак інспектор обґрунтовано притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Крім того, наявність на момент винесення оскаржуваної постанови сертифіката відповідності конструкції і технічного стану не підтверджує відповідність технічного стану того ж автомобіля на момент винесення оскаржуваної постанови, тобто станом на 10.10.2025, а питання правомірності сертифікації вказаного транспортного засобу не є предметом розгляду даної справи. Беручи до уваги те, що позивач керував транспортним засобом, у якого покажчики повороту були червоного кольору, а не жовтого, поліцейський, діючи в межах власної дискреції, керуючись при цьому нормами діючого законодавства, дотримавшись процедури та порядку складання адміністративних матеріалів, обґрунтовано та правомірно виніс відносно позивача постанову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2025 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 23.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито у справі спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про проведення розгляду справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задовольнити.

Представник відповідача Шкробак О.М. в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив здійснювати розгляд справи без його участі.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 121 КУпАП особа притягується до адміністративної відповідальності за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тяговозчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми є бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Зокрема, за вищевказаною статтею КУпАП суб`єкт адміністративного правопорушення підлягає адміністративній відповідальності за вчинення дій, внаслідок яких порушено вимоги відповідних стандартів, яким мають відповідати транспортні засоби, як учасники дорожнього руху.

При цьому, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, яка підлягає доведенню, зумовлена наступним: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тяговозчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється; керування водієм транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст.1 вказаного закону).

Одночасно, статтею 2 вказаного Закону закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що 10.10.2025 позивач, керуючи транспортним засобом у с. Сокільники по вул. Стрийській, був учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків поширюється дія вказаного Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

З огляду на ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

При цьому, конструкція транспортних засобів повинна відповідати вимогам сучасних правил, нормативів, встановленим рівням викидів забруднюючих речовин в атмосферу, та має бути відображена в нормативнотехнічній документації на транспортні засоби (ст. 30 Закону України «Про дорожній рух»).

Аналогічні положення закріплені Правилами дорожнього руху, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Зокрема, пунктом 31.1 Правил дорожнього руху встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємстввиробників та іншої нормативнотехнічної документації.

У разі виготовлення або переобладнання транспортних засобів з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху, їх експлуатація, згідно з п. 31.3А Правил дорожнього руху забороняється.

Водночас, пунктом 31.4.3 Правил дорожнього руху визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Статтею 20 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що конструкція та технічний стан транспортних засобів, а також їх частини мають відповідати вимогам, порядок визначення яких установлює Кабінет Міністрів України.

Єдині вимоги щодо конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються, затверджені Постановою КМУ № 1166 від 22.12.2010 «Про єдині вимоги до конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються».

Зокрема, п. п. 2-4 Єдиних вимог закріплено, що вимоги до конструкції та технічного стану колісного засобу, технічного стану предметів спеціального обладнання залежно від призначення наведено в маркуванні колісного засобу, його складників, а також у єдиних технічних приписах Правилах Європейської економічної комісії ООН з поправками, що додаються до Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання і частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів ( 995_343 ) у 1958 році з поправками 1995 року, чинними на дату першої реєстрації колісного засобу; Європейській угоді ( 994_866 ), що доповнює Конвенцію про дорожній рух ( 995_041 ), відкриту для підписання у м. Відні 8 листопада 1968 р.; сертифікаті відповідності; документах з експлуатації та ремонту колісного засобу, затверджених його виробником; нормативних документах, зокрема технічних умовах; документах щодо переобладнання колісного засобу; міжнародних угодах України з питань автомобільних перевезень, що містять вимоги до конструкції та технічного стану колісного засобу.

При цьому, конструкція колісного засобу повинна відповідати

ідентифікаційним даним, визначеним на дату його реєстрації (з урахуванням змін), згідно документами, зазначеними у пункті 2 цих вимог (п. 3 Єдиних вимог), а технічний стан колісного засобу загального призначення повинен відповідати вимогам щодо експлуатаційної безпечності систем управління, зокрема оглядовості з місця водія, установки світлотехнічного обладнання, інших частин електроустановки, шасі, рами та встановлених на ній складників колісного засобу, обсягу викидів забруднювальних речовин, рівня акустичного шуму, ступеня ущільнення порожнин складників колісного засобу, що містять робочу рідину, стану засобів запобігання надмірному забрудненню навколишнього природного середовища та створенню надмірного рівня електромагнітних завад, що передбачені документами, зазначеними в пункті 2 цих вимог.

Наказом Міністерства інфраструктури України № 521 від 17.08.2012 затверджено Порядок затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання (далі Порядок), яким визначено механізм затвердження конструкції колісних транспортних засобів.

Так, згідно з п. 1.4 Порядку індивідуальному затвердженню підлягає кожен КТЗ, який є новий , та відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якого не підтверджена сертифікатом типу КТЗ, підлягає першій державній реєстрації в Україні, а також що був у користуванні і підлягає першій державній реєстрації в Україні.

У відповідності до п.11.1 Порядку власник КТЗ, що підлягає індивідуальному затвердженню згідно з пунктам 1.4 та 1.5 розділу I цього Порядку, подає заяву до уповноваженого органу або до призначеного органу із сертифікації. Заявник додає до заяви копії документів, що підтверджують його повноваження щодо представлення на індивідуальне затвердження КТЗ чи партії обладнання, а також доказу відповідності КТЗ та/або обладнання (за наявності), інші документи, що містять інформацію про конструкцію чи технічні характеристики КТЗ або обладнання.

За результатами ідентифікації КТЗ що відповідає технічному опису, наданому виробником КТЗ, або, за його відсутності, технічному опису, який в обсязі, необхідному для заповнення сертифіката відповідності, надає технічна служба чи випробувальна лабораторія за результатами ідентифікації та/чи випробовувань цього КТЗ, видається Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження (п. 11.2 Порядку).

З огляду на п.12.1 Порядку пропуск КТЗ на митну територію України з метою вільного обігу, перша державна реєстрація, введення в обіг обладнання здійснюються за наявності сертифіката відповідності КТЗ або сертифіката відповідності щодо індивідуального затвердження.

Аналогічні положення щодо експлуатації транспортних засобів, ввезених на територію України закріплені ст. 31 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої у випадку ввезення на територію України транспортних засобів, такі та їх складові частини і комплектуючі вироби, підлягають перевірці на відповідність обов`язковим вимогам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Одночасно, транспортні засоби особистого користування, тимчасово ввезені на митну територію України громадянами більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації протягом десяти діб з моменту такого ввезення без зміни реєстраційних документів та національних номерних знаків країни їх реєстрації у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що призначені для експлуатації на вуличнодорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів, в тому числі автомобілі, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення підлягають Державній реєстрації, яка здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, та полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будьяких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі Порядок), згідно з яким державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Згідно з п. 8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, і документів, що посвідчують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. При цьому, державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС (п. 10 Порядку).

Судом встановлено, що позивач 10 жовтня 2025 року близько 22 год. 34 хв. по вулиці Стрийській, 6 керував транспортним засобом марки «BMW 3301», д.н.з. НОМЕР_2 , котрий обладнаний попереджувальним сигналом світлового покажчика повороту червоного кольору. Вказані обставини сторонами не оспорюються та позивачем не спростовується факт обладнання його автомобіля світловими покажчиками у червоному кольорі.

Матеріалами справи підтверджується факт відсутності спору щодо ідентифікації транспортного засобу, зокрема суд приймає до уваги, що транспортний засіб, яким керував позивач, а саме марки «BMW 3301», р.н. НОМЕР_2 , пройшов державну реєстрацію, а отже, органом Міністерства внутрішніх справ України щодо нього здійснено комплекс заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Одночасно, встановлено, що позивач притягується до адміністративної відповідальності, оскільки експлуатував транспортний засіб, котрий виготовлений з порушенням вимог стандарту і правил, що стосується безпеки дорожнього руху та використовував попереджувальний сигнал світлового покажчика повороту червоного кольору. Вказані обставини викладені у оскаржуваній постанові, оскільки уповноваженим суб`єктом визначено об`єктивну сторону правопорушення як керування транспортним засобом із встановленими задніми покажчиками поворотів червоного кольору, що не відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010.

Беручи до уваги, що позивачем не оспорюються обставини експлуатації транспортного засобу та використання попереджувального сигналу світлового покажчика повороту червоного кольору, доведенню підлягають обставини експлуатації транспортного засобу, виготовленого з порушенням вимог стандарту і правил.

Доказів того, що державна реєстрація транспортного засобу марки «BMW 3301», р.н. НОМЕР_2 , проведена з порушення вищевикладеного законодавства, власник автомобіля не отримував Сертифікату відповідності щодо індивідуального затвердження або ж переобладнав його після проведення державної реєстрації, у зв`язку із чим вказаний автомобіль не може бути експлуатованим, суду не надано.

З огляду на те, що встановлення факту відповідності конструкції та технічного стану транспортного засобу установленим вимогам стандартів, правил і нормативів передує державній реєстрації автомобіля, тому докази з приводу законності проведення державної реєстрації, відсутності Сертифікату відповідності або переобладнання автомобіля в подальшому є необхідними для підтвердження вини суб`єкта правопорушення, щодо експлуатації транспортних засобів виготовлених з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху, як це передбачено п. 31.3А Правил дорожнього руху.

Разом з тим, як зазначено вище судом, положення ч. 1 ст. 121 КУпАП є бланкетними, а тому лише норма спеціального нормативноправового акту, що регулює спірні правовідносини визначає об`єктивну сторону правопорушення.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, позивач підданий адміністративному впливу внаслідок керування транспортним засобом із встановленими задніми покажчиками поворотів червоного кольору, що не відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010, тоді як встановлено порушення п. 31.4.3 в ПДР, що полягає у керуванні ТЗ з несправними зовнішніми світловими приладами, оскільки не горіла ліва фара в темну пору доби.

З цього слідує, що уповноваженим суб`єктом визначено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, що суперечить положенням інкримінованої норми ПДР, що позбавляє суд можливості встановити фактичні обставини події (керування транспортним засобом, що був переобладнаний чи у несправному стані), з подальшою оцінкою ознак складу правопорушення.

При цьому, суд звертає увагу, що доказів керування позивачем несправним транспортним засобом суду не надано.

В цій частині, додатково, заслуговує на увагу той факт, що оскаржувана постанова винесена без складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Частинами 1 та 2 ст. 258 КУпАП передбачено випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Частиною 3 вказаної норми визначено також протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Як вбачається із санкції ч.1 ст. 121 КУпАП, в даному випадку штраф може накладатися і стягуватися на місці вчинення правопорушення.

Разом з тим, частиною 5 зазначеної статті передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 1322 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно із ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що позивачем на місці штраф не сплачено, з доводами інспектора з приводу наявності складу правопорушення останній на місці події не погоджувався, так як такі дані відсутні у постанові, суд приходить до переконання про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначеного вказаними нормами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Проте, будьяких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, окрім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов до переконання про відсутність достатніх, належних доказів для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки достовірно встановити ознаки події правопорушення не представилося можливим, а відтак позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право серед іншого скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, з урахуванням висновку суду про задоволення позову, з відповідача Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 7274, 77, 121, 229, 242, 244246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5908967 від 10.10.2025 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121КУпАП закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 листопада 2025 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч. 3 ст. 243, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Головуюча Сабара Л.В.