Справа № 620/1622/25
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1622/25 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та невиплати в належному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03. по 28.12.2018 включно відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

стягнути з відповідача недоплачену в повному розмірі щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 в сумі 38 593, 33 грн, за період з 01.03. по 28.12.2018 з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що ухвалена з порушенням норм процесуального права.

Позивач зазначає, що відповідач протиправно виплатив йому індексацію грошового забезпечення на виконання судового рішення у розмірі 69 грн. Так як у справі № 620/14414/23 відмовлено у задоволенні позовних вимог про виплату індексації грошового забезпечення у розмірі 38 593,33 грн через іх передчасність, тому позивач вважає, що єдиний спосіб захистити свої права, це подати новий позов.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Розгляд апеляційної скарги проведено у порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 2 ст. 312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги звертає увагу на таке.

Керуючись ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Позивач, подаючи дану позовну заяву, сформував позовні вимоги наступним чином:

визнати протиправною бездіяльність Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України щодо нарахування та невиплати в належному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03. по 28.12.2018 включно відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

стягнути з Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України недоплачену в повному розмірі щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 в сумі 38 593, 33 грн, за період з 01.03. по 28.12.2018 з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Також, у провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебувала справа № 620/14414/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України про:

визнання протиправною бездіяльності Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 28 грудня 2018 року включно відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

зобов`язання Центральну телерадіостудію Міністерства оборони України нарахувати й виплатити позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 28 грудня 2018 року включно в сумі: 38 662, 99 грн відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.02.2024 позов ОСОБА_1 до Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 у повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.12.2018 включно, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Зобов`язано Центральну телерадіостудію Міністерства оборони України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.12.2018 включно, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог про стягнення з відповідача індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.12.2018 включно в сумі 38 662,99 грн, суд першої інстанції прийшов до висновку, що такі є передчасними та задоволенню не підлягають, адже відповідно до приписів Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 обов`язок визначення суми індексації покладається безпосередньо на роботодавця, індексація грошового забезпечення позивача відповідачем за період з 01.03.2018 по 28.12.2018 відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 ще не проведена, а у суду відсутні підстави вважати, що проводячи цю індексацію на виконання рішення суду відповідач зменшить її розмір.

Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача індексації грошового забезпечення в сумі 38 662,99 грн фактично не оцінена судом, так як визнана передчасною.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2025 у справі № № 600/298/25-а виклав наступний правовий висновок:

«…37. Принципове розмежування полягає в тому, що судовий контроль за виконанням судового рішення, передбачений положеннями статей 382, 383 КАС України, стосується забезпечення реалізації вже визначених судом прав та обов`язків у межах існуючого рішення. Натомість, підставою для нового позову є виникнення нових правовідносин, коли суб`єкт владних повноважень допускає бездіяльність, приймає нові рішення або вчиняє нові дії (навіть якщо вони формально пов`язані з виконанням попереднього рішення), які стосуються інших періодів, ґрунтуються на нових фактичних обставинах чи нормативно-правових актах, та, на думку особи, знову порушують її права чи законні інтереси.

38. Водночас, існування спеціального порядку судового контролю за виконанням судових рішень, передбаченого статтями 382, 383 КАС України, не позбавляє особу права на звернення до суду з новим адміністративним позовом, якщо дії чи рішення суб`єкта владних повноважень, хоч і вчинені в контексті виконання попереднього рішення, за своєю суттю виходять за межі простого механізму його виконання, стосуються нових правових підстав, нових обставин та створюють нові юридичні наслідки для особи, які, на її думку, порушують її права. Позовне провадження у таких випадках є належним та процесуально допустимим способом захисту і не суперечить суті інституту судового контролю, який має вужчу спрямованість - на забезпечення реалізації вже винесеного судового акту в тій частині, в якій права та обов`язки сторін були чітко визначені…».

Так, у справі № 620/14414/23 вирішено питання про право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 28.12.2018 включно, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Разом із цим, питання визначення фіксованого розміру суми, яку повинен сплатити відповідач, не вирішувалось судом під час розгляду справи № 620/14414/23.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами позивача, наведеними в апеляційній скарзі, оскільки в межах розгляду справи № 620/14414/23 не вирішувався механізм нарахування та визначення розміру індексації грошового забезпечення, що підлягає виплаті позивачу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції здійснив неправильний порівняльний аналіз обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у цій справі та у справі № 620/14414/23.

Такий правовий підхід узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у постановах від 15.12.2022 у справі № 460/3473/21, від 31.01.2023 у справі № 340/3391/22, від 13.03.2023 у справі № 560/11003/22, від 20.06.2025 № 520/14650/24, від 04.07.2025 у справі № 580/5488/24.

Таким чином, суд першої інстанції невірно застосував до позовних вимог приписи п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України та як наслідок прийшов до передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статті 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що слід відмовити у відкритті провадження у справі, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 242, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної телерадіостудії Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2025 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко