Справа № 378/1440/25
Суддя: Гуртовенко Р. В.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/1440/25
Провадження № 2-а/378/40/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2025 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.,

за участю секретаря: Москаленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Ставище Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_2 , посилаючись на те, що 08 вересня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_3 виніс постанову, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн.. Дана постанова винесена 08 вересня 2025 року, проте, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи відбудеться о 12 год. 00 хв. 19.09.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ). Прибувши до відповідача у зазначений час у протоколі, працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомили, що всі подані ним докази до уваги не будуть братися при винесенні оскаржуваної постанови, а прийняте рішення щодо нього він зможе забрати у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вину не визнає, оскільки 15.06.2025 уточнив свої дані, та 13.06.2025р. пройшов ВЛК, що підтверджується витягом з Резерв+. В період з 18 липня 2025 року по 01 серпня 2025 року, з 04 серпня 2025 року по 15 серпня 2025 року, з 18 серпня 2025 року по 27 серпня 2025 року, з 04 серпня 2025 року по 15 серпня 2025 року, з 18 серпня 2025 року по 27 серпня 2025 року перебував на стаціонарному лікуванні. 08.09.2025р. отримавши довідку про здобуття освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти про те, що зарахований до Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій, невідкладно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , щоб повідомити, що з 03.09.2025р. є студентом, де дізнався, що оголошений у розшук з тієї причини, що йому надсилалася повістка про явку в ТЦК для уточнення даних на 09:00 годину 24.07.2025р.. Потім, 19.09.2025 р. він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 об 12 год.00 хв., повідомив чергового про своє прибуття та мету прибуття, але до розгляду справи про адміністративне правопорушення його не допустили, при цьому співробітник ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив, що справу про адміністративне правопорушення буде закрито.

У постанові в абзаці першому мотивувальної частини зазначено, що «...Відповідно протоколу, громадянин ОСОБА_1 , будуча військовозобов`язаним в особливий період повісткою № НОМЕР_1 оповіщений про виклик його на 09:00 24.07.2025р. до ІНФОРМАЦІЯ_6 , однак не з`явився у визначену дату та час, порушивши вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в особливий період ...».

В протоколі від 08.09.2025 року зазначено: «...Суть адміністративного правопорушення: громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , будучи військовозобов`язаним в особливий період повісткою № НОМЕР_1 був повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_8 на 09:00 24.07.2025 року, однак не з`явився у визначену дату та час...».

Проте, така повістка йому не була вручена.

Позивач просить суд скасувати постанову № БЦРТЦК/6/437 від 08.09.2025р. начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 полковника ОСОБА_3 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17 тисяч гривень за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження по справі

В судове засідання позивач не прибув, в позові зазначив про розгляд справи без його участі.

В судове засідання представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення тексту повістки, копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками на електронну адресу відповідача за правилами передбаченими ч. 1 ст. 268, ч. 2 ст. 269 КАС України, про причини неявки свого представника суд не повідомили, відзиву на позов суду не подали.

Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України.

Розглянувши справу, дослідивши її матеріали, суд вважає за наступне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 08.09.2025 року інструктором ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 складено протокол серії БЦРТЦК/6/ № 437 про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що громадянин ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним в особливий період повісткою № НОМЕР_1 був повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_8 на 09 год 00 хв. 24.07.2025 року, однак не з`явився у визначену дату та час, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210-1 КУпАП (а. с. 11, 12).

08.09.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_10 полковником ОСОБА_3 винесено постанову № БЦРТЦК/6/437, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (а. с. 13).

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним в особливий період повісткою № 4324150 оповіщений про виклик його на 09:00 24.07.2025р. до ІНФОРМАЦІЯ_6 , не з`явився у визначену дату та час, порушивши вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210-1 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та взятий на облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_11 ( АДРЕСА_2 ) та рішенням ВЛК 16.06.2025 року визнаний придатним до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони), що підтверджується копією військово-облікового документа (а. с. 20).

15.06.2025р. ОСОБА_1 уточнив свої дані, та 13.06.2025р. пройшов ВЛК, що підтверджується витягом з Резерв+ (а.с. 21).

В період з 18 липня 2025 року по 01 серпня 2025 року, з 04 серпня 2025 року по 15 серпня 2025 року, з 18 серпня 2025 року по 27 серпня 2025 року, з 04 серпня 2025 року по 15 серпня 2025 року, з 18 серпня 2025 року по 27 серпня 2025 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні (а.с. 15-17).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження отримання ОСОБА_1 повістки про виклик його на 09:00 24.07.2025р. до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

13.09.2025р. ОСОБА_1 цінним листом «УКРПОШТИ» із описом вкладення на адресу керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслано заява про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на підставі статті 247 КУпАП і відсутністю складу правопорушення із врахуванням поважної причини, а саме: стаціонарного лікування у період з 18.07.2025р. по 27.08.2025р. та довідку про зарахування на навчання. Як свідчить виписка з сайту «УКРПОШТИ» про перевірку стану за трек номером, поштове відправлення вручено адресату (а.с. 18).

В оскаржуваній постанові в абзаці першому мотивувальної частини зазначено, що «...Відповідно протоколу, громадянин ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним в особливий період повісткою № 4324150 оповіщений про виклик його на 09:00 24.07.2025р. до ІНФОРМАЦІЯ_6 , однак не з 'явився у визначену дату та час, порушивши вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в особливий період ...», проте будь-яких доказів, що така повістка йому була вручена матеріали справи не містять. Таким чином, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 проінформований про дату, та час виклику до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закон України «Про оборону України», Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затверджений Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р., інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено на всій території України воєнний стан, який триває і по теперішній час.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію» на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації. Таким чином, з 24 лютого 2022 року на всій території Україні триває особливий період.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Нормами п.п. 12-13 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ №154 від 23.02.2024р. (далі - Положення № 154) передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.

Відповідно до п. 1 Положення №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. При цьому, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з введенням на території України воєнного стану та подальшої мобілізації громадян України, серед іншого встановлено Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Пунктами 68, 80 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024р. №560 (далі Порядок №560), передбачений порядок медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пункту 74 Порядку №560 проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому, особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті. Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис. Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач в позові не погоджується з вказаними обставинами, зазначаючи, що він не вчиняв адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , при винесенні оскаржуваної постанови, всупереч вимогам КУпАП не було належним чином з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винен він у вчиненні такого правопорушення, постанова винесена з порушенням вимог КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно положень частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву, та не надав на виконання ухвали суду матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В самій оскаржуваній постанові посилання на докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відсутні.

Тому суд позбавлений можливості перевірити, чи вручав відповідач позивачу повістку №4324150, а спірна постанова та матеріали справи вцілому, таких даних не містять.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не надав до суду жодних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Суд зазначає, що наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності.

Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 204/8036/16-а.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок, передбачений частиною другою статті 77 КАС України, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не виконаний.

Наявні документи належним чином не підтверджують вину позивача у вчиненні порушення передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

З огляду на викладене, - суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП слід скасувати, провадження по справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, наведені в позові, отримали достатню оцінку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7 ч. 1, 9 ч. 1, 210 ч. 3, 245, 247, 248, 251, 252, 268, 277-2, 278, 280, 283 ч. 1 ч. 2 ч. 3, 284 КУпАП, ст. ст. 2 ч. 3, 77 ч. 2, 268-272, 286 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі, - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 №БЦРТЦК/6/437 від 08.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпПА із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Закрити провадження по справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. В. Гуртовенко