Справа № 520/9877/25
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 р. Справа № 520/9877/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2025, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 28.08.25 по справі № 520/9877/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Відділу перерахунку пенсій № 4 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 59 від 23.12.2024 року, щодо відмови в перерахунку та виплаті основної пенсії ОСОБА_1 (РНКІII І: НОМЕР_1 ) з 20.03.2024 року без обмеження її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність у відповідності до Рішенням від 20 березня 2024 року № 2-р(П)/2024 Конституційний Суд України.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄРДПОУ 14099344) здійснити ОСОБА_1 (РНКПП: НОМЕР_1 ) з 20.03.2024 перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб які втратили працездатність з урахуванням раніше виплачених сум згідно Рішення від 20 березня 2024 року № 2-р(П)/2024 Конституційний Суд України.

- допустити негайне виконання рішення суду, відповідно дані 371 Кодексу ааміністративного судочинства України:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати звіт про виконання судового рішення протягом/30 днів з дати набрання законної сили рішення суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Відділу перерахунку пенсій № 4 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 59 від 23.12.2024 року, щодо відмови в перерахунку та виплаті основної пенсії ОСОБА_1 з 20.03.2024 року без обмеження її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність у відповідності до Рішенням від 20 березня 2024 року № 2-р(П)/2024 Конституційний Суд України.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 з 20.03.2024 перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб які втратили працездатність з урахуванням раніше виплачених сум згідно Рішення від 20 березня 2024 року № 2-р(П)/2024 Конституційний Суд України.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що заява позивача про перерахунок пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за результатом якої прийняте відповідне рішення про відмову позивачу в перерахунку пенсії. Отже, Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області не приймалось рішення по суті заяви позивача про перерахунок пенсії, відтак відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не є суб`єктом прийняття рішення.

Отже, на думку апелянта, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області є неналежним відповідачем у даній справі.

Крім того, як стверджує скаржник, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 законні та правомірні, а позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими, безпідставними та такими, які суперечать положенням чинного законодавства, та не підлягають задоволенню.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу відповідача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є ліквідатором аварії на ЧАЕС 1 категорії інвалід 2-ї групи з захворюванням пов`язаним з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС .

Безпосередньо брав участь в ліквідації аварії на ЧАЕС у період з 01.05.1986р. по 19.05.1986р. в складі частини № 15731 в якості військовозобов`язаного, викликаного на спеціальні військові збори. Отримав статус інваліда війни 2 групи .

Перебуває на обліку в ГУ ПФУ В Харківській області в Харківському приміському відділі обслуговування громадян (сервісний центр) .

17.12.2024 звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області Харківський з заявою про перерахунок та виплату пенсії без обмежень у зв`язку ухваленням рішення від 20 березня 2024 року № 2-р(ІІ)/2024 Конституційний Суд України.

Позивач отримав рішення № 59 від 23.12.2024 відділу перерахунку пенсій № 4 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій () області, яким відмовлено в перерахунку та виплаті пенсії без обмежень у зв`язку ухваленням рішення від 20 березня 2024 року № 2-р(І1)/2024 Конституційний Суд України.

Позивач не згоден зі вказаними діями відповідача, вважає їх протиправними, що стало підставою звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у виплаті пенсії без обмеження її максимального розміру є незаконними, а тому відповідача належить зобов`язати виплатити позивачу пенсію відповідно до зробленого перерахунку, без обмеження її максимального розміру.

Відмовляючи у задоволенні вимоги допустити негайне виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що в межах розгляду даної справи судом не ухвалено рішення про стягнення певних сум з відповідача, а тому відсутні підстави для звернення рішення суду до негайного виконання.

Крім того, відмовляючи у задоволенні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати звіт про виконання судового рішення протягом/30 днів з дати набрання законної сили рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що у суду на даний час відсутні підстави вважати, що відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не буде виконане рішення суду по даній справі, а тому суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та готує документи для її виплати.

Згідно з пунктами 1 та 2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 (зі змінами), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 7 вказаного Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Таким чином, на утворений ПФУ в установленому порядку територіальний орган покладається обов`язок розгляду заяви особи про призначення та перерахунок пенсії.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуване рішення від 23.12.2024 № 59 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії ГУ ПФУ в Харківській області не приймалося, оскільки заява позивача за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

При цьому, відповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судом першої інстанції залучено не було.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

30 березня 2021 року набрала чинності Постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 "Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України", зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Враховуючи вимоги Порядку № 22-1, органом, що приймало рішення за заявою позивача про відмову у перерахунку пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належними відповідачами у спірних правовідносинах щодо визнання протиправним та скасування рішення Відділу перерахунку пенсій № 4 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 59 від 23.12.2024 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 з 20.03.2024 перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб які втратили працездатність з урахуванням раніше виплачених сум згідно Рішення від 20 березня 2024 року № 2-р(П)/2024 Конституційний Суд України є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області

Проте, як зазначалось вище, вказані позовні вимоги заявлено позивачем лише до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, тобто до неналежного відповідача.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Частиною 3 статті 48 КАС України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (частина 4 статті 48 КАС України).

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду першої інстанції є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача має процесуальні права та процесуальні обов`язки, визначені КАС України.

За правилами частини 7 статті 48 КАС України заміна відповідача допускається лише до ухвалення рішення судом першої інстанції, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуального права здійснювати заміну неналежної сторони по справі або залучати до участі у справі другого відповідача.

Зокрема, залучення такої особи на стадії апеляційного розгляду справи позбавило би залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.

Така правова позиція щодо застосування норм процесуального права зокрема була висловлена Верховним Судом у постанові від 09.07.2020 у справі № 2040/5355/18.

Крім того, колегія суддів зауважує, що позовні вимоги заявляє позивач, водночас адміністративний суд може, якщо вважатиме за потрібне, застосувати інший, аніж той, який зазначив позивач, спосіб захисту його прав та інтересів, який не суперечитиме закону і забезпечуватиме їхній ефективний захист. Вибір/застосування способу захисту порушених прав та інтересів детермінується через призму суті порушеного (суб`єктивного) права в рамках правовідносин, з яких виник спір.

Тож результативним обраний спосіб захисту порушеного права (у контексті цього спору) буде тоді, коли існуватиме взаємозв`язок між порушенням (суб`єктивного права особи) та (дозволеним, прийнятним) способом його захисту, водночас останній сприятиме вичерпному його поновленню. Однією з умов для досягнення такого результату є визначення належного відповідача/відповідачів за позовом, адже від цього значною мірою теж залежить та ж таки ефективність захисту порушеного права (втілена у процедурі виконання судового рішення).

З огляду на викладене, враховуючи предмет даного позову, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, в порушення вказаних вимог процесуального закону, вирішуючи спір про визнання протиправним та скасування рішення рішення Відділу перерахунку пенсій № 4 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 59 від 23.12.2024 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, не з`ясував належність відповідачів у справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що суд першої інстанції запропонував позивачу здійснити заміну неналежного відповідача на належного або залучити до участі у справі в якості другого відповідача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не встановивши фактичні обставини, які мають значення для справи та не здійснивши залучення в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позову.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність повноважень у суду апеляційної інстанції щодо заміни відповідача на належного або залучення в якості співвідповідача, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Одночасно колегія суддів роз`яснює позивачу його право повторно звернутися з адміністративним позовом до належних відповідачів - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області.

При цьому, слід звернути увагу апелянта на те, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягало у не вирішенні питання заміни неналежного відповідача або залучення другого відповідача призвело до відмови у задоволенні позову саме з вищенаведених підстав та мотивів, що в свою чергу не свідчить про пропуск позивачем строку звернення до суду у разі звернення з адміністративним позовом до належного відповідача.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 по справі № 520/9877/25 - скасувати.

Ухвалити постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич