Справа № 560/17097/24
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/17097/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

03 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 90 від 30.04.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком періодів роботи з 25.01.1993 по 01.02.1994, з 02.02.1994 по 06.02.1998, з 10.02.1998 по 30.03.2002.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій призначити пенсію за віком, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за пенсією, тобто з 22 квітня 2024 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2025 позов задоволено частково, ухвалено:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №90 від 30.04.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи 25.01.1993 по 01.02.1994, з 02.02.1994 по 06.02.1998, з 10.02.1998 по 16.12.1999, згідно трудової книжки від 02.04.1979 серії НОМЕР_1 та призначити і виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 22.04.2024.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за результатами розгляду наданих документів страховий стаж позивача становить 15 років 8 місяців 22 дні, що недостатньо для призначення пенсії за віком. До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 : з 25.01.1993 по 01.02.1994 та з 02.02.1994 по 06.02.1998, оскільки не проглядаються дати у наказах про звільнення; з 10.02.1998 по 16.12.1999, оскільки у даному періоді роботи у попередньому зверненні за призначенням пенсії проглядався допис дати прийняття на роботу; виправлення у даному періоді роботи у зверненні від 22.04.2024 зроблено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993. А саме: відсутня посада відповідальної особи. Для зарахування вказаного періоду роботи необхідно надати уточнюючу довідку.

Позивач та Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не подали відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2025, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 22.04.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 90 від 30.04.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи.

Вказано, що страховий стаж особи становить 15 років 8 місяців 22 дні.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 :

- з 25.01.1993 по 01.02.1994 та з 02.02.1994 по 06.02.1998, оскільки не проглядаються дати у наказах про звільнення;

- з 10.02.1998 по 16.12.1999, оскільки у даному періоді роботи у попередньому зверненні за призначенням пенсії проглядався допис дати прийняття на роботу; виправлення у даному періоді роботи у зверненні від 22.04.2024 зроблено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993. А саме: відсутня посада відповідальної особи. Для зарахування вказаного періоду роботи необхідно надати уточнюючу довідку.

Також не зараховано період роботи з 16.04.1993 по 30.01.1998, згідно запису трудової книжки серії НОМЕР_2 , оскільки під час звернення за призначенням пенсії від 23.02.2024 даний документ був відсутній. До того ж реквізити у відтиску печатки підприємства не відповідають періоду заповнення трудової книжки (16.04.1993). Зарахування даного періоду можливе лише після надходження акту зустрічної перевірки.

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 10.05.2024 №2200-0218-8/45864.

Позивач не погодилась із вказаним рішенням та звернулась до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що слід зобов`язати зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 25.01.1993 по 01.02.1994, з 02.02.1994 по 06.02.1998 та з 10.02.1998 по 16.12.1999. При цьому суд враховує, що пенсійним органом уже зараховано до стажу період роботи з 10.02.1998 по 30.03.2002.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до ч.1-2 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Згідно із ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону №1058-ІV).

Абзацом другим частини четвертої статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно із статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Варто наголосити, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист при вирішенні питання про призначення пенсії.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Тому наявність певних недоліків у трудовій книжці, на які посилається відповідач, не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи згідно із записами у трудовій книжці.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 в спірні періоди позивач працювала:

- з 25.01.1993 по 01.02.1994 на посаді продавця в магазині «Іріда»;

- з 02.02.1994 по 06.02.1998 на посаді перукаря в малому колективному підприємстві «Стиль»;

- з 10.02.1998 по 16.12.1999 на посаді завідуючої складу №3 ТОВ «Юпітер ЛТД»;

- з 10.02.1998 по 30.03.2002 на посаді завідуючої складу №3 Грицівського КП «Будматеріали».

Вказані записи містять дату прийому та звільнення з роботи, номери та дати наказів, відбиток печаток підприємства при прийнятті та звільненні з роботи.

Наявність певних недоліків у трудовій книжці, на які посилається відповідач, не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи згідно із записами у трудовій книжці.

Тому, вказані періоди роботи позивача необхідно зарахувати до її страхового стажу.

При цьому, період роботи позивача з 10.02.1998 по 30.03.2002 уже зараховано її до стажу, тому для належного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 25.01.1993 по 01.02.1994, з 02.02.1994 по 06.02.1998 та з 10.02.1998 по 16.12.1999.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.