Справа № 160/21010/25
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області переглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 24.06.2025р. з урахуванням роботи в колгоспі ім.. Чкалова з 1979 року по 1998 рік та періоду роботи згідно даних в реєстрі застрахованих осіб (ОК-5).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно відмовило у призначенні пенсії за віком, посилаючись на неможливість зарахувати всі періоди роботи у зв`язку з невідповідністю в документах прізвища російською мовою паспортним даним.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відзиві на позовну заяву, заперечуючи проти задоволення позовних вимог вказало на підстави наведені у спірному рішенні .
В період з 17.10.2025 по 31.10.2025 суддя знаходилась у відпустці, що підтверджується довідкою Відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Справа розглянута в перший день виходу судді з відпустки.
Ухвалою суду від 03.11.2025 судом продовжено процесуальний строк розгляду справи.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 24.06.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою і документами про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 01.07.2025 №67 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головним управлінням Пенсійного фонду зазначено, що пенсійний вік, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років. Необхідний страховий стаж становить 27 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України, у разі відсутності страхового стажу, передбаченого ч. 1 ст. 26 , право на призначення пенсії за віком така особа набуде після досягнення віку 63 роки за наявності стажу від 20 до 30 років або після досягнення 65 річного віку за наявності стажу 15 років.

Встановлено, що вік заявника 65 років.

Стаж особи становить 3 роки 6 місяців 1 день.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

Періоди роботи в колгоспі, оскільки в первинних документах книг обліку трудового стажу та заробітку колгоспників (фонд №234, опис №1-Л, справа №4) прізвище ОСОБА_2 (рос.мовою) не відповідає паспорту та відсутнє по батькові заявника;

Період роботи згідно даних в реєстрі застрахованих осіб (ОК-5), оскільки прізвище в ідентифікаційному номері не відповідає паспортним даним.

Взяти до уваги довідку №Я-02 від 09.03.2021 не має можливості, оскільки прізвище, що зазначено в довідці « ОСОБА_3 » не відповідає первинним документам.

Позивач вважає рішення відповідача протиправними, такими, що порушують конституційне право особи на належне пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058- IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

За ч. 3 ст. 26 Закону №1058- IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років.

Частиною 1 ст. 24 Закону України № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058-IV.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закон України № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до ст. 56 Закону України від 54.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, щ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Позивачем на підтвердження роботи в колгоспі надано архівні довідки Архівної установи «Трудовий архів» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області:

№Я-02 від 09.03.2021 відповідно до якої по документах архівного фонду «Колгосп ім. Чкалова» (к-п «ім. Карла Маркса», КСП «ім. Чкалова», ТОВ «Укрсільгосппром») в книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспників значиться «Якубец Николай» з 1979 по 1998 рік. Довідка містить інформацію про кількість вироблених трудоднів, трудову участь у колгоспному виробництві.

Підстава: ф. «34, оп №1-ос, спр. №4, книги обліку трудового стажу заробітку колгоспників за 1958-2000р.

№Я-03 від 09.03.2021, відповідно до якої по документах архівного фонду «Колгосп «ім Чкалова» (к-п «ім. Карла Маркса», КСП «ім. Чкалова», ТОВ «Укрсільгосппром») в книгах обліку розрахунків по зарплаті значиться « ОСОБА_1 ».

Підстава: ф. №234, оп. №1-ос, спр. №б/н, книги обліку розрахунків по зарплаті за 1988-1992рр. (с. Котлярівка).

Довідки підписані директором установи і скріплені печаткою.

Як вбачається зі змісту довідок ім`я і прізвище позивача у документах під час його роботи в колгоспі зазначалось як на російській так і на українській мові.

При цьому, ім`я і прізвище позивача на російській мові « ОСОБА_3 » відповідає даним його паспорту НОМЕР_1 заповненим на російській мові, а ім`я і прізвище на українській мові « ОСОБА_4 » - даним заповненим у паспорті на українській мові.

Тобто, суд не вбачає невідповідності імені і прізвища позивача в архівних документах імені і прізвищу позивача його паспортним даним.

Безпідставним є також посилання відповідача у спірному рішенні на неможливість зарахувати періоди роботи позивача за Індивідуальними відомостями про застраховану особу позивача в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5), оскільки прізвище в ідентифікаційному номері не відповідає паспортним даним.

Дослідивши вказану довідку, судом встановлено, що прізвище ім`я та по батькові позивача в ній значиться як « ОСОБА_1 », а в графі найменування страхувальника як « ОСОБА_1 ».

Суд зазначає, що « ОСОБА_1 » повністю відповідає як паспортним даним, так і самій картці платника податків № НОМЕР_2 .

Тобто, має місце неправильне заповнення документів уповноваженими особами, що обмежує права позивача в отримані пенсії.

Інших підстав для відмови позивачу у призначенні пенсії у спірному рішенні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не наведено.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, від 25.04.2019 року у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 року у справі № 638/18467/15-а викладено правову позицію, за якою працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Таким чином, недоліки документації, відповідальність за заповнення якої покладено на керівника підприємства, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

За приписами ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви згідно квитанції № 0.0..1 від 07.07.2025 сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн.

З відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн

Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії -задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії №67 від 01.07.2025р. ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) переглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком від 24.06.2025р. з урахуванням роботи в колгоспі ім. Чкалова з 1979 року по 1998 рік та періоду роботи згідно даних в реєстрі застрахованих осіб (ОК-5), з урахуванням висновків суду в цій справі.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона