Справа № 760/25698/24
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/755/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омельяненко С.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2024 позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції у якому просив суд: скасувати постанову серії ЕНА № 3179596 від 02.10.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену інспектором УПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Триньком А.В. відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП; закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02.10.2024 о 12 годині 28 хвилини інспектором УПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Триньком А.В. було складено постанову серії ЕНА № 3179596 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до зазначеної постанови, 02.10.2024 о 12 годині 24 хвилини в с. Оршівці на дорозі Н-10 204 км., він керував легковим транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ВІЗУС ФАРМ» та не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух», п. 31.3. «б» Правил дорожнього руху - «експлуатація транспортних засобів, які не пройшли обов`язковий технічний контроль», чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Вказує, що 02.10.2024 приблизно о 12 год. 24 хв. він, керуючи легковим транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO НОМЕР_5, який належить ТОВ «ВІЗУС ФАРМ», рухався по дорозі Н-10 204 км. с. Оршівці, жодних порушень ПДР не допускав. Під час руху був зупинений працівником поліції, інспектором УПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Триньком А.В., та безпідставно притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, яке не вчиняв.

Зазначає, що з постанови серії ЕНА № 3179596 від 02.10.2024 не вбачається підстав з яких автомобіль VOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_2 , яким він керував, був віднесений працівником поліції до транспортного засобу, який підлягає обов`язковому технічному контролю.

Водночас транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_2 , повною масою 1 610 кг., є легковим автомобілем, тобто за своєю конструкцією та обладнанням не призначений для перевезення вантажів, зазначене підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке було надано працівнику поліції для огляду.

Вказаний автомобіль належить ТОВ «ВІЗУС ФАРМ», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ТОВ «ВІЗУС ФАРМ» здійснює наступні види діяльності: 46.46. оптова торгівля фармацевтичними товарами (основний); 73.11 рекламні агентства; 47.74 Роздрібна торгівля медичними й ортопедичними товарами в спеціалізований магазинах; 73.20 дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки. Таким чином, види, діяльності ТОВ «ВІЗУС ФАРМ» не пов`язані з транспортною галуззю, перевезенням вантажів чи пасажирів.

Згідно відповіді № 0910/24 від 09.10.2024 ТОВ «ВІЗУС ФАРМ» на адвокатський запит № 133 від 04.10.2024 автомобіль VOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував позивач, не використовується для перевезення пасажирів чи вантажів, не використовується для отримання прибутку.

Вказаний автомобіль був переданий ОСОБА_1 на підставі наказу № 260924-2В від 26.09.2024 про направлення у відрядження терміном на 2 календарних дні з 2 по 3 жовтня 2024 року до міста Ужгорода та Закарпатської області для пересування до і з місця відрядження. Вказаний наказ також був наданий для огляду працівнику поліції.

Стверджує, що він працює з 10.02.2023 на ТОВ «ВІЗУС ФАРМ» на посаді менеджера з питань регіонального розвитку та здійснює діяльність згідно посадової інструкції п. 2.1, спрямовану на реалізацію та захист інтересів Товариства, що підтверджується наказом про прийняття на роботу та посадовою інструкцією. Тобто не є найманим водієм Товариства та не здійснював перевезення пасажирів. Під час зупинки у салоні автомобіля перебував ще один працівник ТОВ «ВІЗУС ФАРМ», який також був направлений у відрядження у службових цілях.

Таким чином, метою використання автомобіля є пересування працівника товариства - менеджера з питань регіонального розвитку в іншу область у відрядження, тобто транспортний засіб хоча й використовується в службових цілях для забезпечення господарської діяльності юридичної особи, проте він не використовується для перевезення вантажів та пасажирів з метою отримання прибутку, отже не підлягає обов`язковому проходженню технічного контролю. Зазначене виключає в діях водія складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 04.11.2024 судом було відкрито провадження у справі та розгляд призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивачу судом було надіслано копію ухвали суду від 04.11.2024. Відповідачу судом було надіслано копію ухвали суду від 04.11.2024 та копію позовної заяви із додатками.

29.11.2024 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3179596 від 02.10.2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП - винесена законно та обґрунтовано. Вказує, що позивач керував ТЗ VOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «ВІЗУС ФАРМ», який підлягає обов`язковому технічному контролю, але не пройшов його, чим порушив вимоги п.31.3. «б» ПДР.

Просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

09.12.2024 представником позивача подано відповідь на відзив, у яких вона здебільшого покликалася на ті ж обставини, що й у позовній заяві.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

З матеріалів справи вбачається, що 02.10.2024 відносно позивача ОСОБА_1 було складено постанову серії ЕНА № 3179596 від 02.10.2024 про те, що 02.10.2024 о 12 годині 24 хвилини в с. Оршівці на дорозі Н-10 204 км., він керував легковим транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ВІЗУС ФАРМ» та не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух», п. 31.3. «б» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Разом з тим, суд вважає, що дана постанова була винесена без урахування всіх вимог закону.

Дослідивши складену постанову ЕНА № 3179596 від 02.10.2024 та матеріали справи, суд вбачає, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, крім викладених інспектором обставин, в постанові та матеріалах справи не міститься.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Гонтарем А.М. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів того, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, відповідачем до суду надано не було та такі докази в матеріалах справи відсутні.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2016 року випуску, типу - загальний легковий седан, масою без навантаження - 1155 кг., повної маси - 1610 кг.

Згідно п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 р. № 340), до категорії В відносяться автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3 500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих мiсць, крiм сидіння водія, - восьми.

Вiдповiдно до Віденської Конвенції про дорожній рух вiд 08.11.1968, ратифікованою в Україні, до категорії В відносяться автомобiлi, за винятком згаданих пiд категорiю А, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3 500 кг i число сидячих мiсць яких, крiм сидiння водія, не перевищує восьми. Вiдповiдно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, визначеної в Митному тарифі України, встановленого Законом України Про митний тариф України легкові автомобілі, включаючи вантажопасажирські автомобiлi знаходяться в однiй групі та товарній позиції за № 8703 - автомобілі легковi та iншi моторні транспортні засоби, призначенi головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночнi автомобілі.

Аналiз законодавства у сфері класифiкацiї колісних транспортних засобів, дає підстави для висновку про те, що автомобіль марки Volkswagen Polo, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2016 року випуску, типу - загальний легковий седан, масою без навантаження - 1155 кг, повної маси - 1610 кг, відноситься до категорії легкових автомобiлiв, призначених для перевезення малотоннажних вантажів та пасажирiв, з кiлькiстю сидячих мiсць - 4, окрiм мiсця водія, максимальної маси до 3 500 кг.

Положеннями ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», встановлено, що обов`язковому технічному контролю підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку зі строком експлуатації більше двох років.

Згідно з пп.15 п.2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технiчного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 30.06.2012 р. № 137, транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними особами, фізичними особами - пiдприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Будь-яких доказів щодо використання позивачем автомобіля для перевезення пасажирів або вантажів, відповідачем не надано.

Факт реєстрації транспортного засобу за юридичною особою не є тотожним використанню транспортного засобу з метою отримання прибутку.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3179596 від 02.10.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закриттю.

Враховуючи наведе вище, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 121, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3179596 від 02.10.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.121 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Усатова