Справа № 600/471/24-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/471/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів податкового боргу на загальну суму 238095,26 грн, з яких 237953,00 грн - до державного бюджету та 142,26 грн - до місцевого бюджету.

Позов обґрунтовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість, яка виникла з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, єдиного податку з фізичних осіб, адміністративних штрафів та інших санкцій. Діючи на підставі чинного законодавства, податковим органом направлялись платнику податкові повідомлення-рішення з визначеними сумами податкових зобов`язань, однак такі не були сплачені відповідачем у визначений законом строк.

Ухвалою суду від 05 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строк для подання заяв по суті справи.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача, яка відома суду, а саме: АДРЕСА_1 , було відправлено ухвалу від 05 лютого 2024 року.

Проте конверт з такою ухвалою повернувся на адресу суду із зазначенням причини невручення - «за закінченням терміну зберігання».

Частиною одинадцятою статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Пунктом 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв?язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов?язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду 22.04.2021 у справі №0840/3762/18, від 12.08.2020 у справі №520/1066/2020.

Отже, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 05 лютого 2024 року не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин. Відтак, у силу вимог пункту 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України слід вважати, що копія ухвали про відкриття провадження у справі вручена відповідачу належним чином.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, своїм правом подати, у встановлений судом строк, відзив на позовну заяву не скористався.

Ухвалою суду від 16 квітня 2024 року зупинено провадження у даній адміністративній справі №600/471/24-а за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу до набрання законної сили судовим рішенням у справі №600/1460/24-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою суду від 04 листопада 2025 року поновлено провадження у даній справі.

Клопотань про розгляд справи за участю учасників справи до суду не надходило.

За таких обставин, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у період з 10 квітня 2023 року по 14 квітня 2023 року Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за період діяльності з 14 березня 2018 року по 05 жовтня 2022 року щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області складено акт від 21 квітня 2023 року №2774/Ж5/24-13-24-04/, на підставі якого винесено податкові повідомлення-рішення:

- №00000/4723/Ж10/24-13-24-04 від 13 червня 2023 року, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції (податок на додану вартість) в сумі 340,00 грн;

- №00000/4721/Ж10/24-13-24-04 від 13 червня 2023 року, яким до ОСОБА_1 застосовано штраф у сумі 37333,25 грн;

- №00000/4725/Ж10/24-13-24-04 від 13 червня 2023 року, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції (єдиний податок) в сумі 340,00 грн;

- №00000/4728/Ж10/24-13-24-04 від 13 червня 2023 року, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції (адмін. штрафи та інші санкції) в сумі 1020,00 грн;

- №00000/4722/Ж10/24-13-24-04 від 13 червня 2023 року, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на суму 186715,00 грн (основний платіж за податковим зобов`язанням - 149372,00; штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 37343,00 грн).

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, зазначені вище податкові повідомлення-рішення були направлені контролюючим органом на адресу відповідача. Проте конверт не було вручено адресату із зазначенням причин невручення - «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з розрахунком заборгованості за ОСОБА_1 рахується податковий борг з податку на додану вартість, єдиного податку з фізичних осіб, та по нарахованим адміністративним штрафам та іншим санкціям, які виникли на підставі податкових повідомлень рішень від 13 червня 2023 року: №00000/4721/Ж10/24-13-24-04, №00000/4722/Ж10/24-13-24-04, №00000/4723/Ж10/24-13-24-04, №00000/4725/Ж10/24-13-24-04, №00000/4728/Ж10/24-13-24-04.

Також відповідачу була нарахована пеня в сумі 12958,75 грн у зв`язку з несплатою податкового зобов`язання, нарахованого податковим повідомленням-рішенням №00000/4722/Ж10/24-13-24-04 від 13 червня 2023 року, що підтверджується розрахунком заборгованості та даними інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 .

Водночас, як вбачається зі змісту інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 , Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області було зменшено суму грошового зобов`язання, нарахованого податковим повідомленням-рішенням від 13 червня 2023 року №00000/4725/Ж10/24-13-24-04, з 340,00 грн до 142,26 грн на підставі платіжного доручення №@2PL759707.

Крім цього судом установлено, що Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області було винесено відносно ОСОБА_1 податкову вимогу форми «Ф» від 25 серпня 2023 року №0-2413 на суму боргу 238095,26 грн.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив податковий борг у сумі 238095,26 грн, Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

У відповідності до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 8 Податкового кодексу України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Статтею 15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 31.1 статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України встановлено, що нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Абзацом другим пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (абзац 1 пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що згідно з розрахунком заборгованості станом на день звернення до суду з цим позовом за ОСОБА_1 рахувався податковий борг з податку на додану вартість, єдиного податку з фізичних осіб, та по нарахованим адміністративним штрафам та іншим санкціям, які виникли на підставі податкових повідомлень рішень від 13 червня 2023 року: №00000/4721/Ж10/24-13-24-04, №00000/4722/Ж10/24-13-24-04, №00000/4723/Ж10/24-13-24-04, №00000/4725/Ж10/24-13-24-04, №00000/4728/Ж10/24-13-24-04.

Також відповідачу була нарахована пеня в сумі 12958,75 грн у зв`язку з несплатою податкового зобов`язання, нарахованого податковим повідомленням-рішенням №00000/4722/Ж10/24-13-24-04 від 13 червня 2023 року, що підтверджується розрахунком заборгованості та даними інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 .

Крім цього судом установлено, що Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області було винесено відносно ОСОБА_1 податкову вимогу форми «Ф» від 25 серпня 2023 року №0-2413 на суму боргу 238095,26 грн.

Враховуючи приписи статті 42 Податкового кодексу України, вказані вище податкове повідомлення-рішення, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та податкова вимога вважаються належним чином врученими.

Разом з цим, на підставі відомостей з програми «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що у квітні 2024 року ОСОБА_1 звертався до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13 червня 2023 року: №00000/4722/Ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок додану вартість на 186715.00 грн.; №00000/4721/Ж10/24-13-24-04, яким визначено суму штрафу за відсутність реєстрації податкових накладних в розмірі 37333,25 грн.; №00000/4720/Ж10/24-13-24-04, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 33087,00 грн.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року у справі №600/1460/24-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - відмовлено повністю.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнено. Визнано протиправними та скасовано винесені Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкові-повідомлення-рішення від 13 червня 2023 року: №00000/4722/Ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок додану вартість на суму 186715,00 грн.; №00000/4721/Ж10/24-13-24-04, яким визначено суму штрафу за відсутність реєстрації податкових накладних в розмірі 37333,25 грн.; №00000/4720/Ж10/24-13-24-04, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 33087,00 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Чернівецькій області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2025 у справі №600/1460/24-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Отже, з наведеного вбачається, що рішення суду у справі №600/1460/24-а набрало законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного розгляду рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року у справі №600/1460/24-а.

У зв`язку з цим суд звертає увагу на те, що, як встановлено підпунктами 60.1.4 та 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно з пунктом 60.5 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Аналогічні норми містяться у підпунктах 3, 4 пункту 1 розділу V Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 31 грудня 2020 року №846), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року №124/28254.

Отже, у разі звернення платника податків до суду з позовом про визнання протиправним (недійсним) та скасування рішення контролюючого органу, яким нараховано грошове зобов`язання, то таке вважається неузгодженим до дня набрання законної сили рішення суду про визнання протиправним та скасування такого рішення, яким визначені грошові зобов`язання. Останнє вважається відкликаним у випадку прийняття судом рішення про його повне (часткове) скасування та набрання ним законної сили.

Таким чином, з огляду на скасування в судовому порядку податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 13 червня 2023 року №00000/4722/Ж10/24-13-24-04 та №00000/4721/Ж10/24-13-24-04, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення податкового боргу, який ґрунтується на указаних рішеннях.

Відповідно, не підлягає стягненню з відповідача частина податкового боргу в сумі 236593,00 грн (37333,25 грн + 199259,75 грн згідно розрахунку заборгованості, поданого до позову).

Також не підлягає стягненню з відповідача нарахована контролюючим органом пеня в сумі 12958,75 грн у зв`язку з несплатою податкового зобов`язання, яке було нараховано на підставі податкового повідомлення-рішення №00000/4722/Ж10/24-13-24-04, оскільки таке скасоване в судовому порядку (постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2025 року).

Стосовно податкового боргу, визначеного на підставі податкових повідомлень-рішень від 13 червня 2023 року №00000/4723/Ж10/24-13-24-04 на суму 340,00 грн, №00000/4725/Ж10/24-13-24-04 на суму 142,26 грн та №00000/4728/Ж10/24-13-24-04 на суму 1020,00 грн, то суд зазначає, що оскільки такі рішення є чинними, і при цьому відповідачем не надано доказів їх оскарження в адміністративному чи судовому порядку, то податкове зобов`язання за такими податковими повідомленнями-рішеннями на загальну суму 1502,26 грн (340,00 грн + 142,26 грн + 1020,00 грн) є узгодженим, а тому підлягає стягненню.

Отже, відповідач зобов`язаний сплатити наявну у нього заборгованість на суму 1502,26 грн. Відтак, позов Головного управління ДПС в Чернівецькій області підлягає частковому задоволенню.

Суд зауважує, що в даній справі вимогами заявленого контролюючим органом позову є саме стягнення податкового боргу, тобто предметом доказування є обставини, що свідчать про наявність чи відсутність правових підстав з якими закон пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, у той час як питання правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, як і питання правильності визначення у них суми відповідного податкового зобов`язання не є предметом даного спору.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19 лютого 2019 року справа №824/399/17-а (провадження №К/9901/53274/18).

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які б свідчили про погашення суми заборгованості в розмірі 1502,26 грн станом на день розгляду справи, або ж спростовували доводи позивача, відповідачем суду не подано. Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позов у встановлений судом строк.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов`язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Чернівецькій області є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню і, відповідно, заявлена сума податкового боргу підлягає стягненню лише в сумі 1502,26 грн.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на суму 1502 (одна тисяча п`ятсот дві) грн 26 коп., з яких: 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн 00 коп. - до державного бюджету, 142 (сто сорок дві) грн 26 коп. - до місцевого бюджету.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 04 листопада 2025 року.

Повне найменування учасників справи: позивач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, ); відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя О.П. Лелюк