Справа № 716/964/25
Суддя: Шевчук Р. М.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 716/964/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2025 м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді Шевчук Р.М.,

при секретарі Ільчуку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник - адвокат Павчук Святослав Іванович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 за №3244 від 12 травня 2025 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Зазначає, що він є особою з інвалідністю третьої групи (ампутована ліва гомілка на рівні в-з). Групу інвалідності йому встановлено після отримання травми 1997 році в наслідок ДТП вказував, що має незадовільний стан здоров`я внаслідок чого змушений час від часу проходити стаціонарне лікування.

Вважав, що постанова винесена відносно нього є протиправною просив її скасувати, а провадження в справі закрити.

Враховуючи викладені в позовній заяві доводи, просить задоволити позовну заяву та скасувати оспорювану постанову.

Ухвалою судді від 02 червня 2025 року поновлено строк на звернення позивача, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

05 червня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що позивачем були проігноровані вимоги підпункту 10-1 п.1 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 та ст. 7 ЗУ «Про єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 не уточнено персональні дані (адресу фактичного місця проживання, місце роботи, отримання освіти, номер телефону, адресу електронної пошти та ін.), що призвело до порушення ним правил військового обліку. Інформації про уточнення даних вчасно до позовної заяви не додано. Можливість отримати інформацію про місце фактичного проживання та перебування, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти в установах ТЦК та СП відсутня, оскільки відповідних реєстрів не існує. Просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач суду пояснив, що він є інвалідом ІІІ групи, довічно. 30 квітня 2025 року його зупинили працівники поліції, які повідомили, що його транспортний засіб перебуває під арештом, привезли його в ТЦК та склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. 12 травня 2025 року він прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_3 , його завели в окремий кабінет і повідомили, що на нього накладено стягнення у вигляді штрафу. Ніяких пояснень в нього не відбирали, процесуальні права не роз`яснювалися. Крім того, копію постанови на руки в той день не видали, сказали приїхати в інший день.

Крім цього пояснив, що він в 1998 році повідомив працівників військкомату про свій стан здоров`я, а саме про те, що в наслідок ДТП йому ампутовано ногу і він змушений пересуватися за допомогою милиць. Працівники військкомату відібрали в нього військовий квиток і повідомили, що його «списано» і він є не військовозобов`язаним.

В 2001 році його викликали на військові збори, однак зважаючи на його стан (відсутність кінцівки) він їх не проходив.

Навесні 2025 року він пройшов медкомісію в Чернівцях, і його документи відправили до Львову на ВЛК Західного регіону, де приймаються рішення про придатність до військової служби, однак вже пройшло більш як півроку, а документи так і не повернулися.

Після початку війни, його не раз зупиняли працівники ТЦК, однак жодних питань до нього не було, а в квітні 2025 року на нього було складено постанову за відсутність у нього військового квитка і він сплатив штраф. До даного часу йому не видали військового квитка.

Йому відомо про те, що в червні липні 2024 року потрібно було військовозобов`язаним оновити дані, однак зважаючи на те, що йому ще в 1998 році повідомили працівники військкомату про те,що він непридатний до військової служби і про те його «списано» (знято з військового обліку), а стан здоров`я його не покращився, він не оновлював даних. Вважав, що працівники ТЦК склали постанову протиправно, просив її скасувати, а провадження в справі закрити.

Представник позивача Павчук С.І. вважав, що постанова винесена протиправно просив позов задоволити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи належним чином повідомлений про дату та час в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ст.45 КАС України, учасники судового процесу та іхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно положень ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, що стосуються фактів, на які посилається позивач, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що 12 травня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №3244 у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 під час дії воєнного стану протягом 60 днів (у період часу з 18.05.2024 р по 16.07.2024р) не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 3 підпункту 10' пункту 1 Додатку 2 «Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період.

Тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Копію постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, отримано позивачем 16.05.2025 року, що підтверджується його підписом, проставленим у відповідній графі постанови.

Копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 стверджена та обставина, що позивач є інвалідом третьої групи загального захворювання, довічно. З витягу із медичної карти стаціонарного хворого №894 вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КНП «Заставнівська БЛ» з 14.02.2024 року по 24.02.2024 року.

З виписного епікризу з історії хвороби №1444 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Заставнівська БЛ» з 19.03.2025 року по 01.04.2025 року.

Із витягу стаціонарного хворого №2874 вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Заставнівська БЛ» 19.06.2024 року по 28.06.2024 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч.1 та 3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як визначено ст.235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час. Отже, на дату вчинення правопорушення діяв особливий період.

Згідно зі ст.42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 19 Порядку громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024.

Відповідно до абз. 7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно з ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Положеннями п.1 ч.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3633-ІХ від 11.04.2024 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", який набрав чинності 18 травня 2024 року, визначено, що під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 03 березня 2022 року № 2105-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Частиною 1 ст.210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Законом №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст.210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

У відповідності до абзацу 4 пункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1487 від 30.12.2022 (далі правила 1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Одночасно для військовозобов`язаних під час мобілізації передбачений такий же обов`язок абз 7 частини 3 Закону України ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 (далі Закон №3543-ХІІ).

Названий вище обов`язок для призовників, військовозобов`язаних та резервістів уточнити свої персональні дані виник з 18.05.2024 , коли набули чинності відповідні зміни до Правил №1487, внесені постановою КМУ № 563 від 16.05.2024 «Про внесення змін до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та Закону № 3543-ХІІ, внесених Законом України «про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку №3633-ІХ від 11.04.2024 (далі Закон №3633-ІХ).

На даний час діє Указ Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 03 березня 2022 року № 2105-IX (далі Указ №65/2022), яка триває і до нині.

Оголошення нової мобілізації в Україні після 18.05.2024 не відбулося, тому обов`язок уточнити персональні дані, передбачені Правилами №1487 та Законом №3543-ХІІ, не виник.

Однак такий обов`язок під час дії Указу №65/2022 передбачений абз 4 підпункту 1) пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3633-ІХ від 11.04.2024 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" - громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.

Оскільки указаний вище обов`язок щодо уточнення персональних даних саме зараз з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно, коли уже йде мобілізація, запроваджений і передбачений Законом №3633-ІХ саме в частині проведення мобілізації, а не військового обліку, то його невиконання слід розглядати як порушення законодавства про мобілізацію, відповідальність за це передбачена статтею 210-1 КУпАП

Таким чином, неуточнення своїх персональних даних позивачем у період з 18.05.2024 по 16.07.2014 не порушує правила військового обліку, так як у цей період нової мобілізації оголошено не було, а обов`язок вчинити такі дії пов`язаний виключно з уже триваючою мобілізацією.

За таких обставин, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст.210 КУпАП, що є наслідком скасування оскаржуваної постанови із подальшим закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, визначених пунктом 1 ст.247 КУпАП.

За нормами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року (заява №16437/04), зазначив що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23.10.2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Стаття 8 КАС вказує, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73, частини першої статті 77 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив порушення позивачем правил військового обліку та відповідно правомірність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення від 10.03.2025 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та застосовано штраф у розмірі 17 000,00 грн., підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись, ст.19, 58, 62 Конституції України, ст.280, 293 КУпАП, ст.7, 9, 19, 77-82, 90, 139, 241, 243, 245, 250, 257, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову №3244 від 12.05.2025 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 за про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Шевчук Р.М.