Справа № 240/23573/24
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/23573/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

03 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Моніча Б.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченим, ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Житомирській області та отримує пенсію призначену відповідно до Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Позивач 08.10.2024 року звернувся до відповідача із заявою щодо виготовлення та направлення до Пенсійного фонду України у Житомирській області нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки та премії) станом на 01.01.2023 із визначенням в довідці видів грошового забезпечення, з застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, розмір) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14, однак листом відповідача від 06.11.2024 року йому відмовлено у складенні такої довідки за відсутності підстав.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх поуршених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні відносини між сторонами в даній справі щодо підстав та порядку проведення перерахунку пенсії врегульовано правовими нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (надалі - Закон № 2262-XII).

Безспірно, відповідно до положень частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Тобто, в розумінні вказаної правової норми підставою для проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. А умови і порядок проведення такого перерахунку законодавцем делеговано Кабінету Міністрів України.

Суд враховує, що саме у відповідності до вказаних положень статті 63 Закону № 2262-XII п.1 постанови КМ України від 21 лютого 2018 р. № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" було передбачено проведення перерахунку пенсій, призначених у відповідності до вказаного Закону, у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - постанова № 103).

Сторони визнають, що у відповідності до вимог п.1 постанови № 103 та під час її дії для перерахунку пенсії Позивачу Відповідачем була направлена відповідна довідка до територіального органу Пенсійного фонду України і такий перерахунок проведено.

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності підстав, передбачених чинними законодавством, для проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до вимог Закону №2262-ХІІ, станом на 01.01.2023 року та наявності чи відсутності у Відповідача обов`язку підготувати та видати безпосередньо позивачу довідку про розмір його грошового забезпечення для такого перерахунку пенсії.

Суд погоджується із доводами позивача, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - Постанова №704) збільшені складові грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України.

Більш того, положення п.4 Постанови №704 з урахуванням Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду № 826/6453/18 від 29.01.2020 року передбачають, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Тобто, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців як складові їх грошового забезпечення, знаходяться в залежності від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, призводить до збільшення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців як підставу для проведення перерахунку розміру пенсійних виплат особам, яким пенсія призначена відповідно до Закону № 2262-XII, до яких відноситься і Позивач.

Зазначене свідчить, що збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами на 1 січня 2023 року, безспірно є підставою для проведення відповідно до положень частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII перерахунку усіх призначених за цим Законом пенсій, в тому числі і Позивачу.

Разом з тим, суд враховує та погоджується із доводами відповідача, що Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 (справа № 826/3858/18) п.1 постанови № 103, що передбачала проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, визнано протиправним та скасовано. Тобто, станом на 01.01.2023року в розумінні вимог статті 63 Закону № 2262-XII відсутнє рішення Кабінету Міністрів України, яке б передбачало умови, порядок та розміри проведення перерахунку пенсій, призначених у відповідності до вказаного Закону.

Крім того, суд наголошує, що алгоритм дій державних органів, в тому числі Відповідача, в процесі такого перерахунку врегульовано правовими нормами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок).

Так, пунктом 2 Порядку №45 визначено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Як зазначено в пункті 3 Порядку №45, на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Тобто, на відповідача покладено функції зі складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій військовослужбовців у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Разом з тим, відповідач як уповноважений орган саме на підставі списків Головних управлінь Пенсійного фонду України, а не за зверненням осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, готує довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подає їх головним управлінням Пенсійного фонду України, а не безпосередньо особам, пенсії яких підлягають перерахунку.

Зазначене свідчить, що у відповідача відповідно до положень Порядку №45 відсутній обов`язок за зверненням Позивача підготувати та надати йому (позивачу) довідку за відповідною формою про розмір грошового забезпечення, що враховується для проведення чергового перерахунку пенсії з 01.02.2023 року.

Такий обов`язок у відповідача виникне відповідно до положень Порядку №45 виключно на підставі списків Головного управління Пенсійного фонду України і саме на адресу цього Головного управління Пенсійного фонду України така довідка підлягає направленню.

Одночасно суд враховує, що за приписами положень ч.5 ст.242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховним Судом в постановах від 13.12.2022 року у справі №240/12647/21, в постанові від 02.08.2022 року у справі№440/6017/21 та в постанові від 12 грудня 2023 року у справі №380/1907/23 зроблено висновок, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ.

Більш того, Верховний Суд вважає, що підставою для такого перерахунку може слугувати заява пенсіонера та додані до неї документи, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють органи Пенсійного фонду України.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відмовляючи у наданні позивачу довідки про розмір грошового забезпечення станом на січень 2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, положень постанови № 704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які встановлені на 2023 рік для проведення з 01.02.2023 перерахунку основного розміру пенсії, на думку суду, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту та поновленню шляхом визнання протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023 та зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення Позивача станом на 01.01.2023, у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ, положень Постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Моніч Б.С. Біла Л.М.