Справа № 490/5995/25
Суддя: Шолох Л. М.
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/5995/25
н/п 2-а/490/134/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

за участі секретаря Шведюк Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області в особі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області в особі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області майора поліції Солонара М.С. серія ЕГА № 1826885 від 20 липня 2025 року про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн 00 коп. за порушення статті 183 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 25 липня 2025 року для розгляду справи визначено головуючого суддю Шолох Л.М.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Від відповідача надійшов відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову з огляду на його необґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

Постановою майора поліції Солонара М.С. серія ЕГА № 1826885 від 20 липня 2025 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 183 КУпАП.

У цій постанові встановлено, що 20 липня 2025 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 здійснила завідома неправдивий хибний виклик поліції стосовно того, що у відношенні неї вчиняється домашнє насильство фізичного характеру, чого насправді не було. Урахувавши, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись із цією постановою, позивач звернулася до суду із цим позовом, в обґрунтування якого вказує, що її чоловік вчиняв до неї домашнє психологічне насильство. Але після того, як чоловік вказав, що працює у Миколаївській обласній військовій адміністрації, поліцейські склали на неї постанову, інформація в якій не відповідає дійсності.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 183 КУпАП, виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" (надалі - Закон № 580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

За положеннями частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом досліджено диск з відеозаписами події, яка сталась 20.07.2025 за участю позивача ОСОБА_1 , долучений представником відповідача до відзиву.

З вказаного відеозапису вбачається, що на нагрудну камеру працівників поліції зафіксовано розмову працівників поліції та позивача ОСОБА_1 , поряд з якою стояв чоловік. Позивач ОСОБА_1 надавала пояснення про те, що на неї зі сторони її чоловіка здійснюється домашнє насильство (психологічне домашнє насильство). Працівник поліції зазначивши, що він не вбачає підстав для того, щоб викликати поліцію, склав оскаржувану постанову.

Предметом оскарження в даній справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 183 КУпАП, а саме - завідомо неправдивий виклик поліції.

Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП. В адміністративному позові позивач категорично заперечив проти вчинення ним адміністративного правопорушення, свою вину заперечував і при винесенні відносно нього оскарженої постанови.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

За змістом ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, серед іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних обов`язків), наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема, домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які перебувають у безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.

Суд зазначає, що кожен має право звернутися до поліції для захисту, а поліція зобов`язана відреагувати на звернення і вжити заходи для охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки та порядку. При цьому сам факт виклику поліції не свідчить про те, що виклик неправдивий.

Як вбачається з матеріалів справи, при прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення поліцейськими було здійснено виїзд на місце події, заслухано пояснення позивача ОСОБА_1 поряд з цим працівниками поліції не було взято до уваги пояснення позивача щодо психологічного насильства щодо неї.

Окрім того, доказів того, що працівниками поліції було встановлено свідків правопорушення, зокрема сусідів позивача, та відібрано у них письмові пояснення, відповідачем не надано. Не надано суду і письмових пояснень ОСОБА_1 . Із відеозапису вбачається, що позивач наполягала на тому, що стосовно неї вчиняється домашнє психологічне насильство. Та як слідує, із матеріалів справи позивачка ОСОБА_1 у серпні 2024 року звернулася до психолога, психотерапевта, кандидата мед. психол. наук ОСОБА_2 за психологічною допомогою у зв`язку із емоційним переживанням, пов`язаним із домашнім насильством та відвідувала психолога до липня 2025 року.

Таким чином, відповідачами не надано жодних доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

З урахуванням фактичних обставин у даній адміністративній справі, дії позивача щодо повідомлення (виклику) на спецлінію «102» Національної поліції з приводу ймовірного проникнення на горище його домоволодіння сторонніх осіб, не можуть бути кваліфіковані як завідомо неправдиве повідомлення (виклик) поліції, і відповідно, не можуть кваліфікуватись як адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.183 КУпАП.

Тому, оскільки відповідач не надав доказів правомірності прийнятого рішення, тобто доказів винуватості позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та під час розгляду справи таких доказів не встановлено, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП від 20.07.2025 підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 241, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області в особі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови задовольнити повністю.

Постанову майора поліції Солонара Максима Сергійовича серія ЕГА № 1826885 від 20 липня 2025 року, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 183 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 605 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення.

Суддя Л.М. Шолох