Справа № 240/7741/25
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Житомир справа № 240/7741/25

категорія 112010102

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області оформленого у формі листа № 3097-33112/К-02/8-0600/25 від 21.01.2025 про відмову у виплаті позивачу разової страхової виплати у розмірі 868350 грн передбаченої Порядком здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів, затвердженого постановою КМУ від 17.06.2020 № 498;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу разову страхову виплату у розмірі 868350 грн передбаченої Порядком здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів, затвердженого постановою КМУ від 17.06.2020 № 498.

В обґрунтування позову зазначає, що позивач отримала гостре професійне захворювання під час виконання нею службових обов`язків, за результатами якого позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності; "27 січня 2022 року Позивачці, за результатами її обстеження медико-соціальною експертною комісією було присвоєно безстроково другу групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 719629".

Ухвалою від 20.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Ухвалою від 29.10.2025 залишено позовну заяву без руху та ухвалою від 04.11.2025 продовжено розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до трудової книжки позивача, вона в період з 2019 року по 25.05.2021 працювала в КНП "Баранівська центральна районна лікарня" БМР на посаді медичної сестри (а.с. 113-115).

Внаслідок виконання своїх професійних обов`язків та надаючи медичну допомогу позивач захворіла на гостру распіраторну хворобу СОVID - 19, спричинену коронавірусом SARS-СоV-2, що підтверджується актом розслідування гострого професійного захворювання, що стався 23.12.2020 (а.с. 80-89).

Внаслідок гострого професійного захворювання, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, на підставі акту огляду МСЕК позивачу з 29.12.2021 було встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 27.01.2022 № 719629 (а.с.133).

20.12.2024 позивача через свого представника звернувся до відповідача з заявою "Про виплату страхових виплат у зв`язку із захворюванням медичного працівника у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2" (а.с. 93-95), за наслідками розгляду якої відповідач листом від 21.01.2025 № 3097-33112/К-02/8-0600/25 (а.с. 122) відмовив у виплаті, вказавши, що проміжок часу від дати захворювання 23.12.2020 до дати встановлення групи 29.12.2021 більше року, а тому призначення разової страхової виплати суперечить ст. 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та п. 2 Порядку, затвердженого постановою КМ України від 17.06.2020 № 498.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Предметом спору є відмова позивачу у страховій виплаті, передбаченої ст. 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", оформлена листом відповідача від 21.01.2025 № 3097-33112/К-02/8-0600/25.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб визначено Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 06.04.2000 № 1645-III (далі - Закон № 1645-III).

Статтею 1 Закону № 1645-III інфекційні хвороби - розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

Згідно ч.2 ст.38 Закону № 1645-III медичні працівники зобов`язані надавати хворим на інфекційні хвороби і бактеріоносіям та (або) їх законним представникам інформацію про небезпеку зараження оточуючих і про вимоги санітарно-протиепідемічних правил і норм, яких слід дотримуватися з метою недопущення поширення захворювання. Хворі на особливо небезпечні та небезпечні інфекційні хвороби та бактеріоносії збудників цих хвороб, крім того, повинні бути попереджені про відповідальність за недотримання санітарно-протиепідемічних правил і норм та зараження інших осіб, про що в медичні документи цих хворих і бактеріоносіїв вноситься відповідний запис, який підписують лікуючий лікар, хворий чи бактеріоносій та (або) його законний представник.

Захворювання на інфекційні хвороби медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо), належать до професійних захворювань. Зазначені працівники державних і комунальних закладів охорони здоров`я та державних наукових установ підлягають обов`язковому державному страхуванню на випадок захворювання на інфекційну хворобу в порядку та на умовах, установлених Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст. 39 Закону №1645-ІІІ.

В частині 2 ст.39 Закону №1645-ІІІ зазначено:

"Держава забезпечує страхові виплати в таких розмірах медичним працівникам державних і комунальних закладів охорони здоров`я:

1) у разі встановлення групи інвалідності внаслідок захворювання на коронавірусну хворобу (COVID-19) протягом одного року з дня захворювання, за умови, що таке захворювання пов`язане з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, - залежно від встановленої працівнику групи інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності, але не менше 300-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено групу інвалідності;

...

Розмір та порядок здійснення страхових виплат, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, визначаються Кабінетом Міністрів України."

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 498 затверджено Порядок здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів (далі - Порядок № 498).

Відповідно до п.2 Порядку № 498, у разі встановлення медичному працівникові групи інвалідності та ступеня втрати працездатності протягом одного року з дня захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, що настало під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, виплата проводиться разово у розмірі 350-кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, - для осіб з інвалідністю II групи.

Вказаними нормами Закону №1645-ІІІ та Порядку № 498 передбачено, що страхова виплата проводиться у разі встановлення групи інвалідності внаслідок захворювання на коронавірусну хворобу (COVID-19) протягом одного року з дня захворювання.

Як встановлено судом:

- захворювання позивача на коронавірусну хворобу (COVID-19) сталося 23.12.2020, а група інвалідності позивачу внаслідок захворювання на коронавірусну хворобу (COVID-19) встановлена 29.12.2021;

- відмова відповідача у вказаній страхової виплаті мотивована тим, що від дати захворювання позивача (23.12.2020) до дати встановлення групи інвалідності минуло більше одного року.

Таким чином, перевіривши в межах доводів позовної заяви спірну відмову, суд вважає, що вона зроблена у відповідності до вимог ст. 39 Закону №1645-ІІІ, оскільки з дня захворювання позивача до дати встановлення йому групи інвалідності пройшло понад один рік, а тому відмовляє в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код 13559341) про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк