Справа № 260/7881/24
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 рокуЛьвівСправа № 260/7881/24 пров. № А/857/7761/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Затолочного В.С., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження суддею Дору Ю.Ю. у м. Ужгороді у справі №260/7881/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

27 листопада 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів - Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 14.06.2024 №68 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» починаючи з 06.06.2024, зарахувавши період роботи з 26.05.2007 по 14.03.2008, з 02.07.2009 по 04.05.2010, з 17.05.2010 по 31.12.2022, з 01.01.2022 по 05.06.2024 до підземного стажу роботи з повним робочим днем в шахті, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах у розмірі згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на час роботи позивача у спірні періоди були чинні Списки №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, від 24.06.2016 №461 та постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202. Звертає увагу суду, що оспорювані періоди повинні бути зараховані позивачу до пільгового стажу на виконання рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року по справі №160/6083/21, відтак відсутні підстави для повторного зобов`язанням відповідача здійснити зарахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу позивача.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що оскаржуване рішення суду прийнято у повній відповідності до норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга безпідставною і такою, що не підлягає до задоволення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що з 21.10.2020 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ч.2 ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058).

За матеріалами електронної пенсійної справи зарахований по 31.12.2022 страховий стаж позивача становить 48 років 9 місяців 14 днів, в тому числі пільговий за Списком №1 - 14 років.

Позивач 06.06.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії із зарахуванням пільгового стажу роботи відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058 згідно пільгової довідки №610 від 05.06.2024 за період роботи з 01.12.2022 по 05.06.2024, яка видана ПАТ Шахтоуправління Покровське, та здійснення перерахунку відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345.

Звернення ОСОБА_1 №745 від 06.06.2024 щодо перерахунку пенсії розглядалось Головним управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області за принципом екстериторіальності. За наслідками розгляду прийнято рішення про відмову в перерахунку №68 від 14.06.2024 в зв`язку з відсутністю підтвердження пільгового характеру роботи первинними документами.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права на належне пенсійне забезпечення.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Вимогами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, регламентуються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно частини першої статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований ст. 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 квітня 2014 року № 13-1) затверджено подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Порядок № 22-1), який визначає, зокрема перелік документів, необхідних для призначення пенсії.

Відповідно до пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (індивідуальні відомості про застраховану особу). Особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми закону постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок № 637, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абзацу першого, другого пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Абзацом першим пункту 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів вказує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі її відсутності, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 16 травня 2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року у справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року у справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року у справі № 550/927/17, від 18 листопада 2022 року у справі №560/3734/22.

Апеляційний суд зауважує, що відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 03 квітня 2007 року з 26.05.2007 позивач переведений гірничим робітником підземним з повним робочим днем в шахті на ТОВ «Ремшахтострой» згідно з наказом №141 від 25.05.2000; 14.03.2008 звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України згідно з наказом №60-к від 14.03.2008.

Крім цього, згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 25.08.1987 наявні записи: 02.07.2009 прийнятий на Шахтопрохідне будівельне управління №3 ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» тимчасово на два місяці підземним гірничим робітником 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах згідно з наказом №55к від 02.07.2008; 25.08.2009 зарахований в штат управління та направлений на курси прохідників згідно з наказом №70-к від 25.08.2009; 23.10.2009 переведений учнем прохідника з повним робочим днем на підземних роботах згідно з наказом №86-к від 21.10.2009; 26.12.2009 переведений прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах згідно з наказом №107-к від 25.12.2009; 04.05.2010 року звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням згідно з наказом №46-к від 04.05.2010. Згідно запису №39 позивач з 17.05.2010 прийнятий прохідником підземним 5 р. з оплатою повного робочого дня в шахті згідно наказу №519 від 17.05.2010 даний запис скріплений печатками.

Колегія суддів зауважує, що частина спірних періодів заявлених у позовних вимогах позивачем, а саме: з 26.05.2007 14.03.2008 та 02.07.2009-04.05.2010 були предметом судового розгляду, про що не заперечує позивач.

Так, рішенням Третього апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року по справі №160/6083/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі №160/6083/21 - скасувати в частині відмови у задоволенні позову про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи: який внесений в трудову книжку від 03.04.2007 НОМЕР_1 , зокрема, записи №№2-3, з 26.05.2007 по 14.03.2008 електрогазозварювальником підземним на ТОВ «Ремшахтострой»; до пільгового стажу періоду роботи, який внесений в трудову книжку від 25.08.1987 серії НОМЕР_2 , зокрема, записи №№34-38, з 02.07.2009 по 04.05.2010 підземним гірничим робітником 3 розряду з повним робочим днем на підземній роботі на Шахтопрохідному будівельному управлінні №3 ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», та в цій частині прийняти нове судове рішення. Позов задоволено в цій частині. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи: який внесений в трудову книжку від 03.04.2007 НОМЕР_1 , (записи №№2-3, з 26.05.2007 по 14.03.2008 електрогазозварювальником підземним) на ТОВ «Ремшахтострой»; до пільгового стажу періоду роботи, який внесений в трудову книжку від 25.08.1987 серії НОМЕР_2 , (записи №№34-38, з 02.07.2009 по 04.05.2010 підземним гірничим робітником 3 розряду) з повним робочим днем на підземній роботі на Шахтопрохідному будівельному управлінні №3 ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» і здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 21.10.2020.

Вказане рішення набрало законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Окрім цього, відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Оскільки вказані періоди (26.05.2007 14.03.2008 та 02.07.2009-04.05.2010) повинні бути зараховані позивачу до пільгового стажу на виконання рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року по справі №160/6083/21, відтак відсутні підстави для повторного зобов`язання відповідача здійснити зарахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу позивача.

Водночас, щодо періодів, які не були предметом розгляду у справі №160/6083/21, а саме: з 17.05.2010 по 31.12.2022 та з 01.01.2022 по 05.06.2024 року, суд вказує, що згідно записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 25.08.1987 міститься запис №39 від 17.05.2010 про прийняття на посаду прохідником підземним 5 р. з оплатою повного робочого дня в шахті ПрАТ Шахтоуправління «Покровське» (підстава - наказ №519 від 17.05.2010) даний запис скріплений печаткою. З матеріалів справи вбачається, що решта записів відсутні у трудовій книжці позивача.

Колегія суддів встановила, що в матеріалах справи також наявні довідка №670 від 21.10.2020 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Вказана довідка підтверджує, що за період з 17.05.2010 по 21.10.2020 (дата видачі) ОСОБА_1 виконував на виробництві гірничі роботи, ведення гірничих та інших видів робіт з метою добування вугілля підземним способом за професією, посадою: прохідник підземний з оплатою підземного робочого дільниці СК з повним робочим днем у шахті що передбачено Списком 1 розділу 1 підрозділу 1 ПКМУ №461 від 24.06.2016.

Згідно з довідкою №840 від 27.12.2022 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлено, що за період з 31.05.2017 (нак.№573кп від 31.05.2017 по 27.12.2022 (дата видачі) ОСОБА_1 виконував на виробництві гірничі роботи, ведення гірничих та інших видів робіт з метою добування вугілля підземним способом за професією, посадою: прохідник підземний з оплатою підземного робочого дільниці СК з повним робочим днем у шахті що передбачено Списком 1 розділу 1 підрозділу 1 ПКМУ №461 від 24.06.2016

Згідно з довідкою №610 від 05.06.2024 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлено, що у період з 01.12.2022 по 05.06.2024 (дата видачі) ОСОБА_1 виконував на виробництві гірничі роботи, ведення гірничих та інших видів робіт з метою добування вугілля підземним способом за професією, посадою: прохідник підземний дільниці СК, що передбачено Списком 1 розділу 1 підрозділу 1 ПКМУ №461 від 24.06.2016.

З матеріалів справи встановлено, що вказані довідки надавалися позивачем відповідачу.

Крім того, індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма РС-право) підтверджується пільговий стаж позивача за період з 17.05.2010 по 31.12.2022 та з 01.01.2022 по 05.06.2024.

Отже, суд першої інстанції вірно виснував, що періоди роботи позивача з 17.05.2010 по 31.12.2022 та з 01.01.2022 по 05.06.2024 мають бути зараховані до пільгового підземного стажу позивача за списком №1 з повним робочим днем під землею.

Також, суд враховує те, що пенсійним органом направлялися запит щодо перевірки довідки №610 від 05.06.2024 поданої позивачем, однак відповідь на запит щодо результатів перевірки так і не надійшла, зокрема відповідачем не надано доказів на підтвердження недостовірності даних наведених у довідках поданих позивачем на підтвердження дійсності пільгового стажу.

Аналізуючи вищенаведене колегія суддів апеляційного суду поділяє висновок суду першої інстанції, що оскільки відповідач вже здійснив призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу, але здійснив неповне зарахування вказаних періодів до пільгового підземного стажу позивача, з метою захисту прав позивача, потрібно зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею із зарахуванням до нього періодів роботи позивача з 17.05.2010 по 31.12.2022 року, з 01.01.2022 по 05.06.2024, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах у розмірі згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням усіх періодів.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Керуючись статтями 139, 242, 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року у справі №260/7881/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді В. С. Затолочний
Н. М. Судова-Хомюк