Справа № 583/4493/25
Суддя: Плотникова Н. Б.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/4493/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправними дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2025 року до суду надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Корольової І.Ю., яка сформована в електронному суді 27.09.2025 р., до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та скасування рішення, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № Х09/25-19 від 16.09.2025 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позовні вимоги мотивує тим, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення від 06.09.2025 № Х09/25-19 стосовно ОСОБА_1 та було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 500,00 грн. Вважає, що дана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасування з наступних підстав. ОСОБА_1 разом зі своїми товаришами був затриманий працівниками поліції 5 вересня о 7 годині 45 хвилин. Після цього вони були доставлені за адресою: АДРЕСА_1 для з`ясування обставин, але яких саме їм не повідомляли, оскільки на даний час ніхто із затриманих осіб не перебував у розшуку. Протокол про адміністративне затримання складено не було, оскільки працівники поліції заявили, що вони не просили його скласти, а вони були не обізнані і не наполягли на його складені. Після цього їх відправили до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , де позивача протримали до 6 вересня 2025 року і лише о 15.45 склали протокол. Під час складання протоколу в присутності адвоката Гамрецький Т.П. зазначив, що він не відмовляється проходити військову-лікарську комісію, а тим паче не «категорично відмовлявся» як це зазначено в протоколі та постанові, а те що він вже почав її проходити в м. Охтирка і є картка обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного за № . На розгляд справи , який відбувся 16.09.2025 р. в 14.20 год. позивач та його представник не з`явились, так як позивач в цей день був госпіталізований у лікарню, а представник брала участь у судових засіданнях. Копію постанови про накладення адміністративного стягнення було направлено на адресу ОСОБА_1 17 вересня 2025 року та отримано позивачем 20 вересня 2025 року. Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження лікарської військової комісії. Також при призначенні розміру адміністративного стягнення відповідач зовсім не врахував матеріальний стан правопорушника, що особа раніше ніколи не притягалася до адміністративної відповідальності.

16.10.2025 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправними дій та скасування постанови залишити без задоволення. Свої заперечення мотивує тим, що 06.09.2025 при перевірці представниками поліції документів у ОСОБА_1 було встановлено, що останній обліковується як порушник правил військового обліку, законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що стало підставою для його доставлення (супроводження) у добровільному порядку, передбаченому ст. 259 КУпАП, до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Даний факт підтверджується Довідкою про доставлення від 05.09.2025 р. В подальшому, 06.09.2025 уповноваженою особою, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з адміністративно-господарської діяльності) від 25.12.2024 № 144 «Про організацію службової діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 на 2025 навчальний рік», водієм взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим солдатом ОСОБА_3 складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення № Х 09/25-19 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, який відповідає приписам КУпАП та містить всі необхідні реквізити. Шляхом проставлення особистого підпису у відповідних графах бланку протоколу, ОСОБА_1 підтвердив факт ознайомлення із суттю адміністративного правопорушення, з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з часом та місцем розгляду справи, підтвердив відсутність клопотань і зауважень щодо змісту протоколу. Клопотання про перенесення розгляду справи із зазначенням поважності причин неявки від ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, чи його представника ні в усному, ні в електронному або письмовому вигляді до ІНФОРМАЦІЯ_4 до початку розгляду справ не надходило. Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 має повний вік 45 років, відноситься до категорії військовозобов`язаних громадян України, за якою і перебуває на відповідному обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 ; не виконав обов`язку щодо проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного проступку, пов`язаного з відмовою від проходження ВЛК підтверджується: 1) протоколом про адміністративне правопорушення від 06.09.2025 № Х 09/25-19; 2) Направленням на медичний огляд від 06.09.2025 № 4808362; 3) Незаповненою Карткою обстеження та медичного огляду з особистою відміткою ОСОБА_1 про відмову від проходження ВЛК; 4) письмовою заявою від 06.09.2025 з зазначенням про ознайомлення про адміністративну відповідальність; 5) повісткою про виклик від 06.09.2025 №4620 для проходження ВЛК та Актом відмови від отримання повістки засвідченим двома свідками; 6) Обліковою карткою з даними про ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення на підставі наявних матеріалів, оцінивши та дослідивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 виніс постанову від 16.09.2025 № Х 09/25-19. Як вбачається із фабульної частини оскаржуваної постанови, 06.09.2025 ОСОБА_1 , під час дії особливого періоду, перебуваючи у приміщенні Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 5» за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, буд. 2, категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби, згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 у формі Направлення від 06.09.2025 № 4808362, що є порушенням абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України від 21.10.1993 № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Також представник відповідача зазначає, що згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ( АІТС «Оберіг»), ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних громадян України в ІНФОРМАЦІЯ_5 , медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби не проходив, дійсного рішення ВЛК не мав, а тому підлягав направленню на ВЛК. Перебування на обліку військовозобов`язаних громадян України покладає на позивача обов`язок виконувати вимоги законодавства України про військовий обов`язок і військову службу, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Проходження ВЛК являється не правом, а встановленим законом обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого настає передбачена відповідальність. Відносно позивача за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформовано Направлення від 06.09.2025 № 4808362 на проходження ВЛК. У сформованому направленні була зазначена інформація згідно з вимогами законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та визначено дату початку проведення медичного огляду, роз`яснено терміни його проходження. Проте, у власноруч виготовленій письмовій заяві на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 зазначив про відмову від проходження ВЛК, яка аргументована «відсутність документів»; з адміністративною відповідальністю був ознайомлений. Послідовні дії позивача у їх сукупності свідчать про безумовну обізнаність щодо обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби та його свідому відмову від вчинення необхідних юридично значимих дій. Позивач мав можливість пройти медичний огляд в наступні 4-14 днів, а не висловлювати відмову від виконання обов`язку, передбаченого законодавством про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Станом на час подання відзиву жодних дій, спрямованих на проходження медичного огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби, позивачем вчинено не було. Посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 не здійснювалося перешкод у проходженні позивачем ВЛК та можливості надання медичних документів, що характеризують стан здоров`я. Будь-які твердження позивача про відсутність медичної документації, довідок чи амбулаторних карток на підтвердження стану здоров`я розцінюються відповідачем виключно як підстава для ухилення від проходження військово-лікарської комісії, оскільки законом чітко регламентована процедура проведення медичного огляду, за результатами якої визначається ступінь придатності до військової служби. Факт відмови від медичного огляду також підтверджується незаповненою лікарями Карткою обстеження та медичного огляду, куди кожним лікарем вносяться висновки про придатність або непридатність військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також встановлений діагноз. За наявності підтвердженого факту вчинення адміністративного проступку (відмова від проходження ВЛК), постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 16.09.2025 № Х 09/25-19 відносно ОСОБА_1 винесена у межах повноважень, за результатом повного, об`єктивного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, з урахуванням регламентованої законом процедури, на підставі наявних доказів, керуючись законом та правосвідомістю, а тому підстави для її скасування відсутні.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Корольова І.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений в передбаченому законом порядку.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 р., коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022 р. Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні №2102-ІХ», яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (Закон № 2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає, зокрема, виконання військового обов`язку в запасі; дотримання правил військового обліку (ч. 3).

Особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, відносяться до категорії військовозобов`язаних громадян України (ч. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 2232-ХІІ, у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Згідно із ч. 7 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ (в редакції Закону України №3633-ІХ від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024) громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до абз. 4 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Частина 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону України №3633-ІХ від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024.

Відповідно до пп. 4 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.

Отже, положеннями вищевказаних нормативно-правових актів встановлено обов`язок військовозобов`язаних громадян України проходити медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 3543-ХІІ громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно із п. 3 Правил військового обліку, що є Додатком 2 до Порядку № 1487, військовозобов`язані за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із КУпАП.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що 05.09.2025 при перевірці представниками поліції документів у ОСОБА_1 було встановлено, що останній обліковується як порушник правил військового обліку, законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що стало підставою для його доставлення (супроводження) у порядку, передбаченому ст. 259 КУпАП, до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Даний факт підтверджується Довідкою про доставлення громадянина до Територіального центру комплектування від 05.09.2025 р.

Встановлено, що 06.09.2025 ОСОБА_1 повідомлено про необхідність проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення на особливий період, про що надано відповідну повістку № 4620.

Згідно повістки № 4620 на ім`я ОСОБА_1 , останній повинен з`явитися до Сумського міського ТЦКтаСП за адресою: Герасима Кондратьєва, 157, каб. 309 (солдати,сержанти запасу), каб. 104 (офіцери запасу), 06.09.2025 р. о 16-30 год. з метою проходження військово-лікарської комісії та визначення придатності на особливий період (а.с. 46).

Дану повістку ОСОБА_1 відмовився отримувати, про що підтверджується актом від 06.09.2025 та про яку було доведено (озвучено) ОСОБА_1 о 15-27 год. 06.09.2025 (а.с. 47).

06.09.2025 р. ОСОБА_4 видано направлення № 4808362 для визначення придатності до військової служби (а.с. 47 зворот).

Картка обстеження та медичного огляду № 4808362 від 06.09.2025, окрім прізвища, ім`я по батькові військовозобов`язаного ОСОБА_1 та дати його народження, інших відомостей не містить. В картці в графі «Підпис обстежуваного» зазначено «відмовляюсь 06.09.2025» та міститься підпис ОСОБА_1 (а.с. 48).

06.09.2025 ОСОБА_1 було складено письмову заяву на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , в якій останній зазначив: «відмовляюсь від проходження ВЛК у зв`язку з відсутністю документів та відсутності медичних документів, які знаходяться вдома, також у зв`язку з поганим самопочуттям через хворобу шлунку. З адміністративною відповідальністю ознайомлений» (а.с.49).

В подальшому, 06.09.2025 уповноваженою особою, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з адміністративно-господарської діяльності) від 25.12.2024 № 144 «Про організацію службової діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 на 2025 навчальний рік», водієм взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим солдатом ОСОБА_3 складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення №Х 09/25-19 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В протоколі зазначено суть адміністративного правопорушення: «06.09.2025 о 15.45 год. під час дії особливого періоду ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня №5» за адресою: м. Суми вул.. Марко Вовчок, 2, категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби, згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 у формі Направлення на військово-лікарську комісію від 06.09.2025 р. №4808362. Своїми діями порушив вимоги абз. 4 ч.1 ст. 22 Закону України від 21.10.1993 р. №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП».

ОСОБА_1 06.09.2025 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 16.09.2025 о 14-20 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_7 , каб. № 102, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 в протоколі. ОСОБА_1 вручено копію даного протоколу, що підтверджується його підписом у протоколі (а.с. 43).

В графі «До протоколу додається» зазначено: особова картка, копія паспорту, електронне направлення на ВЛК № НОМЕР_1 , картка та ВЛК, копія повістки № 4620, копія акту відмови від отримання повістки, заява на відмову, відео з камери.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення №Х 09/25-19 від 06.09.2025 складений уповноваженою особою, містить усі необхідні реквізити, передбачені ст.256 КУпАП, у зазначеному протоколі міститься запис про роз`яснення ОСОБА_1 змісту ст. 63 КУ, прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Шляхом проставлення особистого підпису у відповідних графах бланку протоколу, ОСОБА_1 підтвердив факт ознайомлення із суттю адміністративного правопорушення, з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з часом та місцем розгляду справи, підтвердив відсутність клопотань і зауважень щодо змісту протоколу.

16.09.2025 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № Х 09/25-19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25500 грн. (а.с. 49 зворот-50).

Згідно зазначеної постанови начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 , розглянувши протокол про адміністративне правопорушення № Х 09/25-19, встановив, що 06.09.2025 о 15 год. 45 хв. під час дії особливого періоду ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 5» за адресою: м. Суми вул. Марко Вовчок, 2, категорично відмовився від проходження медичного огляду для встановлення ступеня придатності до військової служби, згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 у формі Направлення на військово-лікарську комісію від 06.09.2025 року № 4808362. Своїми діями порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України від 21.10.1993 № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як визначено ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560), який, крім іншого, регламентує організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 69 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (в редакції від 05.09.2025 р.) передбачено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.

Відповідно до п.47 Порядку № 560 у разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину. Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Пунктом 74 Порядку № 560 передбачено, що військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1 цього Порядку.

Для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування. Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією (п.74-1 Порядку).

Відповідно до облікової картки ОСОБА_1 12.07.2014 р. його було взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_8 . 05.09.2025 р. ОСОБА_1 було знято з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_9 та взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_5 як військовозобов`язаного, який прибув з іншої місцевості; вид обліку: рядовий, сержанський і старшинський склад запасу (а.с. 45).

Таким чином, ОСОБА_1 перебував на обліку військовозобов`язаних громадян України в ІНФОРМАЦІЯ_5 , медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби не проходив, дійсного рішення ВЛК не мав, а тому підлягав направленню на ВЛК.

06.09.2025 ОСОБА_1 було сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та видано Направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я за № 4808362 від 06.09.2025, дане направлення відповідає встановленій формі Порядку № 560, має всі відповідні реквізити та QR-код для зчитування.

Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення), яке визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово лікарськими комісіями і поширюється, зокрема, на військовозобов`язаних та резервістів. Пунктом 2.8.6 Глави 2 Розділу І Положення (в ред. від 22.08.2025 р.) визначено строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, які не можуть перевищувати 6 днів.

За необхідності направлення особи на додаткові лабораторні та інструментальні дослідження, інші обстеження для отримання повної та об`єктивної інформації про стан її здоров`я, загальний строк проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не може перевищувати 14 днів.

В Направлені № 4808362 від 06.09.2025 зазначено дату початку медичного огляду - 06.09.2025 .

Отже, 06.09.2025 є датою початку медичного огляду, а не кінцевою датою коли потрібно пройти медичний огляд та отримати постанову ВЛК про проходження медичного огляду.

Згідно абз. 3 пункту 3.4 Глави 3 Розділу ІІ Положення лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого, виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ (п. 3.5. Глави 3 Розділу ІІ).

Відтак, у лікарів, які включені до складу ВЛК наявний доступ до ЕСОЗ для отримання необхідних медичних даних військовозобов`язаного, а необхідність надання військовозобов`язаним додаткових документів про стан його здоров`я має вирішуватись лікарями ВЛК та не може бути підставою для відмови від проходження медичного огляду.

При цьому, у разі незгоди з рішенням ВЛК, таке рішення може бути оскаржене у встановленому законодавством порядку.

Будь-яких доказів, що ОСОБА_1 заявляв клопотання щодо перенесення проходження ВЛК на іншу дату та наявності у нього медичних документів про стан його здоров`я, не надано, натомість він відмовився від проходження ВЛК з підстав, зазначених ним же у заяві.

Враховуючи викладене, проходження ВЛК є не правом, а встановлений законом обов`язок військовозобов`язаного, за порушення якого настає передбачена відповідальність. Тобто, відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України чітко регламентований прямий обов`язок громадянина проходити ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

Доводи представника позивача про те, що ОСОБА_1 вже почав проходити огляд в м. Охтирка і є картка обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного, суд не бере до уваги, оскільки, як вбачається з направлення № 5276 від 17.10.2024 р. ОСОБА_1 був направлений ІНФОРМАЦІЯ_8 до Охтирської військово-лікарської комісії для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в ЗСУ у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період, - дане направлення датоване 17.10.2024 р. (а.с. 63).

Відповідно до катки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 в період з 19.10.2024 р. по 26.10.2024 р. розпочав проходити медичний огляд, однак медичний огляд не пройшов, діагноз та постанова ВЛК відсутня (а.с. 8).

Відповідно до п. 2.8.6 глави 2 Розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 р. (в редакції, яка діяла на час видачі направлення) строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, включно з необхідністю направлення на додаткові методи дослідження, лабораторні обстеження, визначаються з урахуванням необхідності отримання повної та об`єктивної інформації про стан здоров`я людини, та не можуть становити більше 14 днів.

Отже, зважаючи на відсутність дійсного рішення ВЛК про ступінь придатності до військової служби за станом здоровя, ОСОБА_1 підлягав направленню на медичний огляд з метою визначення його придатності до військової служби.

За наведеного, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а тому відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Та обставина, що ОСОБА_1 з 03.11.2025 року перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_9 , та що 03.11.2025 р. ІНФОРМАЦІЯ_8 йому було видано Направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, який він розпочав проходити, - не впливає на висновок суду про вчинення 06.09.2025 ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - відмови від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 у формі Направлення на військово-лікарську комісію від 06.09.2025 року № 4808362.

Доводи представника позивача про те, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута у відсутності ОСОБА_1 та його представника, які не мали змоги з`явитися на розгляд справи з поважних причин, що є підставою для скасування постанови, - не заслуговують на увагу, оскільки будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув, клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин неявки ні позивач, ні його представник до ІНФОРМАЦІЯ_6 не подали. Крім того, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, не входить до виключеного переліку справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Водночас, суд звертає увагу, що санкція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові відповідач не зазначив жодної з обставин згідно з положеннями статті 33 КУпАП для застосування до позивача найсуворішого стягнення за вчинене правопорушення у розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на те, що позивач працює та отримує мінімальну заробітну плату, що підтверджується довідкою ПП «ДОМ 2007» від 10.10.2025 р., обставин, які обтяжують відповідальність, в оскаржуваній постанові не зазначено, суд зазначає про наявність підстав для зміни заходу стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою від 16.09.2025 р. № Х09/25-19 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а саме штраф у розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00 грн, змінити на штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 254, 256, 277-279, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № Х09/25-19 від 16.09.2025 р. про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП - задовольнити частково.

Змінити захід стягнення, накладений на ОСОБА_1 постановою № Х09/25-19 від 16.09.2025 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме штраф у розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00 грн., змінити на штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Плотникова Н.Б.