Справа № 200/3187/25
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року справа №200/3187/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі № 200/3187/25 (головуючий суддя І інстанції Олішевська В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірним та скасувати рішення від 27.03.2025 № 94;

- зобов`язати зарахувати до стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди навчання в Кримському ордена Трудового Червоного Прапора медичному інституті з 01.09.1982 по 27.06.1988, навчання в інтернатурі лікарем-інтерном анестезіологом в реанімаційному відділенні Кримської обласної клінічної лікарні імені Семашка з 01.08.1988 по 07.08.1989, періоди роботи лікарем анестезіологом Кіровської центральної районної лікарні Кримської області з 01.08.1989 по 26.01.2000, період роботи лікарем - анестезіологом Феодосійського пологового будинку з 01.02.2000 по 25.09.2000, період роботи лікарем анестезіологом реаніматологом Центру охорони здоров`я матері та дитини з 27.09.2000 по 12.02.2001;

- зобов`язати призначити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню та виплачується під час призначення пенсії за віком, у розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до вимог п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позову зазначив, що 06.01.2025 звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії

13.01.2025 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 з 10.10.2024.

Проте, позивачу не призначено грошову допомогу відповідно до п. 7-1 прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування як працівнику охорони здоров`я.

18.03.2025 позивач подав окрему заяву про призначення грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.03.2025 відмовлено в призначенні грошової допомоги в зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на посадах передбачених пунктом 7-1 розділу XV Закону № 1058.

При цьому, відповідачем протиправно не враховано до стажу, який дає право на виплату грошової допомоги, спірні періоди навчання та роботи позивача.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.03.2025 № 94.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.03.2025 № 5063, зарахувавши до його спеціального страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період навчання з 01.09.1982 по 27.06.1988 та періодів роботи з 01.08.1988 по 07.08.1989, з 01.08.1989 по 26.01.2000, з 01.02.2000 по 25.09.2000 та з 27.09.2000 по 01.10.2000.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Станом на дату досягнення пенсійного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) стаж роботи ОСОБА_1 , який дає право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058, становить 24 роки 05 днів (з 02.10.2000 по 12.02.2001, з 16.02.2001 по 09.10.2024).

Таким чином, у позивача відсутній необхідний спеціальний стаж роботи (35 років) на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е ж статті 55 Закону № 1788.

Приписами Порядку № 1191 не передбачено, що навчання у вищому навчальному закладі підлягає зарахуванню до страхового стажу, який дає право на виплату грошової допомоги, тому період навчання у Кримському ордена Трудового Червоного Прапора медичному інституті з 01.09.1982 по 27.06.1988 не зараховано до спеціального стажу ОСОБА_1 .

До спеціального страхового стажу позивача також не зараховано періоди роботи з 01.08.1988 по 07.08.1989 в Кримській обласній клінічній лікарні імені Семашка, з 01.08.1989 по 26.01.2000 в Кіровській центральній районній лікарні Кримської області, з 01.02.2000 по 25.09.2000 в Феодосійському пологовому будинку, у зв`язку з відсутністю інформації про періоди перебування ОСОБА_1 у відпустках без збереження заробітної плати та даних щодо форми власності зазначених установ.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

18 березня 2025 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою № 5063, у якій просив провести перерахунок пенсії згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058 та призначити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

Рішенням від 27.03.2025 № 94 позивачу відмовлено у виплаті вказаної допомоги у зв`язку із недостатністю необхідного спеціального стажу.

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку стажу позивача форми РС-право до спеціального стажу позивача (в межах позовних вимог) не зараховано: період навчання з 01.09.1982 по 27.06.1988; періоди роботи з 01.08.1988 по 07.08.1989; періоди роботи з 08.08.1989 по 26.01.2000, період роботи з 01.02.2000 по 25.09.2000.

Період з 26.09.2000 по 30.09.2000 не зараховано до страхового стажу позивача.

Період роботи з 02.10.2000 по 12.02.2001 зараховано до спеціального стажу позивача.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 (в межах позовних вимог), останній:

- у період з 01.09.1982 по 01.07.1988 навчався у Кримському ордена Трудового Червоного Прапора медичному інституті;

- у період з 01.08.1988 по 07.08.1989 працював у Кримській обласній клінічній лікарні імені Семашка лікарем-інтерном анестезіологом у реанімаційному відділенні ;

- у період з 01.08.1989 по 26.01.2000 працював у Кіровській Центральній районній лікарні Кримської області лікарем-анестезіологом;

- у період з 01.02.2000 по 25.09.2000 працював у Феодосійському пологовому будинку лікарем-анестезіологом;

- у період з 27.09.2000 по 12.02.2001 позивач працював у центрі охорони здоров`я матері та дитини (м. Київ).

Період навчання позивача не зараховано до спеціального стажу у зв`язку із тим, що таке зарахування не передбачено Порядком № 1191, періоди роботи позивача з 01.08.1988 по 07.08.1989, з 01.08.1989 по 26.01.2000, з 01.02.2000 по 25.09.2000 не зараховано до спеціального стажу позивача у зв`язку з відсутністю інформації про періоди перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати та даних щодо форми власності зазначених установ.

Відповідно до диплому серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 у 1982 році вступив до Кримському ордена Трудового Червоного Прапора медичному інститут і в 1988 році закінчив повний курс названого інституту за спеціальністю лікувальна справа рішенням Державної екзаменаційної комісії від 27.06.1988 позивачу присвоєно кваліфікацію лікаря.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що записами в трудовій книжці підтверджено періоди навчання та роботи позивача, тому спірні періоди підлягають зарахуванню до спеціального страхового стажу позивача, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.

На підставі пункту 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058 особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Постановою Кабінету міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Порядок № 1191)

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е і ж статті 55 Закону № 1788 - ХІІ, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі - Перелік № 909).

Відповідно до розділу 2 "Охорона здоров`я" Переліку № 909, закладами і установами охорони здоров`я є лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри щодо посад лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад).

Згідно з пунктом "д" частини третьої статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

На підставі пункту д частини третьої статті 56 Закону № 1058 до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Верховний Суд в постанові від 18 червня 2020 року у справі № 676/3013/17 дійшов висновку, що час проходження строкової військової служби, навчання в навчальному закладі зараховуються до спеціального страхового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років та на виплату при призначенні пенсії за віком грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що записами в трудовій книжці позивача та дипломом підтверджено, що позивач навчався в Кримському ордена Трудового Червоного Прапора медичному інституті з 01.09.1982 по 27.06.1988, тому період навчання протиправно не зараховано до спеціального стажу позивача Працівники охорони здоров`я.

Також записами в трудовій книжці підтверджено періоди роботи позивача лікарем з 01.08.1988 по 07.08.1989, з 01.08.1989 по 26.01.2000, з 01.02.2000 по 25.09.2000 та з 27.09.2000 по 01.10.2000 в лікарнях закладах державної власності, записи виконані чітко, акуратно, засвідчені відбитком печатки та у повній мірі відображають характер виконуваної позивачем роботи у спірні періоди.

Тому відповідач протиправно не зарахував до спеціального стажу позивача періоди його роботи з 01.08.1988 по 07.08.1989 в Кримській обласній клінічній лікарні імені Семашка, з 01.08.1989 по 26.01.2000 в Кіровській центральній районній лікарні Кримської області, з 01.02.2000 по 25.09.2000 в Феодосійському пологовому будинку, з 27.09.2000 по 01.10.2000.

За таких обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі № 200/3187/25 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі № 200/3187/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 03 листопада 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко