Справа № 520/35910/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Садова М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 р. Справа № 520/35910/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Павлова В`ячеслава Ігоровича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2025, по справі № 520/35910/24

за позовом ОСОБА_1

до Генерального штабу Збройних Сил України , Військової частини НОМЕР_1

третя особа Військова частина НОМЕР_2

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позов, у якому просив:

-визнати протиправним та скасувати наказ начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 07.11.2024 №1451-PC у частині старшого солдата ОСОБА_1 призначено солдатом резерву 314 запасної роти військової частини НОМЕР_2 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.11.2024 № 446 в частині: старшого солдата ОСОБА_1 , молодшу медичну сестру операційного відділення, призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 07 листопада 2024 року №1451-PC солдатом резерву 314 запасної роти військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби. 23 листопада 2024 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (з продовольчого забезпечення виключити з сніданку 24 листопада 2024 року);

- поновити старшого солдата ОСОБА_1 на службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді молодшої медичної сестри операційного відділення з 24.11.2024.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись із прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що переміщення позивача до військової частини НОМЕР_2 було здійснено без його згоди, з порушенням п. 112 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008, оскільки він є єдиною особою, яка здійснює догляд за своєю матір`ю, ОСОБА_2 , яка має інвалідність 2-ї групи та потребує постійного догляду. Позивач стверджує, що не подавав рапорт про згоду на переміщення, а документи, що підтверджують стан здоров`я матері, були подані до військової частини НОМЕР_1 ще 23.11.2024.

02.07.2025 представником позивача подано до апеляційного суду заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме від позовної вимоги до Військової частини НОМЕР_1 про поновити старшого солдата ОСОБА_1 на службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді молодшої медичної сестри операційного відділення з 24.11.2024.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Суд не приймає відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї- небудь права, свободи чи інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КАС України про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Згідно з п.2 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність будь-яких перешкод для реалізації позивачем передбаченого процесуальним законом суб`єктивного права особи на відмову від позову.

За таких обставин, беручи до уваги, що позивач скористався наданим йому ст. 314 КАС України правом відмовитися від адміністративного позову в частині вимог у суді апеляційної інстанції до закінчення апеляційного розгляду справи, заяву про відмову від позову підписано представником позивача, такі дії позивача не суперечать закону та не порушують чиїх-небудь прав, свобод чи інтересів, колегія суддів вважає за можливим прийняти відмову представника позивача від позову в частині вимог про поновити старшого солдата ОСОБА_1 на службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді молодшої медичної сестри операційного відділення з 24.11.2024 та закрити провадження у даній справі у вказаній частині вимог з визнанням нечинним рішення суду першої інстанції у цій частині.

Отже, колегія суддів продовжує розгляд справи в частині вимог про визнання протиправним та скасування наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 07.11.2024 №1451-PC у частині старшого солдата ОСОБА_1 призначено солдатом резерву НОМЕР_3 запасної роти військової частини НОМЕР_2 та визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.11.2024 № 446 в частині: старшого солдата ОСОБА_1 , молодшу медичну сестру операційного відділення, призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 07 листопада 2024 року №1451-PC солдатом резерву 314 запасної роти військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби. 23 листопада 2024 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (з продовольчого забезпечення виключити з сніданку 24 листопада 2024 року);

Відповідно до ч. 1ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, старший солдат ОСОБА_1 , з 24.02.2022 по 23.11.2024 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується інформацією з військового квитка серії НОМЕР_4 , довідкою (Форма №5) за підписом командира частини від 22.11.2024 №488 та Довідкою про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 15.11.2024 №1225.

Наказом начальника Генерального штабу Збройних сил України (по особовому складу) від 07.11.2024 номер 1451-РС старшого солдата ОСОБА_1 призначено солдатом резерву 314 запасної роти НОМЕР_5 Окремої бригади територіальної оборони регіонльного управління сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " сил територіальної оборони Збройних Сил України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.11.2024 № 446 «старшого солдата ОСОБА_1 , молодшу медичну сестру операційного відділення, призначено наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 07.11.2024 номер 1451-РС на посаду солдата резерву НОМЕР_3 запасної роти військової частини НОМЕР_2 вважати таким що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби.

23.11.2024 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (з продовольчого забезпечення виключити з сніданку 24 листопада 2024 року).

23.11.2024 ОСОБА_1 зверрнувся з рапортом, в якому зазначив, є єдиною особою, яка опікується та здійснює догляд за своєю хворою матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стан її здоров`я, інвалідність 2 групи, зафіксована в документах: - довідка до акту медико-соціальної експертизи комісії від 27.11.2023, відносно ОСОБА_2 , 05.05.1947; - висновок №3 лікарсько-консультативної комісії КНП "МП" №17 ХМР від 18.10.2024, відносно ОСОБА_2 , 05.05.1947; - висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковні хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 18.10.2023, відносно ОСОБА_2 , 05.05.1947.

На підставі вищевказаного позивач просив 23.11.2024 командира військової частини НОМЕР_1 про наступне:

- призупинення наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.11.24 № 446 в частині, що стосується старшого солдата ОСОБА_1 ;

- за розглядом наданих підтверджуючих документів скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 23.11.24 № 466 в частині, що стосується старшого солдата ОСОБА_1 ;

- у разі скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.11.24 № 466 ініціювати до вищого командування внесення змін до наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 07.11.24 № 1451-РС.

Позивач вважаючи наказ начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 07.11.2024 року №1451-РС про призначення ОСОБА_1 солдатом резерву НОМЕР_3 запасної роти військової частини НОМЕР_2 та похідний від нього наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №446 від 23.11.2024 протиправними звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірні накази є правомірними та обгрутованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII(надалі, також -Закон №2232-XII).

Відповідно до ч. 1ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частинами 2, 3статті 1 Закону №2232-XIIпередбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку

Згідно з частинами п`ятою та сьомою статті 6 Закону № 2232-ХІІ військові посади, передбачені штатами воєнного часу, при переведенні Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу підлягають заміщенню резервістами або іншими військовозобов`язаними в порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, а в Службі безпеки України та Службі зовнішньої розвідки України - в порядку, визначеному їх керівниками.

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Частиною 14 ст. 2 Закону № 2232-XII передбачено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі регулюється визначний Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (Положення № 1153/2008).

Відповідно до п. 1 дане Положення № 1153/2008 застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Пункт 82 Положення № 1153/2008 визначає підстави призначення військовослужбовців на вищі, рівнозначні та нижчі посади.

Так, призначення військовослужбовців на нижчі посади здійснюється:

у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;

за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання;

у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;

у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад;

за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду - на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад.

Призначення військовослужбовців на інші посади також здійснюється у випадках, передбачених пунктами 102 і 104 цього Положення.

Відповідно до пункту 82 Положення № 1153/2008 призначення військовослужбовців на посади на підставі введення правового режиму воєнного стану визначено окремим шостим підпунктом 82 пункту Положення, згідно з яким призначення здійснюється у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану.

Відповідно до абзацу другого пункту 257 Положення, для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до частин 5, 7 ст. 6 Закону № 2232-XII військові посади, передбачені штатами воєнного часу, при переведенні Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу підлягають заміщенню резервістами або іншими військовозобов`язаними в порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, а в Службі безпеки України та Службі зовнішньої розвідки України - в порядку, визначеному їх керівниками.

Вищевказаним визначено, що період дії воєнного стану або дії рішення про мобілізацію (крім цільової) є особливим періодом, який передбачає перехід Збройних Сил України та інших військових формувань на штати воєнного стану, які передбачають заміщення воєнних посад.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указами Президента України дія воєнного стану продовжена.

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року та дотепер в Україні триває воєнний стан, період дії якого у розумінні Законів України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та ;Про оборону України" є особливим періодом.

Відповідно до пункту 112 Положення, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення.

Так, у переліку винятків перераховано такі випадки як:

-неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

-неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

-потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Відповідно до абзацу 6 п. 112 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

З матеріалів справи вбачається, що наказом начальника Генерального штабу Збройних сил України (по особовому складу) від 07.11.2024 номер 1451-РС відповідно до п. 82, 83, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України Положення старшого солдата ОСОБА_1 призначено солдатом резерву 314 запасної роти НОМЕР_5 Окремої бригади територіальної оборони регіонльного управління сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " сил територіальної оборони Збройних Сил України.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що переміщення позивача начальником Генерального штабу Збройних сил України було здійснено 07.11.2024.

Судовим розглядом також встановлено, що будь-які обставини неможливості переміщення позивача станом на 07.11.2024 були відсутні, оскількиматеріали справи таких відомостей не містять і позивачем не наведені.

Доводи позивача про те, що про наявність підстав для неможливості переміщення ним було повідомлено Військову частину НОМЕР_1 рапортом від 23.11.2024 з наданням підтверджуючих документів, колегією суддів не беруться до уваги, оскільки такі доводи не спростовують висновку про відсутність таких обставин на дату видання наказу від 07.11.2024 номер 1451-РС.

Щодо наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.11.2024 №446 (по стройовій частині), яким ОСОБА_1 23.11.2024 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та направлено до нового місця служюи м. Харкова, колегія суддів зазначає, що цим наказом не визначалося переміщення позивача в порядку п. 82, 83, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України , а він фактчно є технічною реалізацією наказу начальника Генерального штабу Збройних сил України (по особовому складу) від 07.11.2024 номер 1451-РС, а тому наявність у Військової частини НОМЕР_1 інформації викладеної у рапорті позивача від 23.11.2024 не свідчить про незаконність його прийняття.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованного висновку щодо законнності оскаржуваних наказів та відсутністі підстав для їх скасування.

За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 1ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Павлова В`ячеслава Ігоровича - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 по справі № 520/35910/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов