Справа № 392/599/25
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 392/599/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16.06.2025 року (головуючий суддя Бедердінова А.В.)

в адміністративній справі №392/599/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області,

третя особа, яке на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Інспектор 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Болдирєв Анатолій Олександрович

про визнання рішення суб`єкта власних повноважень незаконним та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 25.03.2025 до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа, яке на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Інспектор 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Болдирєв Анатолій Олександрович про визнання рішення суб`єкта власних повноважень незаконним та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, просив:

- визнати незаконним рішення Інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Болдирєва Анатолія Олександровича щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності внаслідок порушення пункту 2.1.а ПДР України.

- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4272965, винесеної 15.03.2025 року, якою позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.4 КУПАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4272965, винесеної 15.03.2025 року поліцейським взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Болдирєвим А.О.: « 15.03.2025 року о 03 год 15 хв. в м. Кропивницький по вул. Перша Виставкова, 37 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2024 року на 1 рік, чим порушив п. 2.1а ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Вважає, що відповідач виніс постанову та притягнув позивача до адміністративної відповідальності лише на підставі формальних ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та не з`ясував чи є вина позивача в даному правопорушенні, оскільки позивач факт керування транспортним засобом заперечує. Вважає, дії працівника поліції неправомірними, які полягають в необ`єктивній оцінці ситуації, а складену ним постанову безпідставною, незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена із грубими порушеннями прав позивача, а тому підлягає скасуванню. На підставі чого просив позов задовольнити.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16.06.2025 року позов задоволено частково.

Постанову серії ЕНА №4272965 від 15.03.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн. - скасовано, справу про адміністративне правопорушення - закрито.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог мотивоване тим, що службовою особою відповідача УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема, на підставі належних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4272965 від 15.03.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення, - підлягає закриттю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що наданий відеозапис містить факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 12.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження на 07.10.2025.

При вивченні письмових матеріалів справи та дослідженні доказів судом апеляційної інстанції встановлено, матеріали справи не містять диск з відеозаписом, на який посилається відповідач, як на підтвердження вчинення позивачем правопорушення.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.10.2025 року витребувано у відповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, надані суду першої інстанції докази вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено до 30.10.2025 року.

Станом на 30.10.2025 року відповідачем вказану ухвалу не виконано. Заяв чи клопотань до суду апеляційної інстанції також не подавав.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.03.2025 року інспектором взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Болдирєвим А.О. винесено постанову серії ЕНА №4272965 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн., у разі несплати протягом 15 днів, подвійний розмір штрафу - 40800 грн. Крім того, у постанові зазначено, що правопорушення зафіксовано на камеру Motorola VB400 472130, відео з мобільного відеореєстратора 70 (а.с 6).

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2024 року у справі №392/487/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 12.11.2024 року у справі 392/487/24 постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2024 року залишено без змін.

Позивач вважає протиправною постанову серії ЕНА №4272965 від 15.03.2025 року, яка прийнята інспектором взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Болдирєвим А.О., оскільки зазначає, що автомобілем не керував, а постанова винесена з грубим порушенням норм КУпАП.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.2.1 а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.4 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

При цьому, для притягнення особи до адміністративної відповідальності суб`єкт владних повноважень з`ясовує наявність доказів, що підтверджують вчинення адміністративного проступку.

Зокрема, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення,

- чи винна дана особа в його вчиненні,

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,

- чи заподіяно майнову шкоду,

- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином вказана норма серед іншого передбачає оцінку поліцейським, чи винна особа у вчиненні правопорушення.

Водночас, при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення поліцейський надає оцінку доказам, які підтверджують факт вчинення правопорушення.

Зокрема, статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

При цьому зміст постанови про накладення адміністративного стягнення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Зокрема, у постанові про накладення адміністративного стягнення слід навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивач стверджує, що не порушував правил дорожнього руху.

Водночас, представник відповідача УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції заперечуючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 вказала у відзиві, що обставини зазначені в постанові серії ЕНА №4272965 від 15.03.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП підтверджуються доданою до відзиву відео-фіксацією вчинення безпосереднього факту правопорушення ОСОБА_1 15.03.2025 року та що транспортний засіб ВАЗ21093, номерний знак НОМЕР_1 було зупинено у відповідності до вимог ст.35 ЗУ «Про національну поліцію».

Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, відеоматеріали, показання свідків чи будь-які інші докази, що передбачені ст.251 КУпАП.

На вимогу суду апеляційної інстанції такі докази не були надані до суду апеляційної інстанції.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції відсутність доказів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення (розмова по телефону під час керування транспортним засобом) не дають підстав для підтвердження події правопорушення та встановлення вини особи у вчинені цього правопорушення

Водночас, наявність самої постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені особою яка може бути зацікавленою, отже підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. При цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 року по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 року по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17.

З огляду на викладене, необґрунтованими є посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано жодного доказу в підтвердження протиправності дій відповідача, чи наведення будь-яких спростувань щодо наявності підстав притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів апеляційної інстанції, вказує на те, що бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності.

Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів апеляційної інстанції враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Доведення «поза розумним сумнівом» означає, що позиція представлена суб`єктом владних повноважень, має бути доведена таким чином, щоб у «розумної (розсудливої) людини» не лишилося «розумного сумніву» що особа винна.

Натомість, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Оскільки не доведена вина особи на яку накладено адміністративне стягнення, то в силу принципу «поза розумним сумнівом» відповідач не довів правомірності своїх дій та рішень.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції рішенням суду першої інстанції права, свободи та інтереси позивача захищені, а права та інтереси відповідача не порушені.

З огляду на викладене, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4272965 від 15.03.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення, - підлягає закриттю.

Ураховуючи те, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 286, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16.06.2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 30.10.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

В силу пункту 2 частини 5 ст. 328 КАС постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно статті 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова