Справа № 337/2030/25
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 337/2030/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.07.2025 року (головуючий суддя Котляр А.М.)

в адміністративній справі №337/2030/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 28.04.2025 до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- скасувати постанову №811 від 16.04.2025 року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

В обґрунтування позову вказано, що постанова є необґрунтованою та прийнята з порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме Протокол №811 від 31.03.2025 року був складений з порушеннями законодавства оскільки не містить усі необхідні данні про правопорушення, також був порушений порядок виклику сторони, яка обвинувачується у скоєнні адміністративного правопорушення для розгляду справи, що веде до грубого порушення прав особи. ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачу не відомо яким чином повістка про виклик до ТЦК та СП не була йому вручена. Позивач перебував у ТЦК та СП 19.03.2025 року, де отримав направлення на проходження військово-лікарської комісії. Повістка про виклик повернулась відправнику з причин відсутності адресата за вказаною адресою. У справі немає доказів того, що позивач був повідомлений за наявним номером телефону або шляхом вкладення до абонентської скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». ОСОБА_1 викликався до ТЦК та СП для уточнення даних, проте відповідач не зазначив які саме дані повинні були бути уточнені, враховуючи, що ОСОБА_1 взятий на облік 11.07.2024 року. У справі відсутні відомості про повноваження солдата ОСОБА_2 на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Справа була розглянута не у 15-денний строк з дня одержання протоколу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.07.2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме у зв`язку з його неявкою за викликом 06.03.2025 о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин, що і утворює склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Вказує, що позивач повістку особисто не отримував, проте 18.03.2025 особисто добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 (не знаючи про відправлену йому повістку) та отримавши направлення на ВЛК почав її добровільне самостійне проходження. Зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення у день, коли позивач з`явився до відповідача, а саме 18.03.2025 складено не було, а лише 31.03.2025. Крім цього, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачу не відомо яким чином повістка про виклик до ТЦК та СП не була йому вручена. Повістка про виклик повернулась відправнику з причин відсутності адресата за вказаною адресою. У справі немає доказів того, що позивач був повідомлений за наявним номером телефону або шляхом вкладення до абонентської скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». ОСОБА_1 викликався до ТЦК та СП для уточнення даних, проте відповідач не зазначив які саме дані повинні були бути уточнені, враховуючи, що ОСОБА_1 взятий на облік 11.07.2024 року. Також зазначає про порушення відповідачем як процедури складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, так і строки для розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що матеріали справи місять достатні докази для встановлення обставин, відтак справу може бути розглянуто на підставі наявних у ній доказів без виклику сторін.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 09.10.2025 витребувано у відповідача докази (та письмові пояснення за необхідності) на підтвердження, що старший водій В-з ІНФОРМАЦІЯ_4 старший солдат ОСОБА_2 є уповноваженою посадовою особою на складання протоколу згідно статті 235 КУПАП.

На виконання вказаної ухвали відповідачем не надано суду апеляційної інстанції будь-яких доказів на підтвердження повноважень старшого водія В-з ІНФОРМАЦІЯ_4 старшого солдата ОСОБА_2 на складання протоколу згідно статті 235 КУПАП.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.03.2025 року старшим водієм В-з ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим солдатом ОСОБА_2 складено протокол №811 відносно позивача ОСОБА_1 (а.с. 13).

Згідно вказаного протоколу, військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 , про причини неявки не повідомив, чим порушив ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.3 ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

У поясненнях і зауваженнях щодо змісту протоколу позивачем зазначено, що: «я не знаю що знаходжуся у розшуку. Добровільно, самостійно почав проходити ВЛК 19.03.2025 року. Жодного правопорушення, Не скоював. Зі складеним у відношенні мене протоколом не згоден».

Також у протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 16.04.2025 року о 09.00 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 .

16.04.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 винесено постанову №811 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що « 22.02.2025 року на адресу ОСОБА_1 була направлена повістка № 2616257 з пропозицією прибути 06.03.2025 о 09:00 до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою уточнення даних. Повістка була направлена рекомендованим листом з повідомлення про вручення поштового відправлення (трекер поштового відправлення № 174). Оскільки громадянин ОСОБА_1 , проігнорував отримання поштового відправлення № 174 в якому була надіслана повістка № 2616257 та у час, зазначений у повістці не прибув, поштове відправлення № 174 повернулося до ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Отже, громадянин ОСОБА_1 під час дії особливого періоду порушив вимоги частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та. мобілізацію», абзац 3 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Посадовою особою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

Повістка про виклик ОСОБА_1 була складена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 22.02.2025 року та направлена позивачу на адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 27) рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Повістка повернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.28, 17).

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

За приписами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачено статтею 210-1 КУпАП.

Згідно частин 1, 3 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.

Відповідно до п. 28 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Зокрема, абз. 3 пп. 2 ст. 41 вказаного Порядку, визначено, що належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку день поставлення у поштовому повідомленні, зокрема, відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Суд першої інстанції встановив, що повістка №2616257 на ім`я ОСОБА_1 надіслана на адресу позивача засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» та повернута до відправника з відміткою про відсутність адресата за адресою.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 з урахуванням вимог абз. 3 пп. 2 ст. 41 Порядку №560, був належним чином повідомлений за адресою проживання, яка збігається з адресою, зазначеною у паспорті та копії військово-облікового документу про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 06.03.2025 року о 09:00 годині.

При цьому, свою неявку за повісткою позивач обґрунтовує неналежним повідомленням.

Водночас, суд першої інстанції відхилив доводи позивача щодо неналежного повідомлення, оскільки встановив, що процедура повідомлення позивача була дотримана.

Матеріалами справи підтверджується, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме у зв`язку з його неявкою за викликом 06.03.2025 о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин, що і утворює склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що 31.03.2025 року старшим водієм В-з ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим солдатом ОСОБА_2 складено протокол №811 відносно позивача ОСОБА_1 (а.с. 13).

Згідно вказаного протоколу, військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 , про причини неявки не повідомив, чим порушив ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.3 ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Слід зазначити, що статтею 255 КУПАП встановлені особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

При цьому, зазначена норма не встановлює, що старший водій має повноваження на складання зазначеного протоколу.

Також, згідно п. 2 розділу ІІ Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 року № 3, уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Водночас, відповідачем не надано суду апеляційної інстанції будь-яких доказів на підтвердження повноважень старшого водія В-з ІНФОРМАЦІЯ_4 старшого солдата ОСОБА_2 на складання протоколу згідно статті 235 КУПАП.

Колегія суддів апеляційної інстанції встановила порушення процедури складання протоколу №811 31.03.2025, що дає підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови №811 від 16.04.2025 року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Вищезазначене є мотивом для врахування судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини, спростовують доводи, що викладені відповідачем.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись 241-245, 250, 286, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити

Рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.07.2025 року скасувати.

Прийняти нову постанову про задоволення позову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №811 від 16.04.2025 року задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №811 від 16.04.2025 року по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУПАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , закрити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 30.10.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

В силу пункту 2 частини 5 ст. 328 КАС постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно статті 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова