Справа № 200/6632/25
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року Справа№200/6632/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Галатіна О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відповідно до якої просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 18.07.2025 року № 61 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 10.07.2025 року;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 з зайнятістю повний робочий день в шахті та з урахуванням, Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202, ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: - з 10.01.2005р. по 10.10.2017р. на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею в ДП ВК «Краснолиманська» - 01.11.2017 року по 16.07.2018р. на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті в ТОВ «Укрвуглесервіс» - 01.07.2024р. по 31.07.2024р. на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу роботи по Списку № 1 за спеціальністю «електрослюсар підземний» період проходження строкової військової служби з 25.11.1998 р. по 04.05.2000 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії від 10.07.2025 року. з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як працівнику на якого поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» що зайнятий повний робочий день під землею.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, із заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням ГУ ПФУ в Львівській області позивачу було відмовлено у призначенні пенсії. При цьому відповідачем не зараховано до страхового та пільгового стажу певні періоди його роботи та період проходження віськової служби в армії.

Позивач вважає вказане рішення відповідача протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 02 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву. Відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Витребувано від Відповідача:

- матеріали пенсійної справи Позивача;

- докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень.

Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати до суду відзиву на позовну заяву з доказами на його підтвердження з одночасним надісланням (наданням) його копії та доданих до нього документів позивачу.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за доданими документами до страхового стажу та пільгового стажу зараховано всі періоди. Пільговий стаж за Списком 1 становить 24 роки 08 місяців 19 днів. Право на пенсію за віком на пільгових умовах позивач матиме з 23.08.2029 року.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 04 листопада 2025 року у задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо залучення співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - відмовлено.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 10.07.2025 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону № 1058.

Заяву про призначення пенсії від 10.07.2025 було опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961, Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

За результатом розгляду заяви від 10.07.2025 та документів доданих до неї, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській прийнято рішення № 61 від 18.07.2025 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058- IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Згідно вищезазначеного рішення, вік заявника 45 років 10 місяців 18 днів.

Страховий стаж особи становить 49 років 03 місяці 06 днів (в т.ч. додаткові роки за список № 1 24 роки).

Пільговий стаж особи за Списком № 1 становить 24 роки 8 місяців 19 днів.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди.

За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди. Згідно поданих документів право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особа матиме з 23.08.2029.

Відповідно до трудової книжки сер. НОМЕР_2 (в частині спірних періодів) позивач працював:

- з 01.09.1997 по 28.07.1998 навчання в ПТУ №105 по професії електрослюсар 4 розряду;

- з 25.11.1998 по 04.05.2000 проходив службу в армії;

- з 10.07.2000 по 03.01.2005 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею на підприємстві ВО з видобутку вугілля «Красноармійськвугілля» шахта ім. Г.М.Димитрова;

- з 10.01.2005 по 10.10.2017 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею в ДП ВК «Краснолиманська»;

- з 01.11.2017 по 16.07.2018 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті в ТОВ «Укрвуглесервіс»;

- з 17.07.2018 по 15.08.2024 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті.

Відповідно до військового квитка № НОМЕР_3 в період з 25.11.1998 року по 04.05.2000 рік, ОСОБА_1 проходив строкову військову службу.

Відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) судом встановлено, що спірний період проходження військової служби в армії з 25.11.1998 по 04.05.2000 не зараховано до страхового та пільгового стажу позивача.

Також, спірні періоди роботи позивача з 10.01.2005 по 10.10.2017, з 01.11.2017 по 16.07.2018 зараховано за Списком №1.

Спірний період роботи позивача з 17.07.2018 по 15.08.2024 зараховано до пільгового стажу за ст. 14 пост 202 підземні сп. 1, р. 1, п-р1, п.а-в.

Згідно відомостей по спеціальному стажу у довідці індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) позивача вбачається, в частині спірних періодів за 2005-2024 роки код підстави для обліку спец стажу - ЗПЗ013А1.

Відповідно до довідки, що видана ВП «Шахта «5/6» ДП «Мирноградвугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.12.2024 №122, ОСОБА_1 працював на посаді електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею дільниці «Зв`язок» з 10.07.2000 по 03.01.2005.

Відповідно до довідки, що видана ТОВ «Укрцентраль» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 20.11.2024 №20/11-1, ОСОБА_1 працював з 17.07.2018 по 15.08.2024 на посаді електрослюсар підземний та виконував роботи в підземних умовах на вугільних шахтах (на глибині більше 150м), що передбачено Списком 1 розділ 1 «Гірничі роботи» , підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах...». позиція 1.1, ст.114 ч.3 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» код КП 7241 підстава Постанова КМУ № 461 від 24.06.2016 р.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2статті 4 КАС України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Щодо позовних вимог в частині зарахування періодів роботи позивача з 10.01.2005 по 10.10.2017, з 01.11.2017 по 16.07.2018 до пільгового стажу по Списку № 1 з зайнятістю повний робочий день в шахті та з урахуванням, Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202, суд виходить з наступного.

Як вже встановлено судом та було вказано вище, згідно записів в трудовій книжці сер. НОМЕР_2 (в частині спірних періодів) позивач працював:

- з 10.01.2005 по 10.10.2017 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею в ДП ВК «Краснолиманська»;

- з 01.11.2017 по 16.07.2018 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті в ТОВ «Укрвуглесервіс»

Разом із цим, суд наголошує, що в частині вказаних записів, трудова книжка позивача містить достатню інформацію про роботу позивача з повним робочим днем в шахті, а отже, для визначення зазначених періодів в якості пільгового стажу без надання відповідних довідок.

Окрім того, згідно відомостей по спеціальному стажу у довідці індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) позивача вбачається, в частині спірних періодів за 2005-2024 роки код підстави для обліку спец стажу - ЗПЗ013А1.

За приписами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб. Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - це орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Статтею 16 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", визначено, що державний реєстр створюється для забезпечення в тому числі ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації.

За приписами статті 20 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", передбачено, які відомості містить реєстр застрахованих осіб. Зі змісту даної статті вбачається, що вказаний реєстр містить відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості, в тому числі і відомості про особливі умови праці, що дають право на пільги із загальнообов`язкового державного соціального страхування, відомості про облік стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Відповідно до постанов правління Пенсійного фонду України (далі - ПФУ) № 7-6 від 10.06.2004 «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», № 26-1 від 05.11.2009 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 22-2 від 08.10.2010 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та № 25-2 від 03.12.2013 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління ПФУ від 08.10.2010 № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1, ЗПЗ014А1, ЗПЗ014А2 для застрахованих осіб, які є працівниками, що зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці: код ЗПЗ013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Таким чином, роботодавець звітував щодо спецстажу позивача, вся інформація щодо стажу позивача з 2005 по 2024 є в системі персоніфікованого обліку, а тому ці періоди роботи мають бути зараховані до пільгового стажу позивача без будь-якого додаткового підтвердження.

Крім того, професія «електрослюсар підземний» віднесена до списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, який затверджений постановою КМУ № 36 від 16.01.2003р. КМУ № 461 від 24.06.2016р. , містить в собі розділ 1 підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, суд дійшов висновку, що записи у трудовій книжці підтверджують характер роботи позивача із зайнятістю повний робочий день в шахті у періоди з 10.01.2005 по 10.10.2017, з 01.11.2017 по 16.07.2018, що надає право включення вищевказаних періодів роботи до пільгового стажу по Списку № 1 з зайнятістю повний робочий день в шахті та з урахуванням, Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі №423/1126/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Поряд із цим, як встановлено судом, спірний період з 17.07.2018 по 15.08.2024 зараховано до пільгового стажу Позивача за ст. 14 пост 202 підземні сп. 1, р. 1, п-р1, п.а-в, отже позовні вимоги у вказаній частині не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зарахування до пільгового стажу періоду проходження військової служби в армії з 25.11.1998 по 04.05.2000, суд зазначає наступне.

Так, Відповідно до трудової книжки сер. НОМЕР_2 (в частині спірних періодів) позивач працював:

- з 01.09.1997 по 28.07.1998 навчання в ПТУ №105 по професії електрослюсар 4 розряду;

- з 25.11.1998 по 04.05.2000 проходив службу в армії;

- з 10.07.2000 по 03.01.2005 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею на підприємстві ВО з видобутку вугілля «Красноармійськвугілля» шахта ім. Г.М.Димитрова.

Відповідно до військового квитка № НОМЕР_3 в період з 25.11.1998 року по 04.05.2000 рік, ОСОБА_1 проходив строкову військову службу.

Згідно частини 1статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за умови навчання за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на момент призову на строкову військову службу.

Суд, враховуючи те, що на момент призову на військову службу Позивач на військову службу був призваний після закінчення ПТУ, та протягом трьох місяців працевлаштувався на посаду електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею з 10 липня 2000 року на підприємство ВО з видобутку вугялля «Красноармійськвугілля» шахта ім. Г.М.Димитрова, керуючись положеннями вищенаведеного законодавства, вважає, що час проходження позивачем строкової військової служби має бути зарахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить до висновку, що слід прийняти рішення про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління пенсійного фонду України в Львівській області від 18.07.2025 року № 61 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 10.07.2025 року.

Крім того, позивач вважає, що має право на зарахування періодів роботи за провідною професією з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону № 1788, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виїмкових машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до спірних правовідносин як джерела права роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, суд виходить з такого.

За правилами ч. 5 ст. 114 Закону № 1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до ч. ч. 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Крім того, Кабінет Міністрів України 22.02.1992 прийняв Постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка містить Додаток з Переліком проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який у свою чергу містить документи, що затверджуються міністерствами.

Серед цих документів є Роз`яснення від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Тобто, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу роботи, який наявний у позивача.

Суд також зазначає, що статтею 114 Закону № 1058-IV передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а Роз`ясненням № 8 лише розтлумачено як правильно застосовувати цю норму.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 18.11.2024 по справі № 200/1009/24.

Крім того, "підземний" стаж на провідних професіях зараховується із збільшеною кратністю.

Так, стаж на провідних професіях зараховується до "підземного" із збільшеною кратністю 1.25 (1 рік роботи за 1 рік роботи 3 місяці), а решта видів пільгового стажу за Списком 1, що не відносяться до підземного, із зменшеною кратністю 0.75 (1 рік роботи за 9 місяців).

Аналогічного висновку дійшов Перший апеляційний адміністративний суд в постанові від 19.12.2024 по справі № 200/5674/24.

З зазначених підстав, суд вважає за доцільне при розрахунку пільгової пенсії позивача застосувати вказані вище норми.

При вирішені цього спору суд керується ч. 2 ст. 2 КАС України, в силу якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, критерій "прийняття рішень, вчинення (не вчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у ч. 2 ст.19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України"

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: - має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; - зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій "прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії" - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Суд зазначає, що, з урахуванням повідомлених і підтверджених відповідними доказами обставин, суд позбавлений в межах цієї справи дослідити питання виконання всіх умов, визначених законодавством, для прийняття рішення про призначення пенсії.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення (перерахунку) пенсії та визначення наявності підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку), суд вважає за необхідне, суд вважає за належне зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 10.07.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового та пільгового стажу по Списку № 1 період проходження строкової військової служби з 25.11.1998 по 04.05.2000, до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 з зайнятістю повний робочий день в шахті та з урахуванням, Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202 періоди роботи з 10.01.2005 по 10.10.2017, з 01.11.2017 по 16.07.2018, з урахуванням роз`яснень Міністерства Соцполітики населення України від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбаченим статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та з урахуванням висновків суду.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що фактично, позовні вимоги задоволені, оскільки дії Відповідача визнані протиправними, а саме, в контексті спірного рішення відповідача, а зобов`язання вчинити певні дії є похідною вимогою, суд дійшов висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Позивача судового збору у розмірі 968,96 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Львівській області від 18.07.2025 року № 61 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 10.07.2025 року.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 10.07.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового та пільгового стажу по Списку № 1 період проходження строкової військової служби з 25.11.1998 по 04.05.2000, до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 з зайнятістю повний робочий день в шахті та з урахуванням, Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202 періоди роботи з 10.01.2005 по 10.10.2017, з 01.11.2017 по 16.07.2018, з урахуванням роз`яснень Міністерства Соцполітики населення України від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбаченим статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 968 грн 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна