Справа № 160/18607/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
26.06.2025 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), у якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що підставою для нарахування податкових зобов`язань у вигляді податку на доходи фізичних осіб та військового збору є наявність факту отримання фізичною особою доходу, який передбачено п. 164.2 ст. 164 ПК України. Разом з тим, матеріали цієї справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують отримання позивачем доходу в розумінні п. 164.2 ст. 164 ПК України. В підсумку зазначає, що враховуючи відсутність факту отримання позивачем будь-якого доходу, вказане свідчить про відсутність правових підстав для покладення відповідачем на позивача податкових зобов`язань, які визначені в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
11.07.2025 судом отримано відзив Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними з огляду на наступне. Платник податків - фізична особа ОСОБА_1 отримав оподатковувані доходи (обсяги переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі)) за 2023 рік в сумі 1380056,00 грн, які відповідно до п.п. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 ПК України підлягають оподаткуванню як інші доходи фізичних осіб податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військовим збором за ставкою 1,5%. Позивач податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2023 рік не подав, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір не сплатив. Поряд з цим, під час проведення перевірки позивач не надав документи на підтвердження отримання доходу (банківські виписки, тощо). Вищезазначене свідчать про вчинення позивачем податкового правопорушення, передбаченого Податковим кодексом України, у зв`язку з чим спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на законних підставах і скасуванню не підлягають.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Такий запит контролюючого органу направлений 02.05.2024 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та був вручений особисто позивачу 21.05.2024, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення.
В період з 13 по 16 вересня 2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено документальну невиїзну позапланову перевірку з питань вимог податкового та іншого законодавства фізичною особою платником податків ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за період з 01 січня по 31 грудня 2023 року.
За результатами перевірки складено акт №2711/04-36-24-09 від 24.09.2024.
Згідно висновків контролюючого органу, що викладені в акті, під час перевірки встановлено наступні порушення вимог податкового законодавства:
- неподання декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік (порушення п.п. 49.18.4, п. 49.18 ст. 49, п. 176.1, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України);
- заниження загального річного оподаткованого доходу внаслідок недекларування грошових коштів, які надійшли на банківський рахунок із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податки на дозоди фізичних осіб за 2023 рік в сумі 248410,08 грн. (порушення п.п. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України);
- ненадання в повному обсязі відповіді на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених п.п. 73.3.1 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України.
На підставі зроблених висновків контролюючим органом прийняті та надіслані на адресу ОСОБА_1 наступні податкові повідомлення-рішення:
Рішенням ДПС України №1328/6/99-00-0601-02-06 від 16.01.2025 в задоволенні скарги відмовлено.

Позивач вважає оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) дохід з джерелом їх походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Крім того, згідно з п.п. 14.1.55 п. 14.1 ст. 14 Кодексу дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Згідно з п.п. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Пунктом 163.1 ст.163 Кодексу визначено, що об`єктом оподаткування резидента є:

-163.1. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

-163.1.2. доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

- 163.1.3 іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Згідно п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи... крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначено ст. 168 ПК України.

Згідно з п.п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 Кодексу платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Відповідно до п. 164.3 ст. 164 ПК України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.

За загальним правилом, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (п. 167.1 ст. 167 ПК України).

Пункти 167.2-167.5 ст. 167 ПК України встановлюють випадки, за яких до бази оподаткування застосовується ставка податку, відмінна від загальної.

Згідно з підпунктом «в» п. 176.1 ст. 176 ПК України платники податку зобов`язані подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.

Платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу (підпункт 179.1 статті 179 ПК України).

Судом встановлено, що згідно листа Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023 фізична особа-платник податків ОСОБА_1 отримував грошові перекази від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), що є платіжним інструментом, при переказі коштів фізичними особами один одному, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом, у розмірі 1380056,00 грн.

Поряд з цим, позивачем не надано як під час проведення перевірки, так і до суду доказів на підтвердження тієї обставини, що отриманий ним дохід відноситься до видів доходу, передбачених ст. 165 ПК України.

Враховуючи зазначене фізична особа ОСОБА_1 який отримав інші доходи (перекази від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) в сумі 1380056,00 грн, зобов`язаний був задекларувати його в річній податковій декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік до 1 травня 2024 року.

Перевіркою дотримання строків сплати (перерахування) суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які підлягають сплаті платником податків самостійно, встановлено факт несплати платником податків податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді отримання інших доходів.

Таким чином, в порушення вимог п. 179.7 ст. 179 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI за результатами проведеної перевірки фізичною особою не сплачено (занижено) податкове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб.

Згідно вимог п. 16-1 підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 16-1 підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Згідно п.п. 1.2. п. 16-1 підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

П.п. 1.3. п. 16-1 підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, зазначено, що ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 п.16-1 підрозділ 10 розділу ХХ « Перехідні положення» Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010.

Згідно п.п. 1.4. п. 16-1 підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 п.16-1 підрозділ 10 розділу ХХ « Перехідні положення» Податковий кодекс України" №2755-VI від 02.12.2010.

Згідно п.п. 1.4. п. 16-1 підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України №2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 п. 16-1 підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податковий кодекс України" №2755-VI від 02.12.2010.

Відповідно до п.п. 1.5. п. 16-1 підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. - п.п. «б» 171.2 ст.171 ПК України, платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

Згідно вимог п.п. «в» 168.4.5 п. 168.4 ст. 168 ПК України, фізична особа, відповідальна згідно з вимогами розділу IV Податковий кодекс України за нарахування та утримання податку, сплачує (перераховує) його до відповідного бюджету - за її податковою адресою.

Отже, фізична особа зобов`язана була задекларувати дохід в річній податковій декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік до 1 травня 2024 року та сплатити податкове зобов`язання по військовому збору до 1 серпня 2024 року.

Враховуючи зазначене спірні податкові повідомлення-рішення № від 23.10.2024 та № від 23.10.2024 є правомірними та скасуванню не підлягають.

Відносно прийнятого податковим органом податкового повідомлення-рішення № від 23.10.2024, слід вказати наступне.

Як вже зазначалось, відповідно до інформації з листа Національного банку України від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ, позивачем протягом 2023 року отримано інші доходи (перекази між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), на банківські рахунки фізичної особи ОСОБА_1) в розмірі 1380056,00 грн. Однак, податкова декларація про майновий стан і доходи за 2023 рік ним не була подана.

Згідно з пп. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, п. 73.3 ст. 73 ПК України ОСОБА_1 надіслано запит №31663/6/04-36-24-17-15 від 02.05.2024 про надання інформації та копії документів щодо підтвердження/спростування наявності підстав для подання Декларації, а саме: документи про отримання доходу; документи про сплату до бюджету податків та зборів; виписки по рахункам, по яким було здійснено використання реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023.

Відповідь та документи на вказаний запит протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту не надано.

В порушення пп. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73 ПК України, позивачем не надано документи на письмовий запит контролюючого органу за період з 01.01.2023 по 31.12.2023.

Згідно з п.п. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73 ПК України, платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 73.3.1 п. 73.3 ст. 73 ПК України письмовий запит про надання інформації надсилається платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема за результатами аналізу податкової інформації, отриманої у встановленому законом порядку, виявлено факти, які можуть свідчити про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, із обов`язковим зазначенням таких фактів у запиті.

Пунктом 121.2 ст. 121 ПК України визначено, що ненадання відповіді на запит, неподання або подання не в повному обсязі платником податків, фінансовим агентом або іншою особою документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 6 - 8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Кодексу, тягне за собою накладення штрафу у 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.

Неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу в інших випадках, передбачених статтею 73 Кодексу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє особу від обов`язку подання інформації.

Враховуючи, що позивач не надав документи на письмовий запит контролюючого органу, суд вважає, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області правомірно винесено податкове повідомлення-рішення № від 23.10.2024, за платежем адміністративні штрафи та інші санкції, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 6700,00 грн.

У зв`язку із наведеним, судом не встановлено підстав для скасування спірних податкових повідомлень-рішень відповідача.

При цьому, твердження позивача стосовно того, що переказ коштів у сумі 1380056,00 грн на рахунок ОСОБА_1 не був реальним отриманням доходів, а був вчинений невідомими особами для штучного створення руху грошових коштів по рахункам останнього, з метою перенесення відповідальності щодо сплати податку з доходів фізичних осіб та військового збору на іншу особу, не приймаються судом до уваги, оскільки не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

В свою чергу, надана позивачем до позовної заяви копія ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.01.2025 у справі №932/13118/24, якою було зобов`язано уповноважених посадових осіб Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області протягом доби з моменту отримання копії цієї ухвали внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 02.12.2024, надати заявнику витяг з ЄРДР, в жодному разі не свідчить про хибність переказу коштів у сумі 1380056,00 грн на рахунок ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані сторонами, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський