Справа № 460/5901/23
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень
04 листопада 2025 р. Р і в н е №460/5901/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Т.О. Комшелюк розглянувши в порядку письмового провадження звіт Військова частина НОМЕР_1 про виконання рішення суду від у адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1
до Військова частина НОМЕР_1 ;
про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду,
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року у справі № 460/5901/23, що набрало законної сили, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень за період із 01.10.2022 року по 18.11.2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
14 серпня 2025 року надійшла письмова заява про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Заява мотивована тим, що рішення суду не виконується.
Ухвалою від 15.08.2025 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі №460/5901/23 протягом 30 календарних днів, з дня отримання суб`єктом владних повноважень цієї ухвали.
Ухвала отримана суб`єктом владних повноважень Військовою частиною НОМЕР_1 15.08.2025 (в системі "Електронний суд").

Ухвалою суду від 30.09.2025 встановлений Військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту щодо виконання судового рішення у адміністративній справі № 460/5901/23.

03.11.2025 від відповідача надійшов звіт на виконання рішення суду у даній справі. У цьому звіті відповідач зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 є розпорядником бюджетних коштів третього рівня і не має власних грошових коштів. Натомість їхнє надходження на рахунок військової частини відбувається за відповідними заявками, що направляються фінансово-економічною службою військової частини до головного розпорядника бюджетних коштів (другого рівня) ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таку заявку щодо виділення грошових коштів для фінансування виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року в справі № 460/5901/23 фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 було встановленим порядком направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 та вона наростаючим порядком дублюється у всіх подальших фінансових періодах. Проте, станом на 02 листопада 2025 року фінансування виконання судових рішень розпорядником бюджетних коштів другого рівня здійснено не було. Військова частина ж не вправі самостійно здійснювати перерозподіл асигнувань за спеціальним фондом Державного бюджету України на 2025 рік, у якому, серед них, не врахована потреба військових частин за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» для сплати грошових коштів на виконання рішень судів, як слідує із постанови КМУ від 23 січня 2024 року № 69 «Деякі питання фінансування матеріально-технічного забезпечення військових частин Збройних Сил, інших військових формувань», якою затверджено Порядок спрямування коштів спеціального фонду державного бюджету на матеріально-технічне забезпечення військових частин Збройних Сил, інших військових формувань. Таким чином відповідачем було вчинено всі можливі та залежні від нього дії з метою забезпечення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року в справі № 460/5901/23. При цьому, відсутність фактичного виконання судового рішення перебуває поза волею та можливостями відповідача та взагалі від нього не залежить. Просить прийняти звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року в справі № 460/5901/23.

Відповідно до ч. 1 ст. 382-2 КАС України, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

З огляду на наведене положення норм права, суд вважає за можливе здійснити розгляд поданого відповідачем звіту про виконання судового рішення без повідомлення сторін в порядку письмового провадження.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених відповідачем в основу звіту про виконання судового рішення, дослідивши докази, подані до такого звіту, а також матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої-другої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частинами першою-другою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За змістом ч. 1-2 ст. 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Суд нагадує, що Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року у справі № 460/5901/23, що набрало законної сили, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень за період із 01.10.2022 року по 18.11.2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Судом встановлено та стверджується матеріалами справи, що на виконання цього рішення суду відповідачем проведено нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період із 01.10.2022 по 18.11.2022 в сумі 110645,16грн.

Вказана обставина підтверджуються листом командування сил територіальної оборони ЗСУ № 460/15/19211 від 12.06.2025.

Отже відповідач здійснив нарахування такої виплати позивачу на виконання рішення суду у цій справі.

Щодо виплати нарахованих коштів на виконання рішення суду.

Як стверджує відповідач, сума доплати буде виплачена після надходження фінансування у встановленому порядку.

Так, Наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 № 280 «Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України» затверджені Правила організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, які, зокрема, визначають механізм фінансового забезпечення військових частин.

Відповідно до пункту 1.3 вказаних Правил розпорядниками бюджетних коштів за кошторисом Міністерства оборони України є: Міністр оборони України головний розпорядник; командувачі (начальники) видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, інших органів військового управління (крім військових комісаріатів (територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки)), Голова Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, які включені до мережі головного розпорядника коштів, - розпорядники коштів нижчого рівня (другого рівня); командири військових частин, які включені до мережі головного розпорядника коштів або розпорядника коштів другого рівня, розпорядники коштів нижчого рівня (третього рівня). Розпорядники коштів третього рівня реалізують свої функції через фінансові органи військових частин.

Згідно із пунктом 2.23 Правил, військова частина має право здійснювати видатки виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисами і планами асигнувань загального фонду бюджету, планами спеціального фонду за наявності витягів із річного розпису асигнувань державного бюджету, помісячного розпису асигнувань загального фонду державного бюджету, помісячного розпису спеціального фонду державного бюджету, а також у передбачених випадках згідно з річним розписом витрат спеціального фонду державного бюджету з розподілом за видами надходжень, доведених органом Державної казначейської служби України, що підтверджує відповідність цих документів даним казначейського обліку.

Пунктом 2.32 Правил передбачено, що з метою своєчасного та повного отримання коштів відповідно до затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету та плану спеціального фонду протягом поточного місяця військова частина здійснює аналіз стану виконання кошторису, уточнює потребу в коштах на наступний місяць і до 20 числа кожного місяця подає заявки (крім потреби в коштах на виплату грошового забезпечення та підйомної допомоги).

Фінансове забезпечення військової частини здійснюється відповідно до затверджених в установленому порядку кошторисів за рахунок коштів загального та спеціального фондів Державного бюджету України (пункт 3 Правил).

За наведеного можна дійти висновку про те, що Військова частина НОМЕР_1 є розпорядником бюджетних коштів третього рівня. Тобто вона не має власних грошових коштів і їх надходження на рахунок військової частини відбувається за відповідними заявками, що направляються фінансово-економічною службою військової частини до головного розпорядника бюджетних коштів (другого рівня) Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України.

Матеріалами справи стверджується, що нараховані кошти в сумі 110645,16грн включені до Заявки-розрахунку на фінансування для виплати за КЕКВ 2800»Інші проточні видатки» за напрямом грошового забезпечення.

Станом на кінець 2024 року обсяг недофінансування за вказаним КЕКВ становив 16,73млн.грн, а протягом січня-червня 2025 обсяги недофінансування за цим же КЕКВ складає 58,57млн.грн.

Пунктом 1.4 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 154 від 19.04.2025 наказано нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду на виконання рішення суду у цій справі.

Разом з тим суд зауважує, що відповідач не вправі самостійно здійснювати перерозподіл асигнувань за спеціальним фондом Державного бюджету України на 2025 рік, у якому, серед них, не врахована потреба військових частин за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» для сплати грошових коштів на виконання рішень судів, як слідує із постанови КМУ від 23 січня 2024 року № 69 «Деякі питання фінансування матеріально-технічного забезпечення військових частин Збройних Сил, інших військових формувань», якою затверджено Порядок спрямування коштів спеціального фонду державного бюджету [...] на матеріально-технічне забезпечення військових частин Збройних Сил, інших військових формувань.

Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника державної установи, яка є розпорядником бюджетних коштів третього рівня.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідачем було вчинено всі можливі та залежні від нього дії з метою забезпечення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року в справі № 460/5901/23. Відсутність ж фактичного виконання судового рішення перебуває поза волею та можливостями відповідача та від нього не залежить.

Відповідно до змісту листа Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України (вих. № 220/13/ВихЗПІ/744 від 02.10.2025), у Міністерстві оборони України повністю вичерпано виділені асигнування для забезпечення виконання судових рішень по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки».

Міністерством оборони України, з метою своєчасного забезпечення у 2025 році належних виплат військовослужбовцям Збройних Сил України, порушено питання перед Міністерством фінансів України, зокрема, щодо збільшення видатків на виконання судових рішень. Таким чином відповідач позбавлений можливості вчинити будь-які інші додаткові дії з метою забезпечення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року в справі № 460/5901/23.

Неодноразово Верховний Суд у своїх рішеннях зазначав, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу на керівника установи не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, рішення суду у даній справі в повному обсязі буде виконано після надходження фінансування. При цьому, матеріалами справи підтверджено, що відповідач не відмовлявся від виконання рішення суду, а виконав його у межах своїх повноважень.

Слід також зазначити, що приписами ч. 11 ст. 382-3 КАС України встановлено, що якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Матеріалами справи стверджується, що рішення суду не виконано в частині виплати позивачу нарахованих коштів.

Враховуючи наведені вище положення права стосовно розпорядників бюджетних коштів, та те, що рішення суду виконано відповідачем не в повному обсязі, суд вважає за необхідне прийняти поданий звіт відповідача та встановити відповідачу новий строк для подання звіту про виконання рішення суду у цій частині.

Керуючись статтями 248, 294, 295, 382-2, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти поданий Військовою частиною НОМЕР_1 звіт про виконання рішення суду по справі №460/5901/23.

Встановити Військовій частині НОМЕР_1 новий строк подання звіту щодо виконання у повному обсязі судового рішення у адміністративній справі № 460/5901/23 - протягом 60 календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 04 листопада 2025 року

Суддя Т.О. Комшелюк