Справа № 160/21131/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 листопада 2025 року Справа №160/21131/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №160/21131/23 за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №160/21131/23.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року у справі №160/21131/23 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області у наданні інформації по запиту на інформацію ОСОБА_1 від 06.02.2023 року.

Зобов`язано Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 06.02.2023 року в порядку, визначеному чинним законодавством України, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) з Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області (вул. Василя Сухомлинського, буд. 56-Б, смт. Слобожанське, Дніпропетровська область, 52005; ІК в ) за рахунок бюджетних асигнувань понесені витрати з оплати судового збору в сумі 858,88 грн.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 160/21131/23 задоволено частково.

Стягнуто з Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 2000 гривень.

У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Вказане рішення прийнято за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (в письмовому провадженні).

На виконання вказаних судових рішень позивачу 21.02.2024 видано виконавчий лист.

16.10.2025 від Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 04 жовтня 2023 року та додаткового рішення від 23 жовтня 2023 року в адміністративній справі №160/21131/23, яка адресована Дніпропетровському окружному адміністративному суду, однак помилково була надіслана в суд апеляційної інстанції.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року прийнято заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №160/21131/23 до розгляду.

Встановлено Слобожанській селищній раді Дніпровського району Дніпропетровської області строк до 27.10.2025 для подання суду пояснень щодо заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №160/21131/23 та доказів виконання (у разі наявності) рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року та додаткового рішення від 23 жовтня 2023 року у справі №160/21131/23.

Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області у встановлений судом строк пояснень не надано.

Суд, дослідивши матеріали справи та поданої заяви, виходить з наступного.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно приписів частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до приписів статті 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях по справах «Іммобільяре Саффі проти Італії», «Горнсбі проти Греції», «Жовнер проти України», «Бурдов проти Росії», «Ясіун`єне проти Литви», «Руйану проти Румунії» наголошує на тому, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

У контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

Отже, механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури виконання рішень суду.

Таким чином, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми - це прерогатива суду.

На підставі викладеного, оцінивши докази долучені до заяви про встановлення судового контролю, з урахуванням наданих відповідачем пояснень та доказів щодо виконання судового рішення, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення заяви про встановлення судового контролю.

Керуючись статтями 2-9, 167, 243, 248, 256, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №160/21131/23 - задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року та додаткового рішення від 23 жовтня 2023 року у справі №160/21131/23 та зобов`язати Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року та додаткового рішення від 23 жовтня 2023 року у справі №160/21131/23 протягом 3 (трьох) місяців з дня постановлення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Калугіна