Справа № 160/21827/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
13 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить:
- визнати дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 неправомірними;
- визнати акт про відмову від отримання повістки від 28.06.2024 року недійсним;
- притягти винних до відповідальності;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 відшкодувати моральну шкоду у розмірі 17 000 грн.
Ухвалою від 19 серпня 2024 року суд залишив без руху позовну заяву та надав позивачу строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року у справі №160/21827/24 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

05 червня 2025 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою від 16 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 160/21827/24 суд залишив без руху.

Ухвалою від 02 липня 2025 року суд призначив заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 160/21827/24 до судового розгляду з повідомленням учасників справи.

Ухвалою від 28серпня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 160/21827/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

03 листопада 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» (документ сформований в системі 01.11.2025 р.) від ОСОБА_1 повторно надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить:

- до ухвалення рішення Третім апеляційним адміністративним судом за результатами розгляду апеляційної скарги у справі №160/21827/24 вжити заходів забезпечення позову у справі №160/21827/24шляхом заборониНікопольському районному територіальному центру комплектування та соціальноїпідтримки:

вчиняти будь-які дії щодо призовуабо ОСОБА_2 ;

ініціювати «доставлення» ОСОБА_1 через звернення до органів Національної поліції.

В обґрунтування цієї заяви ОСОБА_1 зазначив, що існує реальна загроза настання незворотних наслідків, а саме проведення щодо нього мобілізаційних дій із порушенням установленого законом порядку до завершенняапеляційного перегляду. Зволікання з вжиттям заходів забезпечення може позбавити апеляційнепровадження практичного сенсу та унеможливити ефективний захист його прав, а заявлений захід є конкретним, співмірним і необхідним для збереження статус-кво,не вирішує спір по суті та не порушує баланс інтересів. Крім того ОСОБА_1 вказав, що відповідно до частини другої статті 150 КАС Українизастосування заходів забезпечення позову не потребує попереднього доведеннянеправомірності дій відповідача - достатньо наявності ризику утруднення абонеможливості виконання майбутнього судового рішення. На сьогодні такі ризикилише посилилися, оскільки щодо нбого вже вдруге вчинено дії з ознаками порушеннязаконного порядку мобілізації з боку ТЦК, що створює реальну загрозу повторногопорушення його прав і свідчить про необхідність негайного реагування суду.

Отже, на думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до вкрай негативних наслідків, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів з урахуванням відповідності права та законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Вирішуючи цю заяву про забезпечення позову суд виходить з такого.

Положеннями ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З викладеного слідує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, та ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частина 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види забезпечення позову, згідно з якою позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно із ст. 153 КАС України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

2. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Як вже зазначено судом вище, позивач дввіччі подавав заяви про забезпечення позову у цій справі, які були розглянуті судом.

Також суд першої інстанції у цій справі станом на 07.11.2024 року вже завершив розгляд справи по суті та прийняв рішення суду, яке оскаржується позивачем до суду апеляційної інстанції.

Відтак суд, який завершив розгляд справи по суті, вже не має повноважень вчиняти процесуальні дії по вирішенню запезпечення позову у цій справі.

Забезпечення позову в суді першої інстанції можливе на будь-якій стадії судового розгяду справи: як до початку подання позовної заяви аж до прийняття судом остаточного рішення у справі.

В сіпрному випадку позивач не позбавлений права заявляти заяви про забезпечення позову у цій справі, але включно вже до суду апеляційної інстанції, якщо справа перебуватиме у нього на розгляді.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150, 152, 153, 154, 156, 243, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову у справі №160/21827/24 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук