Справа № 389/1586/25
Суддя: Савельєва О. В.
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/389/21/25
Рішення

іменем України

29 жовтня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кондратенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4620939 від 30.04.2025.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 30.04.2025 близько 17 год 00 хв, він рухався на автомобілі ВАЗ21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Привокзальній в м.Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області. В автомобілі зупинився двигун і він вийшов з машини. В цей час до нього під`їхали працівники поліції та почали вимагати документи для перевірки. Надалі, поліцейський пояснив, що ним порушено п.15.9 ПДР України, на що він пояснив, що був вимушений зупинитися в недозволеному місці, оскільки зупинився мотор в автомобілі. Незважаючи на його пояснення, поліцейський склав стосовно нього постанову на наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. Надалі, поліцейський повідомив, що в нього не працював лівий стоп сигнал, на що він пояснив поліцейському, що перед початком руху всі світлові прилади працювали. Всупереч його поясненням, працівником поліції було складено оскаржувану постанову та не надано йому змоги усунути вказану несправність на місці зупинки транспортного засобу. Вважає, що винесена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що розгляд справи проводився відповідно до вимог чинного законодавства. Поліцейським при винесені постанови надано оцінку всім обставинам справи, враховано докази, які вказують що позивачем вчинено вказане в постанові адміністративне правопорушення та накладено стягнення з дотриманням норм чинного законодавства. Вважає оскаржувану постанову законною та такою, що не підлягає скасуванню та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Крім того, на підтвердження доводів, викладених у відзиві від відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшов диск з відеозаписами розгляду справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник позивача адвокат Урсаленко О.М. в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, відповідно до якої у задоволенні позовних вимог просила відмовити, а розгляд справи проводити за її відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено наступне.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 30.04.2025 о 17 год 10 хв, в м.Знам`янка по вул.Привокзальній,2, керував транспортним засобом ВАЗ 210990-20, державний номерний знак НОМЕР_1 , який мав технічні несправності, а саме не працював лівий стоп сигнал, чим порушив п.31.4.3 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. За вказане правопорушення на ОСОБА_2 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Зазначено, що до постанови додається відеофіксація з нагрудної бодікамери 70. Крім того, в оскаржуваній постанові міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення зі змістом постанови та отримання її копії.

Відповідно до частини 1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.4.3 визначено, що експлуатація транспортного засобу забороняється якщо: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п.31.4.3 ПДР України, яким визначено у яких випадках забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності технічних несправностей і невідповідності зовнішніх світлових приладів, при цьому з її змісту є не зрозумілим, який саме підпункт вказаної норми порушено ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Позивач заперечує проти скоєння інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Судом досліджено відеозапис, наданий відповідачем на дисковому носії, з якого вбачається, що на момент зупинки у ОСОБА_1 дійсно не працював лівий стоп сигнал. Поліцейським ОСОБА_3 роз`яснено йому його права, повідомлено про суть правопорушення та запропоновано переглянути відеодокази, які підтверджують факт вчинення ним адміністративних правопорушень, на що ОСОБА_1 не погоджується, вважаючи, що поліцейським запис його правопорушення здійснено на власний телефон, а не на спеціальний прилад, яким має користуватися поліцейський при виконанні своїх обов`язків, який має відповідний сертифікат. Надалі, поліцейський Співак І.М. не склавши постанову, повідомляє ОСОБА_1 про те, що їм надійшов виклик з «негайним реагуванням», а оскаржувану постанову він отримає засобами поштового зв`язку протягом трьох днів. При цьому, ОСОБА_1 наполягав на отриманні тексту постанови на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кореспондується з обов`язком посадової особи, яка розглядає справу, забезпечити реалізацію цих прав.

Такий обов`язком посадової особи, зокрема, передбачено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.

Так, відповідно до п.4 Розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Пунктом 5 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, таке питання: чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.п.8, 9 Розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП). Якщо при складанні протоколу (якщо складення протоколу передбачається КУпАП) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, їй за місцем проживання (перебування), роботи надсилається повідомлення про запрошення до підрозділу поліції (додаток 4) на розгляд справи.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Всупереч зазначеному, як вбачається з наданого відповідачем відеозапису, оскаржувана постанова була складена без присутності ОСОБА_1 , тобто поліцейський позбавив його права знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання та при розгляді справи юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

Слід зазначити, що відмітка, яка міститься в оскаржуваній постанові про те, що ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення зі змістом постанови та отримання її копії, не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 наполягав на отриманні постанови на місці зупинки транспортного засоби, при цьому поліцейський повідомив йому, що постанова буде надіслана йому засобами поштового зв`язку протягом трьох днів.

Порушення прав особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності та порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, є окремою підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Такий висновок ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду, викладеній у ряді постанов.

Так, 18 лютого 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 524/9827/16-а, досліджував правомірність постанови поліцейського складеної на місті зупинки ТЗ без надання права водію скористатися правовою допомогою адвоката.

Верховний Суд проаналізувавши положення статей 280, 268, ст.271 КУпАП зазначив, що у наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, оскільки поліцейським при винесені оскаржуваної постанови не дотримано прав передбачених ст.268 КУпАП, а отже і процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов задоволено на користь позивача, та враховуючи те, що останнім здійснена сплата судового збору у розмірі 605 грн 60 коп, вони підлягають стягненню на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, як юридичної особи та головного розпорядника бюджетних коштів.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає таке.

Стаття 132 КАС України встановлює, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини третьої статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Всупереч зазначеному, стороною позивача до матеріалів справи на підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу долучено лише розрахунок суми гонорару, ордер на надання правничої (правової) допомоги та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Оскільки до позовної заяви не долучено договору про надання правничої (правової) допомоги, суд вважає, що підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

На підставі викладеного, керуючисьч.2 ст.121, ст.ст.247, 251, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст.72, 73, 75, 76 ,77, 139, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Постанову Інспектора відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Лісовця Миколи Руслановича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4620939 від 30.04.2025, скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 , сплачений ним судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул.В.Чміленка,41, м.Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108709.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва