Справа № 520/10972/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Полях Н.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 р. Справа № 520/10972/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2024, по справі № 520/10972/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок поранення, що пов`язано із захистом Батьківщини в періоди 04.09.2022; з 07.09.2022 по 14.09.2022; з 16.09.2022 по 01.10.2022;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок поранення, що пов`язано із захистом Батьківщини в період 04.09.2022; з 07.09.2022 по 14.09.2022; з 16.09.2022 по 01.10.2022.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок поранення, що пов`язано із захистом Батьківщини в періоди 04.09.2022; з 07.09.2022 по 14.09.2022; з 16.09.2022 по 01.10.2022.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України розглянути питання щодо включення в наказ про виплату додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 , передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок поранення, що пов`язано із захистом Батьківщини в період 04.09.2022; з 07.09.2022 по 14.09.2022; з 16.09.2022 по 01.10.2022, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що обраний судом спосіб захисту прав позивача не призведе до ефективного захисту порушеного права, оскільки встановивши право на додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок поранення, що пов`язано із захистом Батьківщини, суд зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 лише розглянути питання щодо включення в наказ про виплату додаткової грошової винагороди, що на думку позивача, призведе до відмови у виплаті спірної винагороди.

Апелянт зазначав, що повноваження відповідача щодо нарахування та виплати додаткової грошової винагороди не є дискреційними, а отже з урахуванням всіх обставин справи позивач набув на неї право.

Водночас, позивач вважав, що належним способом захисту є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок поранення, що пов`язано із захистом Батьківщини в період 04.09.2022; з 07.09.2022 по 14.09.2022; з 16.09.2022 по 01.10.2022.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , зарахований до списків особового складу наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2022 №26, виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2023 №236.

04.09.2022 солдат ОСОБА_1 отримав поранення. Діагноз: вогнепальне осколкове сліпе поранення лівої поперекової ділянки проникаюче в паранефральний простір з наявністю металевого осколку в паранефральпій клітковині (04.09.2022 р). За обставин: отримав поранення 04 вересня 2022 року па бойових позиціях в районі н.п. Одноробівка внаслідок артилерійського обстрілу. Поранення отримано під час виконання обов`язків військової служби та не пов`язано з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не с наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Поранення військовослужбовця пов`язано з виконанням обов`язків військової служби по захисту Батьківщини та незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, перебуваючи в районі ведення бойових дій. Підстава: акт розслідування від 03.10.2022, проведеного згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2022 № 237.

Зазначені обставини підтверджуються довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_1 від 19.12.2022 №2126.

В подальшому внаслідок отриманого бойового поранення позивач проходив лікування та перебував на стаціонарному лікуванні, в закладах охорони здоров`я:

- з 04.09.2022 по 04.09.2022 відповідно до виписки від 04.09.2022;

- з 07.09.2022 по 14.09.2022 відповідно до виписки №5028;

- з 16.09.2022 по 01.10.2022 відповідно до виписки від 01.10.2022.

Відповідно до витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії №680 від 24.03.2023 поранення пов`язане із захистом Батьківщини.

Позивач, не погодившись із ненарахуванням та невиплатою додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000 грн. відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 за періоди стаціонарного лікування, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо невиплати спірних сум додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок поранення, що пов`язано із захистом Батьківщини в період 04.09.2022; з 07.09.2022 по 14.09.2022; з 16.09.2022 по 01.10.2022.

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що питання нарахування та виплати військовослужбовцю додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, є дискрецією відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, доводи апеляційної скарги стосуються обраного судом способу захисту прав позивача.

Із матеріалів справи встановлено, що спірні правовідносини склались з приводу наявності підстав для виплати на користь позивача додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок поранення, що пов`язано із захистом Батьківщини в період 04.09.2022; з 07.09.2022 по 14.09.2022; з 16.09.2022 по 01.10.2022.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про те, що позивач набув право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок поранення, що пов`язано із захистом Батьківщини в періоди 04.09.2022; з 07.09.2022 по 14.09.2022; з 16.09.2022 по 01.10.2022, водночас встановивши протиправну бездіяльність відповідача стосовно невиплати позивачу спірної винагороди.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем не було розглянуто питання щодо прийняття наказу про призначення позивачу додаткової грошової винагороди, та вважаючи спірне питання дискрецією відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 розглянути питання щодо включення в наказ про виплату додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 .

З приводу таких висновків колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В контексті обраного способу захисту, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Водночас ефективність позовної вимоги має оцінюватися, виходячи з обставин справи та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду.

Враховуючи обставини справи, звернення позивача до суду обумовлено невиплатою військовою частиною НОМЕР_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок поранення, що пов`язано із захистом Батьківщини в періоди 04.09.2022; з 07.09.2022 по 14.09.2022; з 16.09.2022 по 01.10.2022.

При цьому, відповідач, обґрунтовуючи правомірність своїх дій, зазначав про ненадання позивачем підтверджуючих медичних документів для здійснення виплати додаткової винагороди за спірний період.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до виписки від 04.09.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 04.09.2022 по 04.09.2022, відповідно до виписки №5028 - з 07.09.2022 по 14.09.2022, відповідно до виписки від 01.10.2022 - з 16.09.2022 по 01.10.2022.

При цьому, згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_1 від 19.12.2022 №2126 поранення позивача 04.09.2022 отримане внаслідок безпосередньої участі у бойових діях.

Також, відповідно до витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії №680 від 24.03.2023 поранення пов`язане із захистом Батьківщини.

На підставі викладеного суд першої інстанції встановив, що у зв`язку з отриманням бойового поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі до 100000 грн., відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, за періоди стаціонарного лікування, а саме: 04.09.2022; з 07.09.2022 по 14.09.2022; з 16.09.2022 по 01.10.2022.

Натомість, рішенням суду першої інстанції зобов`язано військову частині НОМЕР_1 лише розглянути питання щодо включення в наказ про виплату додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 , передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168.

Однак, як слідує із відзиву відповідача на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , позиція військової частини НОМЕР_1 зі спірного питання полягає у тому, що військовослужбовцем не надано необхідних медичних документів, що підтверджують його перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням.

Таким чином, враховуючи, що судовим розглядом на підставі належних документів підтверджено право позивача на отримання спірної грошової винагороди, колегія суддів зазначає, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту позивача не призведе до ефективного захисту його порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення шляхом зобов`язання зобов`язати Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок поранення, що пов`язано із захистом Батьківщини в період 04.09.2022; з 07.09.2022 по 14.09.2022; з 16.09.2022 по 01.10.2022.

При цьому, такий спосіб захисту колегія суддів не вважає втручанням у дискреційні повноваження Військової частини НОМЕР_1 , оскільки судовим розглядом справи встановлені обставини беззаперечного права позивача на отримання спірної додаткової грошової допомоги.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; недоведеність обставин, що мають значення справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню із прийняттям постанови про задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 по справі № 520/10972/24 скасувати в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок поранення, що пов`язане із захистом Батьківщини, в період 04.09.2022; з 07.09.2022 по 14.09.2022; з 16.09.2022 по 01.10.2022.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов