Справа № 600/288/25-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/288/25-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

03 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 21.01.2025 №20 про відмову ОСОБА_1 в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу України» від 10.12.2015 № 889-VIII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати весь віднесений до відповідних категорій посад державної служби, який дає право на призначення стаж роботи ОСОБА_1 за період його роботи з 24 серпня 1987 року по 06 жовтня 2014 року на різних посадах в органах митної служби до стажу роботи на посадах, пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723 XII та Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 14.01.2025 року пенсію державного службовця відповідно до п. 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-УІІІ та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723 у розмірі 60 відсотків від сукупного заробітку, зазначеного у довідках Чернівецької митниці від 14.01.2025 року №22-02-07/8 та № 22-02-07/9.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.04.2025 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що періоди роботи посадових осіб в органах митної служби на посадах, в період перебування, на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Також відповідач зазначає, що врахування довідок Чернівецької митниці від 14.01.2025 року №22-02-07/8 та № 22-02-07/9 є передчасним, оскільки відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за віком за Законом № 889-VIII.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що стаж роботи на різних посадах в органах митної служби з 24 серпня 1987 року по 06 жовтня 2014 року підлягає зарахуванню до стажу роботи на посадах, пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723 XII та Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу». Крім того, позивач вказує на необхідність нарахувати й виплатити пенсію державного службовця у розмірі 60 відсотків від сукупного заробітку, зазначеного у довідках Чернівецької митниці від 14.01.2025 року №22-02-07/8 та № 22-02-07/9.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2025, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи згідно Закону №1058.

Матеріали справи містять копію трудової книжки позивача, в якій містяться записи, зокрема, роботи з 24 серпня 1987 року по 06 жовтня 2014 року на різних посадах в органах митної служби.

Також матеріали справи містять довідки Чернівецької митниці від 14.01.2025 року: №22-02-07/8 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби; № 22-02-07/9 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років).

14.01.2025 р. позивач звернувся до пенсійного органу про перехід на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу". 21.01.2025 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняло рішення №20 про відмову в перерахунку пенсії позивача. Підставою для відмови вказано, що в період з 24.08.1987 р. по 06.10.2014 р. позивач працював у Державній митній службі України та йому було присвоєно спеціальне звання, а тому на позивача не поширюються норми Закону № 889-VIII.

Позивач не погодився із вказаною відмовою та звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що не зарахування відповідачем періодів роботи позивача в митних органах з 24.08.1987 р. по 06.10.2014 р. до стажу державної служби є протиправним, а прийняте рішення від 21.01.2025 №20, з наведених підстав, підлягає скасуванню. Належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язати відповідача зарахувати весь віднесений до відповідних категорій посад державної служби, який дає право на призначення стаж роботи позивача за період його роботи з 24 серпня 1987 року по 06 жовтня 2014 року на різних посадах в органах митної служби до стажу роботи на посадах, пенсії державного службовця та зобов`язати пенсійний орган призначити та здійснити нарахування й виплату з 14.01.2025 року пенсію державного службовця відповідно до п. 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-УІІІ та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723 у розмірі 60 відсотків від сукупного заробітку, зазначеного у довідках Чернівецької митниці від 14.01.2025 року №22-02-07/8 та № 22-02-07/9.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

До 01.01.2016 суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулювались Законом України від 16.12.1993 № 3723 "Про державну службу" (Закон №3723).

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 (Закон № 889-VIII), в Прикінцевих та Перехідних положеннях якого закріплено, що Закон № 3723-ХІІ (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII втратив чинність.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, розділом ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 р. певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016р. на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Отже, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 р. є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ і розділом ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Таким чином, після 01.05.2016 р. зберігають право на призначення пенсії державного службовця згідно зі ст. 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п.10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІІ, та мають передбачені ч.1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, а також у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №687/545/17.

Згідно із п.п.4, 5 та 6 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 р. №622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60% суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), який включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 01.05.2016р. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в п.2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 01.05.2016р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 01.05.2016 р. на кількість такихачено, що періоди роботи посадових осіб в органах митної служби на посадах, в період перебування, н

Встановлено, що 14.01.2025 позивач звернувся до пенсійного органу про перехід на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу". Однак, 21.01.2025 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняло рішення №20 про відмову в перерахунку пенсії позивача, з підстав не зарахування до стажу державної служби періодів роботи з 24.08.1987 р. по 06.10.2014 р. у Державній митній службі України, а тому на переконання відповідача у даному випадку на позивача не поширюються норми Закону № 889-VIII.

Стаття 154 МК України у редакції від 12.12.1991 передбачала, що службовим особам митних органів України присвоюються персональні звання відповідно до займаних посад і стажу роботи.

Згідно із ст. 430 МК України у редакції від 11.07.2002 (набрав чинності з 01.01.2004) пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України «Про державну службу». Пенсійне забезпечення працівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, які не є посадовими особами, здійснюється на загальних підставах відповідно до законодавства України про пенсійне забезпечення.

Статтею 407 МК України у редакції від 11.07.2002 передбачено, що посадовими особами митної служби України є працівники митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, на яких цим Кодексом та іншими законами України покладено здійснення митної справи, організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і яким присвоєно спеціальні звання.

Згідно із ст. 569 МК України у редакції від 13.03.2012 працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Особи, вперше прийняті на службу до митних органів на посади, які передбачають виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, приймають Присягу державних службовців, якщо раніше вони не приймали такої Присяги.

Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 588 МК України від 13.03.2012 № 4495-VI передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», були передбачені і МК України (від 12 грудня 1991 року N 1970-XII).

Системний аналіз наведених норм права, чинних як у період проходження державної служби так і станом на день звернення позивача із заявою про призначення пенсії державної служби дає підстави стверджувати, що посадові особи митних органів є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в митних органах зараховуються до стажу державної служби, що дає право на пенсію відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Згідно із ч. 2 ст.46 Закону № 889-VIIІ до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 р. № 229 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, пунктом 4 якого передбачено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема серед іншого, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Матеріалами справи підтверджено, що в період з 24.08.1987 р. по 06.10.2014 р. позивач працював у Державній митній службі України.

Законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача, та яке діє дотепер, визначено, що посадові особи державної митної служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Вказане підтверджується також положенням п.7 ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VIII, згідно з яким до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Тому суд відхиляє посилання відповідача на те, що посади на яких працював позивач не відносяться до посад державної служби, а тому останній не має права на перерахунок пенсії за Законом України «Про державну службу».

Відтак, періоди роботи позивача в митних органах з 24.08.1987 по 06.10.2014 підлягають зарахуванню до стажу державної служби, а доводи пенсійного органу про те, що стаж роботи в митних органах не може бути зарахований як стаж державного службовця за наявності присвоєння спеціальних звань, є безпідставними не узгоджуються з наведеними нормами Законів та нормативно-правових актів.

Верховний Суд України сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 08 жовтня 2013 року у справі № 21-275а13 вказано, що аналіз положень ст. 37 Закону №3723, Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 року № 509-ХІІ дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723.

Аналогічний підхід застосування означених норм права висловлений і Верховним Судом у постанові від 03.07.2018 року (справа № 586/965/16-а) та від 18.03.2021 року (справа №500/5183/17).

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що не зарахування відповідачем періодів роботи позивача в митних органах з 24.08.1987 р. по 06.10.2014 р. до стажу державної служби є протиправним, а прийняте рішення від 21.01.2025 №20, з наведених підстав, підлягає скасуванню. Належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язати відповідача зарахувати весь віднесений до відповідних категорій посад державної служби, який дає право на призначення стаж роботи позивача за період його роботи з 24 серпня 1987 року по 06 жовтня 2014 року на різних посадах в органах митної служби до стажу роботи на посадах, пенсії державного службовця та зобов`язати пенсійний орган призначити та здійснити нарахування й виплату з 14.01.2025 року пенсію державного службовця відповідно до п. 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-УІІІ та ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723 у розмірі 60 відсотків від сукупного заробітку, зазначеного у довідках Чернівецької митниці від 14.01.2025 року №22-02-07/8 та № 22-02-07/9.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.