Справа № 620/1627/25
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1627/25 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року (м. Чернігів, дата складання повного тексту -10.04.2025) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за віком суми заробітної плати (доходу), виплаченої позивачу за результатами роботи за рік згідно з довідкою Чернігівської облспоживспілки про заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії від 23.12.2024 №02/1-177 з 26.12.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняти рішення, яким зарахувати до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за віком суми заробітної плати (доходу), виплаченої позивачу за результатами роботи за рік згідно з довідкою Чернігівської облспоживспілки про заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії від 23.12.2024 № 02/1-177 з 26.12.2024.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду про визначення розміру пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за віком. Однак відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсії з підстави того, що пенсіонер надала довідки про заробітну плату №02/1-175 та №02/1-176 від 23.12.2024, однак не долучила копії первинних документів на підставі яких було видано вказані довідки.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні адміністративного позову просить відмовити, зазначає, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовну у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що позивачем не було надано копії первинних документів на підстав яких було видано довідки про заробітну плату.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується копією пенсійного посвідчення від 16.02.2023 (а.с. 9).

26.12.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про перерахунок її пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату від 23.12.2024 (а.с. 11-13).

Згідно із розпискою повідомленням від 26.12.2024 позивач до заяви додала, зокрема, довідки про заробітну плату від 23.12.2024 №02/1-175, №02/1-176, №02/1-177 (а.с. 14-15).

За результатами розгляду заяви позивача та доданих документів, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 01.01.2025 №13 у перерахунку пенсії відмовлено, оскільки копії первинних документів, на підставі яких було видано довідки про заробітну плату надано не було (а.с. 38 зворотна сторона).

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 16.01.2025 (а.с. 28).

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не врахування довідки про заробітну плату протиправними та такими, що порушують права позивача, остання звернулася до суду за їх захистом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що не може слугувати причиною порушення прав та інтересів особи на належне соціальне забезпечення сумніви пенсійного органу щодо певних підтверджуючих документів при цьому без подальшого вчинення активних дій в межах прав, наданих пенсійним органам.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування№ (далі - Закон №1058-IV).

Закон №1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 1 Закон №1058-IV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно із частиною 1 статті 9 Закону №1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Статтею 40 Закону №1058-IV визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.

Водночас, статтею 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», передбачені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, пунктом 2 зазначеної статті передбачено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 №306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено Порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії особам, що в період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищує календарний місяць.

Пунктом 1 передбачено, що до осіб, на яких розповсюджується дія цього Порядку, відносяться особи, які до 01.07.1998 отримували заробітну плату по результатам роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, котрі працювали в сільському господарстві.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку, до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії згідно з цим Порядком зараховуються суми виплат (доходу), з яких сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Для обчислення пенсії із врахуванням заробітної плати (доходу), що виплачена за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, особа звертається із заявою до відповідного управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі в місті.

Аналіз зазначених вище норм свідчить про те, що однією з умов врахування суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у спосіб визначений Порядком, є наявність доказів про виплату особі заробітної плати у строк понад один місяць.

Так, положенням п. 6 Постанови №306 передбачено, що підставою для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи, що зазначаються у довідці, може бути: законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати (доходу) було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року) або після закінчення роботи; цивільно-правовий договір.

Заробітна плата (дохід), що підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи (п.8 Постанови №306).

Відповідно до архівної довідки від 23.12.2024 №02/1-178 (а.с.17) у відомчий архів Чернігівської обласної спілки споживчих товариств були передані документи працівників звірогосподарства за 1958-1999 роки.

Згідно із виданою Чернігівською обласною спілкою споживчих товариств довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 23.12.2024 №02/1-177 позивачці виплачувалась заробітна плата за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць (а.с. 16).

Оплата праці працівників звірогосподарства проводилась відповідно до постанови Правління Центроспілки від 23.07.1970 №112 «Про умови оплати праці працівників сільськогосподарських підприємств споживчої кооперації». Пунктом 1 даної постанови передбачено введення умов оплати праці згідно з Типовим положенням про оплату праці робітників радгоспів і других державних підприємств сільського господарства (далі Типове положення), затвердженим Поставною Держкомпраці та соціальним питанням СРСР та Президії ВЦРПС від 15.07.1970 №182 (П-13). Пунктами 1 і 3 даного Положення передбачено розмір заробітної плати керівників та спеціалістів відділень, ферм та сільськогосподарських підрозділів в залежності від умов виробництва, норм і розцінок по реалізаційним цінам і затвердженої річної норми виробництва.

Таким чином, дослідивши зміст довідок про отриману позивачем заробітну плату, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що її зміст відповідає вимогам Додатку до Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувались внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 №306, зокрема у ній зазначено підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи, відомості про документи, на підставі яких її видано, в тому числі відомості нарахування заробітної плати за 1991-1996 роки.

При цьому, постанова Правління Центроспілки №112 була обов`язковою для всіх сільськогосподарських підприємств споживчої кооперації та являлась нормативним документом, яким для виконання введено в дію Типове положення про основні умови оплати праці робітників радгоспів і других державних підприємств сільського господарства, в тому числі і Звірогосподарств.

Частинами 1-3 ст. 44 Закону №1058-IV встановлено, шо призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Водночас, порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1(далі Порядок № 22-1).

Згідно із пунктом 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року(додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

- ідентифікує заявника (його представника);

- надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

- реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

- уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

- проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

- з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

- повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

- сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

- надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

- повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;

- видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

- повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Пунктом 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Разом із тим, територіальним органом ПФУ при розгляді заяви позивача не було ініційовано питання проведення зустрічної перевірки для встановлення обґрунтованості виданих довідок, а прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії з урахуванням суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи позивача згідно з довідкою Чернігівської облспоживспілки про заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії від 23.12.2024 № 02/1-177.

Відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства, саме Пенсійні органи наділені повноваженням вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Аналіз наведених вище норм права дозволяє дійти висновку, що обов`язок призначення/перерахунку пенсії в належному розмірі покладається на відповідний територіальний орган ПФУ, а тому у протилежному випадку даний орган буде діяти не на підставі, не в межах повноважень і не в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Таким чином, територіальний орган ПФУ приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії не надав належної оцінки документам, поданим заявником, формально підійшов до вирішення наявного права особи на пенсію в належному розмірі, оскільки не здійснив всіх можливих та достатніх дій, в межах прав, наданих пенсійним органам для недопущення порушення прав особи на соціальний захист в зв`язку із втратою працездатності, наслідком таких протиправних дій стало призначення пенсії без урахування всіх поданих документів, що в певному сенсі, призвело до обмеження відповідного права на мирне володіння майном, передбаченого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

При цьому, не може слугувати причиною порушення прав та інтересів особи на належне соціальне забезпечення сумніви пенсійного органу щодо певних підтверджуючих документів при цьому без подальшого вчинення активних дій в межах прав, наданих пенсійним органам.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 зауважено, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні пенсії.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням поданої довідки про заробітну плату.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 03.11.2025.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

Судді: Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова