Справа № 600/2968/25-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/2968/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням уточнених позовних вимога та повернення позову в частині позовних вимог, позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неналежного ведення військово-облікових даних ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та не оформлені відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації на особливий період від 23.04.2025, у частині призову та направлення для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо незабезпечення контролю за дотриманням процедури призову на військову службу по мобілізації ОСОБА_1 та зобов`язати прийняти рішення про звільнення з військової служби Збройних Сил України із виключенням зі списків особового складу військової частини, за місцем проходження військової служби ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти рішення про надання ОСОБА_2 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» із внесенням відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що являється військовозобов`язаним з правом на відстрочку від призову на військову службу на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та до 23.04.2025 р. перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 та на підставі протиправного наказу керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.04.2025 р. неправомірно взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 та призваний на військову службу під час мобілізації. Також позивач вказав, що Міністерством оборони України незабезпечено контроль за дотриманням процедури призову на військову службу по мобілізації, у зв`язку із чим вважає, що його було незаконно мобілізовано, а Міністерство оборони України зобов`язано прийняти рішення про звільнення з військової служби Збройних Сил України із виключенням зі списків особового складу військової частини, за місцем проходження військової служби позивача.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив суду, що звернень від позивача щодо оформлення відстрочки не надходило.

Відповідач - Міністерство оборони України повідомив, що призов на військову службу не відноситься до його компетенції.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 не подав відзив на позов.

Рух справи у суді

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.06.2025 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 04.07.2025 р. повернуто позивачу позовну заяву в частині заявлених позовних вимог щодо оскарження наказу № 121 Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 24.04.2025 р. та щодо оскарження рішення керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 про взяття на військовий облік ОСОБА_1 .

Судом відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 21.10.2025 р. витребувано у позивача та ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткову інформацію та докази.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

До матеріалів справи було додано наказ Новоселицького ліцею №2 від 21.04.2025 р. №14-к/тр про призначення позивача на посаду асистента вчителя (1 ставка) з 21.04.2025 р., а також довідку від 21.04.2025 р. №83 про підтвердження місця роботи. (а.с. 12-13).

Матеріали справи містять копію електронного військово-облікового документу «Резерв+» відповідно до якого позивач являється військовослужбовцем, 23.04.2025 р. пройшов ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ОСОБА_3 ) та був визнаний придатним до військової служби. (а.с. 11).

Згідно наказу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 24.04.2025 р. №121 позивач зарахований з 24.04.2025 р. до списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. (а.с. 16).

Згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.05.2025 р. №4/1637 вказано наступне: позивач до 23.04.2025 р. перебував на облік у ІНФОРМАЦІЯ_5 ; позивач не призивався ІНФОРМАЦІЯ_6 ; згідно Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів підстави на відстрочку відсутні, призваний на військову службу 23.04.2025 р. ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_1 ). (а.с. 14).

На виконання вимоги ухвали суду від 04.07.2025 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що до Четвертого відділу звернень від позивача щодо оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період не надходило. (а.с. 63).

На виконання вимоги суду ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив, що наказ про призов на військову службу приймає виключно ІНФОРМАЦІЯ_8 . (а.с. 61).

Крім того, на виконання вимоги ухвали суду від 21.10.2025 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 надав лист від 26.10.2025 р. №3/4627 згідно якого повідомляється, що під час здійснення заходів оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом 23..04.2025 р. було зупинено позивача, який перебував в активному розшуку у Національній поліції Україні за номером Е1490250 від 01.03.2025 р. по причині того, що не прибув вчасно за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_9 . Після прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що позивач являється військовозобов`язаним і ніяким чином не реалізував право на відстрочку. Вказано, що позивач право на відстрочку не заявляв і не пред`являв. (а.с. 92).

Також на виконання ухвали суду від 21.10.2025 р. до матеріалів справи було додано наступні документи: бланк вивчення військовозобов`язаного, підписаного позивачем; копію повістки ІНФОРМАЦІЯ_10 №2471205 від 16.02.2025 р. із зобов`язанням позивача з`явитись для уточнення даних на 01.03.2025 р.; інформацію щодо розшуку позивача згідно звернення у Національній поліції Україні за номером Е1490250 від 01.03.2025 р. по причині того, що не прибув вчасно за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_9 ; копію заяви молодшого лейтенанта ОСОБА_1 від 23.04.2025 р. про його постановку на військовий облік у зв`язку із призовом на військову службу по мобілізації; копію облікових даних з картотеки обліку позивача із інформацією про прийняття 23.04.2025 р. на облік в ІНФОРМАЦІЯ_10 ; копію наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.04.2025 р. №168 про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації. (а.с. 93-97).

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийняття оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та триває на момент виникнення спірних правовідносин.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлено Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з ст. 1 Закону № 3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до положень ст. 23 Закону № 3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону № 3543-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення № 154), пунктом 1 якого визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Згідно з абз. 9 п. 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560), яким, зокрема визначено процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Відповідно до пунктів 56, 57 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

- голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

- члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з пунктом 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Відповідно до п. 59 Порядку № 560 за наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з п. 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

З урахуванням наведеного, відповідний орган ТЦК та СП як суб`єкт владних повноважень до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від особи заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права має прийняти рішення за наслідком розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову, із зазначенням причин неврахування тих чи інших доказів.

Поряд із цим, у спірних правовідносинах визначальним є факт подання особою заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її отримання відповідним органом ТЦК та СП . При цьому, вказана заява може бути поданою як особисто, так і засобами поштового зв`язку.

Судом встановлено, що позивач 23.04.2025 р. призваний на військову службу під час мобілізації. Однак, позивач не погоджується із вказаним призовом та вказує, що має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Водночас, разом з позовом не було надано суду доказів звернення до відповідного органу ТЦК та СП заяви про надання відстрочки, у зв`язку із чим, судом були вжиті заходи для витребування як від позивача так і від відповідачів відповідних доказів звернення позивача із заявою щодо отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. На виконання вимог ухвали суду від 04.07.2025 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що до Четвертого відділу звернень від позивача щодо оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період не надходило. На виконання вимог ухвали суду від 21.10.2025 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 надав лист від 26.10.2025 р. №3/4627 згідно якого повідомляється, зокрема, що позивач являється військовозобов`язаним і ніяким чином не реалізував своє право на відстрочку. Вказано, що позивач право на відстрочку не заявляв і не пред`являв.

Ухвалою суду від 21.10.2025 р. було витребувано у позивача інформацію та докази на підтвердження звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 (чи іншого підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ) із відповідною заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Однак, суд звертає увагу, що у визначений судом строк позивач не подав вказані докази та інформацію.

Таким чином, оскільки матеріалами справи не підтверджено звернення позивача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у відповідачів Третього та ІНФОРМАЦІЯ_2 не було підстав для розгляду питання щодо надання позивачу відстрочки. У зв`язку із вказаним, у спірних правовідносинах відсутнє порушене право позивача з боку відповідачів щодо ненадання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. При цьому, доводи позивача про те, що обставини наявності у нього права на відстрочку перебували у вільному доступі посадових осіб ТЦК та СП у реєстрах є безпідставними та необґрунтованими, оскільки реалізація такого права і отримання особою відстрочки відбувається виключно на підставі звернення такої особи із відповідною заявою.

Таким чином, судом не підтверджено доводи позивача щодо допущення бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неналежного ведення військово-облікових даних ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та не оформлені відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Щодо позовних вимог в частині оскарження призову ОСОБА_1 , який відбувся 23.04.2025 р., на військову службу під час мобілізації на особливий період, суд зазначає наступне. В обґрунтуванні позовних вимог позивач вказує про незаконну його мобілізацію, оскільки він мав право на відстрочку від призову на військову службу, а також те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 не був уповноважений вчиняти дії по мобілізації відносно позивача, оскільки місце проживання ОСОБА_1 належить до території здійснення військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому він перебував на обліку до 23.04.2025 року.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 22 та п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 (далі Порядок №1487) взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.

Відтак, взяття та виключення військовозобов`язаного з військового обліку повинне відбуватися у спосіб визначений відповідним порядком.

Згідно з абз. 12 п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Відповідно до п. 3 Порядку № 560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Згідно з п. 16 Порядку № 560 керівники територіальних органів (підрозділів) поліції з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження про проведення заходів мобілізації відповідного голови (начальника) обласної, Київської та Севастопольської міської, районної держадміністрації (військової адміністрації): забезпечують участь поліцейських у здійсненні заходів щодо оповіщення резервістів та військовозобов`язаних разом з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або у складі груп оповіщення; організовують за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ або розвідувальних органів України, адміністративне затримання та доставлення органами (підрозділами) поліції до зазначених центрів та органів резервістів та військовозобов`язаних, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Адміністративне затримання таких осіб здійснюється незалежно від їх місця перебування на військовому обліку. У такому разі особа доставляється до найближчого територіального центру комплектування та соціальної підтримки або органів СБУ, або відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Таким чином, нормами чинного законодавства унормовано порядок призову, а також взяття ТЦК та СП незалежно від місця їх перебування на військовому обліку, що спростовує доводи позивача про протиправність взяття його на облік у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_11 складено повістку №2471205 від 16.02.2025 р. із зобов`язанням позивача з`явитись для уточнення даних на 01.03.2025 р., однак у визначений строк позивач не прибув вчасно за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_12 під час здійснення заходів оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом 23.04.2025 р. було зупинено позивача, який перебував в активному розшуку у Національній поліції Україні за номером Е1490250 від 01.03.2025 р. по причині того, що не прибув вчасно за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_9 . Крім того, 23.04.2025 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 були вжитті заходи щодо мобілізації позивача, а саме, позивач був знятий з обліку в Четвертому відділі та поставлений в ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому було проведено ВЛК та визнано його придатним до військової служби. При цьому, як вже було встановлено судом, позивач право на відстрочку не заявляв і не пред`являв, у зв`язку із чим ТЦК та СП було правомірно прийнято наказ від 23.04.2025 р. №168 про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації. Крім того, матеріали справи містять копію заяви молодшого лейтенанта ОСОБА_1 від 23.04.2025 р. про його постановку на військовий облік у зв`язку із призовом на військову службу по мобілізації. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що позивач звернувся щодо взяття на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_13 .

На підставі вказаного суд вважає, що мобілізація позивача відбулась законно та у передбаченому нормами чинного законодавства порядку, а ІНФОРМАЦІЯ_1 у спірних правовідносинах не вчиняв протиправних дій та не приймав незаконних рішень відносно позивача.

Щодо оскарження бездіяльності Міністерства оборони України щодо незабезпечення контролю за дотриманням процедури призову на військову службу по мобілізації ОСОБА_1 та обов`язку вказаного суб`єкта владних повноважень прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби Збройних Сил України із виключенням зі списків особового складу військової частини, за місцем проходження військової служби, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що згідно з ч.7 ст.23 Закону №3543-ХІІ та норм Положення № 154 перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Приписами ч. 7 ст. 26 Закону № 2232-XII встановлено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення № 1153/2008).

Згідно з пп. 2 п. 225 та п. 242 Положення № 1153/2008 під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану до оголошення демобілізації) на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу звільнення із військової служби військовослужбовців у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами здійснюється командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Суд звертає увагу, що відповідно до положень ст. 3 Закону України "Про Збройні Сили України" організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

На підставі вказаного суд встановив, що Міноборони у спірних правовідносинах не здійснює функції та повноваження щодо організації призову військовозобов`язаних чи контролю за дотриманням процедури призову на військову службу по мобілізації, а звільнення з військової служби відноситься до компетенції відповідної військової частини (навчального закладу), в якому проходить військову службу позивач. Таким чином, судом не встановлено, а позивачем не доведено порушення його прав та інтересів Міністерством оборони України. При цьому, як встановлено судом по даній справі та підтверджено відповідними доказами, призов позивача відбувся на законних підставах та у відповідності до вимог чинного законодавства, а отже відсутні будь - які порушення з боку відповідачів в даній справі, як і підстави для задоволення позову.

Решта доводів сторін не спростовують висновків суду щодо необґрунтованості та безпідставності заявленого позову та відсутності підстав для його задоволення.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі матеріалів справи було встановлено, що заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу до ТЦК та СП не надходило, доказів вказаного матеріали справи не містять, а позивачем не надано, а отже обов`язок розгляду вказаної заяви відповідно для відповідачів не виникав, у зв`язку із чим у діях відповідача відсутні протиправні дії чи бездіяльність. Крім того, суд дійшов висновку про відсутність порушень з боку відповідачів в частині організації та проведення заходів по мобілізації позивача, а позивачем не доведено належним засобами доказування порушення відповідачем його прав та інтересів, а отже відсутні підстави для задоволення позову.

Судові витрати

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки відповідач не поніс відповідні витрати з розглядом справи, суд не вирішує питання про їх стягнення.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників процесу:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідачі: ІНФОРМАЦІЯ_14 підполковник ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ); ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ); Міністерство оборони України (проспект Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168, ).

Суддя Т.М. Брезіна