Справа № 240/9392/24
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9392/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Г.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

03 листопада 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Моніча Б.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Тернопільської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Контакт" до Тернопільської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Контакт" звернулося до суду з позовом до Тернопільської митниці, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів від 14.03.2024 №UA403070/2024/000081/2;

- визнати протиправною і скасувати видану Тернопільською митницею Держмитслужби України картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.03.2024 №UA403070/2024/000134.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року позов задоволено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

11.11.2016 між компанією Xiamen Mastone Eguipment Co. (Китай) (продавець) та Приватним підприємством "Контакт" (Україна) (покупець) укладено контракт №KSA-161111, на підставі якого до України ввезено товари.

06.03.2024 позивачем подано до відділу митного оформлення №3 митного посту "Тернопіль" Тернопільської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію типу ІМ-40 №24UA31U7 для здійснення митного оформлення ввезених для підприємства товарів, в т.ч.:

товару №1 - "Каменерізальні верстати з комплектом інструментів моделі MАS-12 та MАS-1600. Всього 4 комплекти" загальною вартістю 34020 дол. США, вага нетто 19200 кг, за кодом згідно УКТЗЕД , заявивши митну вартість цього товару за основним (1, першим) методом визначення митної вартості, тобто за ціною договору (вартістю операції), виходячи з вартості 1,77 дол. США за 1 кг товару;

товару №2 - "Рейки направляючі до каменерізальних верстатів - 10 шт." загальною вартістю 2200 дол. США, вага нетто 1940 кг, за кодом згідно УКТЗЕД , заявивши митну вартість нього товару за основним (1, першим) методом визначення митної вартості, тобто за ціною договору (вартістю операції), виходячи з вартості 1,13 дол. США за 1 кг товару.

Факт придбання вказаного товару підтверджувався контрактом №КSА-161111 від 11.11.2016 з фірмою "Xiamen Messen Building Material Co., Lt." (Китай), доповненням №6 від 04.04.2022 та №7 від 05.07.2023 до цього контракту, проформою-інвойсом № КSА-2311 від 08.11.2023, комерційним інвойсом №UAS-231108U від 08.11.2023, пакувальним листом №UAS-231108U від 08.11.2023, експортною митною декларацією №00669202 від 06.12.2023.

Всі ці документи зазначені в графі 44 ЕМД №24UA31U7, що підтверджується також електронним повідомленням декларанта від 06.03.2024.

До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення був наданий відповідний пакет документів.

Відповідач 13.03.2024 надіслав позивачу лист, у якому зазначив: «У зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості та наявними розбіжностями товарів № 1,2 які є обов`язковими при її обчисленні, а саме фактурну вартість, не подано до митного органу митну декларацію країни відправлення. Прошу відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ надати документи: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст, 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; - копію митної декларації країни відправлення. Прошу відповідно до ч. 4 ст 53 МКУ надати документи: - виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; - довішюву інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичниші та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; - розрахунок ціни (калькуляцію). Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

Листом поясненням №1 від 13.03.2024 декларантом на вимогу Тернопільської митниці до митної декларації додатково було надано:

- Коносамент № GRE23120011 від 16.12.2023:

- Паспорт верстата MАS-12;

- Паспорт верстата MАS-1600;

- Лист-пояснення від 12.032024;

- Довіреність №311 від 11.03.2024;

- Експортна МД №00669202 від 06.12.2023.

Крім того, у листі № 1 від 13.03.2024 декларант повідомив митницю про те, що більше додаткової інформації надано не буде.

За результатами опрацювання документів, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UА403070/2024/000081/2 від 14.03.2024 та картка відмови в митному оформленні товарів № UА403070/2024/00134 від 14.03.2024.

Підставою для прийняття вказаних рішень стали встановлені відповідачем наступні розбіжності:

У коносаменті від 16.12.2023 GRE23120011 зазначено судно/рейс MSC SAMAR V. 348W, що не відповідає відомостям вказаним у копії митної декларації країни відправлення від 06.12.2023 №00669202 - MSC DILETTA FJ347W.

У копії митної декларації країни відправлення від 06.12.2023 №00669202 наявне посилання на коносамент (накладна) № 233763168, однак у коносаменті з цим номер, що поданий до митного оформлення, зазначено відправника та одержувача товару, що не відповідає товаросупровідним документам.

Прайс-лист від 01.07.2023 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки DАР Тернопіль, що обмежує комкурентність;

Експертний Висновок Житомирської Торгово-Промислової палати від 04.03.2024 №В-215, що визначає ринкову вартість обладнання на підставі цін, які склалися на аналогічне обладнання на ринку за кордоном без врахування витрат на навантаження, транспортування, страхування до кордону які мають враховуватися при визначені митної вартості, та й стосується він лише каменерізального окантовочного верстата в комплекті з з інструментом моделі MАS -12 та каменерізальтного верстата в комплекті з інструментом моделі MАS -1600,

Згідно пункту 7 зовнішньоекономічного договору від 11.11.2016 №КSА-161111 продавець має надати покупцеві Свідоцтво про форму Походження товарів - даний документ до митного оформлення не надавався.

Враховуючи вищезазначене, наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі.

За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст. 57 Митного кодексу України, не дійшли згоди про можливість визначення митної вартості згідно з положеннями статтею 58 Митного кодексу України. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59 63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МКУ.

За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості товару: Товар № 1 згідно з ЕМД від 02.02.2024 24UА72U5 на рівні 4,17 дол США/кг., (20016,00 USD/шт.). Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось, Товар №2 згідно з ЕМД від 12.02.2024 24UА40U1 на рівні 2,52 дол США/кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Не погоджуючись з вказаним рішенням та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить із наступного.

За визначеннями, наведеними у пунктах 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль-сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

У частині 2 статті 52 МК України зазначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Частиною першою статті 53 МК України врегульовано, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено,-банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності-інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування,-страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті забороняється (частина п`ята статті 53 МК України).

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 12.03.2019 у справі №820/8016/15 та від 26.11.2019 у справі №821/107/16.

Статтею 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 58 МК України закріплено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

За приписами частин четвертої п`ятої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті-це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до митного оформлення було надано наступний перелік документів:

- пакувальний лист № UAS-231008U від 08.11.2023;

-рахунок-проформа № КSА-2311 від 08.11.2023;

-рахунок-фактура (інвойс) № UAS-231108 від 08.11.2023;

-коносамент № MAEU 233763168 від 20.12.2023;

- коносамент №GRE23120011 від 16.12.2023;

-накладна УМВС № 53810309 від 22.02.2024;

-супровідний документ T1 № 24ROCT23 від 20.02.2024;

-декларація про походження товару № UAS-231108 від 08.11.2023;

- бухгалтерська довідка за вересень 2022 від 08.11.2023;

-прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 01.07.2023;

-висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № В-215 від 04.03.2024 з додатками;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору № 6 від 04.04.2022;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору № 7 від 05.07.2023;

- зовнішньоекономічний договір №КSА-161111 від 11.11.2016;

- 5520* б/н від 06.03.2024;

- інші некласифікованідокументи- скоригована митна декларація №403030/2022/019267 від 23.10.2023;

- інші некласифікованідокументи- паспорт верстата МАS-12 від 07.03.2024;

- інші некласифікованідокументи- паспорт верстата МАS-1600 від 07.03.2024;

- інші некласифікованідокументи - довіреність №311 від 11.03.2024;

- інші некласифікованідокументи- лист-пояснення б/н від 12.03.2024;

- інші некласифікованідокументи- переклад експортної МД від 06.12.2023;

- інші некласифікованідокументилист-пояснення №1 від 13.03.2024;

-судове рішення у справі цивільної, господарської або адміністративної юрисдикції № 240/25571/22 від 22.03.2023;

-судове рішення у справі цивільної, господарської або адміністративної юрисдикції № 240/25573/22 від 23.01.2023;

- судове рішення у справі цивільної, господарської або адміністративної юрисдикції № 240/7958/23 від 14.06.2023;

- копія митної декларації країни відправлення № 00669202 від 06.12.2023.

Досліджуючи вказані докази, суд першої інстанції вказав, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що у даному випадку документами, які підтверджують фактурну вартість товару та суму, яка підлягає сплаті за товар, імпортований підприємством, є: пакувальний лист № UAS-231008U від 08.11.2023; рахунок-проформа № КSА-2311 від 08.11.2023; рахунок-фактура (інвойс) № UAS-231108 від 08.11.2023; митна декларація країни відправлення № 00669202 від 06.12.2023.

Всі ці документи були надані митниці та підтверджують вартість товару та суму, яка підлягала сплаті позивачем на користь продавця.

В свою чергу, підтвердженням обґрунтованості ціни верстатів моделі MАS-12 і MАS-1600 є і цінова інформація від "Xiamen Messen Building Material Co., Ltd." на сайті Глобальної платформи електронної комерції для торгівлі камінням та каменеобробних виробів міжнародного будівельного ринку для В2В ( https://www.stonecontact.com/Product Machinery ), де вартість верстатів моделі MАS-12 і MАS-1600 становить відповідно 8500 і 8510 дол. США за одиницю товару на умовах поставки DAP Україна, Молдова, як і в комерційній пропозиції Продавця. На умовах FOB прайс-ціна складає відповідно 6500 і 6510 дол. США.

Крім того, судова колегія зауважує, що за умовами зовнішньоекономічного контракту від 11.11.2016 №KSA-161111 та доповнення №6 від 04.04.2022, товар поставляється на умовах DAP Тернопіль, а його вартість визначається в проформі-інвойсі, підписаному сторонами контракту.

Поставка на умовах DAP Інкотермс (англ. Delivered At Place Поставка в місце призначення), продавець несе ризики за вантаж до моменту його доставки в місце призначення. Умова може застосовуватися до будь-якого способу перевезення.

За умовами DAP вантажовідправник передає товар одержувачу готовим до розвантаження в кінцевому пункті призначення. Всі транспортні витрати лягають на продавця, у той час як митне оформлення (для імпорту) оплачує покупець.

Отже, поставка на умовах DAP Інкотермс не передбачає обов`язку позивача, як покупця товару щодо оплати послуг з перевезення та страхування товару до позивача та, відповідно, обов`язку отримання від продавця товару документів, які підтверджують зазначені витрати.

Більше того, згідно доповнення до контракту №7 від 05.07.2023 до контракту страхування вантажу на умовах поставки DAP Тернопіль не здійснюється

Враховуючи викладене, судова колегія зазначає, що позивач не зобов`язаний був включати в митну вартість імпортованого товару страхування і транспортні витрати Продавця та підтверджувати їх відповідачу.

Твердження апелянта про те, що прайс-лист Продавця товару про ціни на умовах DAP Тернопіль якимось чином обмежує конкурентність є безпідставним, оскільки він є комерційною пропозицією для необмеженого кола осіб на території України. Крім того, право визначати ціну продажу своєї продукції та умови її поставки, а також спосіб формування та відображення пропозиції, належить саме Продавцю/виробнику цієї продукції і не відноситься до компетенції митних органів країни придбання.

В свою чергу, прайс-лист не є первинним документом бухгалтерського обліку, на підставі прайс-листа не здійснюється ані оплата, ані поставка товару. На підставі відомостей, що зазначені в прайс-листі не формується та не визначається митна вартість товарів, в зв`язку з чим будь-які сумніви в правильності його складання не повинні впливати на висновок митного органу про необхідність коригування митної вартості товару

У статті VII ГАТТ не міститься обов`язку або рекомендацій щодо дотримання певної форми при створенні та наданні прайс-листів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховниим Судом у постанові від 10.05.2023 року по справі № 815/1780/17.

Додатковим підтвердженням дійсності фактурної вартості верстатів MАS-12 та MАS-1600 є експертний висновок Житомирської ТПП від 04.03.2024 №В-215, в якому зазначено, що ринкова вартість вказаних верстатів відповідає вартості в товаросупровідних документах.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з твердженнями апелянта, що згідно висновку Житомирської ТПП невірно визначено ринкову вартість оцінюваного товару, оскільки митні органи не наділені правом ревізувати висновки ТПП, які згідно ст.11 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" є обов`язковими для застосування на всій території України.

Крім того, апелянтом не наведено будь-яких обґрунтованих доводів, чому в даному випадку ТПП, визначаючи ринкову вартість товару, повинна включати до неї витрати на навантаження, страхування та перевезення до кордону, враховуючи умови поставки DAP, відповідно до правил Інкотермс-2010.

Стосовно посилань митного органу як на розбіжність у документах, що підтверджують митну вартість оцінюваного товару, зазначення у коносаменті № GRE23120011 від 16.12.2023 "судно/рейс", які не відповідають відомостям у копії митної декларації країни відправлення № 00669202 від 06.12.2023, то судова колегія вважає їх безпідставними, оскільки згідно умов поставки DАР витрати на транспортування вантажу до визначеного місця лягають на Продавця і не мають значення для Покупця, яким саме чином йому був доставлений товар. Проте ці обставини митниця залишила без уваги.

Крім того, коносамент і митна декларація із вказаними номерами до митного оформлення разом з ЕМД № 24UA82U1 не подавалися, оскільки стосуються іншої зовнішньоекономічної операції.

Жодним чином не впливає на митну вартість товару і зазначення в накладній №233763168 інших відправника і одержувача вантажу, ніж вказані в товаросупровідних документах, як стверджує відповідач, оскільки: Non-negotiable waybill №233763168 є морською необоротною накладною, яка виступає як факультативний документ, дійсний безпосередньо між пунктом навантаження та пунктом розвантаження при морських перевезеннях, не є товаророзпорядчою формою, а лише свідчить про прийняття вантажу та наявність укладеного договору транспортування. Вказані в накладній №233763168 відправник і одержувач вантажу є логістичними компаніями, задіяними в його перевезенні.

В якості товаророзпорядчого документу, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу в даному випадку виступає коносамент № GRE23110082 від 16.12.2023, який надавався відповідачу, проте, як зазначалося вище, він не впливає на митну вартість імпортованого нами товару, оскільки за умовами поставки DAP саме Продавець несе всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення.

З урахуванням вказаного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність митним органом, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.

При цьому, митний орган належно не обґрунтував своє рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.

Фактично в спірному випадку всі сумніви відповідача в заявленій митній вартості товару ґрунтуються на тому, що за наявною у відповідача інформацією вона є нижчою за вартість ввезених на митну територію України аналогічних товарів раніше. При коригуванні митної вартості товарів відповідачем не здійснено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням ч.2 ст.55 Митного кодексу України.

За основу для коригування оцінюваних товарів взято інформацію щодо вартості товару: Товар № 1 «Каменерізальні верстати з комплектом інструментів» за основу для коригування взято лінію для розпилювання каменю виробництва Quanchou DAFON Machinery Co.Ltd (Китай), який поставлявся в Україну за умовами поставки FOB згідно Інкотермс. Коригування при цьому не здійснювалося, про що заявляє і сам відповідач. Тобто в такому випадку митна вартість включає в себе як мінімум фактурну вартість і вартість морського перевезення. В той же час на умовах поставки DAP витрати на перевезення до визначеного місця лягають на Продавця і не можуть додаватися до фактурної вартості при визначенні митної вартості. Крім того, неможливо порівнювати верстат з лінією верстатів.

По товару №2 «Рейки направляючі до каменерізальних верстатів типу MАS-12» за основу для коригування взято частини верстатів пиляльних для обробки керамічної плитки (плиткорізи), країна виробництва Китай, які також поставлялися за умовами поставки FOB згідно Інкотермс. Коригування при цьому також не здійснювалося.

З викладеного вбачається, що відповідачем не доведено наявність достатніх підстав для здійснення коригування митної вартості ввезенного для позивача товару ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції.

Також, відповідачем не наведено належного обґрунтування використання саме вказаних митних декларацій для визначення митної вартості ввезеного позивачем товару, не доведено, що витребувані митним органом у декларанта документи є документами, необхідними для усунення (спростування) саме тих розбіжностей, які мали місце на думку митного органу в документах, поданих позивачем до митного оформлення товару, та не надано обґрунтованих доводів й, відповідно, не доведено наявності правових підстав для обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товару за ціною договору.

Використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

З огляду на викладене, а також зважаючи на протиправність аргументів митного органу, викладених у оскаржуваному рішенні, відповідачем протиправно не застосовано перший метод визначення митної вартості товару за ціною угоди та визначено митну вартість товарів за резервним методом.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Наразі, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Тернопільської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Моніч Б.С.