Справа № 520/15001/25
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 р. Справа № 520/15001/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О.) від 25.08.2025 по справі № 520/15001/25

за позовом ОСОБА_1

до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи", Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому прость суд:

- визнати протиправними дії КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо проведення 24.12.2024 заочно повторного огляду ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за результатами якого він не визнаний інвалідом з 21.04.2023, а Рішення Слобідської міжрайонної МСЕК скасовано;

- скасувати довідку № 69 КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» від 24.12.2024 про невизнання інвалідом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 38 від 07.03.2025 про припинення виплати пенсії та скасування рішення від 09.05.2023 за № 38 про призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи", Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправними дії КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо проведення 24.12.2024 заочно повторного огляду ОСОБА_1 , за результатами якого ОСОБА_1 не визнаний інвалідом з 21.04.2023, а Рішення Слобідської міжрайонної МСЕК скасовано.

Скасовано довідку № 69 КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» від 24.12.2024 про невизнання інвалідом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України № 38 від 07.03.2025 про припинення виплати пенсії та скасування рішення від 09.05.2023 за № 38 про призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягнуто з Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» (вул. Літературна, буд. 6,м. Харків, 61058, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що згідно з довідкою про невизнання інвалідом № 69 від 24.12.2024, виданою Комунальним закладом охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи", ОСОБА_1 з 21.04.2023 не визнаний інвалідом. З 01.03.2025 виплату пенсії призупинено у зв`язку зі скасуванням ІІ групи інвалідності та на підставі рішення головного управління від 07.03.2025 № 38 (довідка від 24.12.2024 № 69 Харківської обласної державної адміністрації Департаментом охорони здоров`я КЗОЗ "Обласний центр медико-соціальної експертизи" про невизнання інвалідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дати встановлення 21.04.2023.), вважає що рішення прийняте у відповідності до закону.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти її задоволення заперечував та просив відмовити. Вказав, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване та законне рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 21.04.2023 Міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією КЗОЗ «ОЦМСЕ» ОСОБА_1 було встановлено другу групу інвалідності, причина інвалідності «Загальні захворювання». Інвалідність встановлена на строк до 01.05.2025, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 699382.

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області № 38 від 09.05.2023 позивачу призначено пенсію по інвалідності ІІ групи.

Також ОСОБА_1 було видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 11.05.2023 з терміном дії до 30.04.2025.

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області № 38 від 07.03.2025 було скасоване Рішення № 38 від 09.05.2023 про призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності ІІ групи з дати призначення пенсії. Підставою для скасування рішення вказано Довідку про невизнання інвалідом від 24.12.2024 № 69, видану КЗОЗ «ОЦМСЕ».

Відповідно до Довідки про невизнання інвалідом від 24.12.2024 № 69, ОСОБА_1 24.12.2024 оглядався заочно РЕК № 1 КЗОЗ «ОЦМСЕ» і за результатами такого огляду був не визнаний інвалідом з 21.04.2023. Рішення Слобідської міжрайонної МСЕК скасовано.

Вважаючи дії відповідачів щодо невизнання його інвалідом та скасування пенсії протиправними позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що КЗОЗ «ОЦМСЕ» було порушено процедуру проведення перевірки обґрунтованості рішень та/або переогляду шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно позивача, а тому довідка № 69 про невизнання інвалідом є протиправною та підлягає скасуванню. З огляду на те, що саме протиправна довідка № 69 про невизнання інвалідом стала підставою для прийняття ГУ ПФУ в Харківській області Рішення № 38 від 07.03.2025 про припинення виплати пенсії, то і таке рішення суд вважає протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною третьою статті 4 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким, зокрема, визначено підстави припинення пенсійних виплат, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом № 1058, можуть застосовуватися за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Відповідно до статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; (Положення пункту 2 частини 1 статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення КС 25-рп/2009 від 07.10.2009 року 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Згідно з частиною 3 цієї статті у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.

Зазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.

У цій справі позивач в тому числі оскаржує рішення Головного управління Пенсійного фонду України № 38 від 07.03.2025 про припинення виплати пенсії та скасування рішення від 09.05.2023 за № 38 про призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Як установлено судом із матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію по інвалідності ІІ групи з 21.04.2023, призначену відповідно до Закону України № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі заяви від 02.05.2023 за № 2488, виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 699382 від 21.04.2023, виданої міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією м. Харкова.

З 01.03.2025 позивачу призупинено виплату пенсії. Підставою для призупинення виплати пенсії стало надходженням до ГУ ПФУ в Харківській області довідки від 24.12.2024 № 69 про невизнання інвалідом ОСОБА_1 , з дати встановлення - 21.04.2023, на підставі чого й було прийнято рішення № 38.

Отже, судом установлено, що виплата пенсії позивачу припинена у зв`язку зі скасуванням рішення Міжрайонної Слобіської медико-соціальної експертної комісії від 21.04.2023 за № 699382 відносно позивача, на підставі якого позивачу було призначено пенсію по інвалідності з 21.04.2023.

У матеріалах справи міститься копія довідки № 69 про невизнання позивача інвалідом з 21.04.2023, що складена у зв`язку зі скасуванням рішення Міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії від 21.04.2023 за № 699382 щодо встановлення ІІ групи інвалідності позивачу з 21.04.2023.

Водночас, як встановлено судом першої інстанції, КЗОЗ «ОЦМСЕ» було порушено процедуру проведення перевірки обґрунтованості рішень та/або переогляду шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно позивача, а тому довідка № 69 про невизнання інвалідом визнана протиправною та скасована.

З огляду на те, що саме протиправна довідка № 69 про невизнання інвалідом стала підставою для прийняття ГУ ПФУ в Харківській області Рішення № 38 від 07.03.2025 про припинення виплати пенсії, то і таке рішення є підлягає скасуванню.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Крім того, колегія суддів зазначає, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не визнавав дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при прийнятті рішення № 38 від 07.03.2025 протиправними, водночас, з огляду на те, що таке рішення прийнято на підставі довідки КЗОЗ «ОЦМСЕ» № 69, яка в судовому порядку скасована, тому суд виснував, що й підстави для прийняття спірного рішення вже відсутні, а тому воно підлягає скасуванню.

Інших підстав для припинення позивачу виплати пенсії з 01.03.2025 відповідачем не повідомлено.

За встановлених обставин, враховуючи межі апеляційного перегляду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову та з обраним судом першої інстанції способом захисту прав позивача.

Доводи апеляційної скарги правомірність висновків суду першої інстанції не спростовують та не є підставою для скасування судового рішення в оскаржуваній частині.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суд - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2025 по справі № 520/15001/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов