Справа № 420/15804/25
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/15804/25
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

при секретарі Потомському А. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в особі Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг № 96 від 20.03.2025 р. про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області № 442/25 від 01.02.2025 р. про розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із прожиткового мінімуму станом на 01.01.2024 року - 3028,00 грн.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату з 05 червня 2024 року судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеський області № 442/25 від 01.02.2025 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, виходячи із прожиткового мінімуму станом на 01.01.2024 року - 3028,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що рішенням Вищої ради правосуддя від 04.06.2024 р. за №1708/0/15-24 позивача було звільнено з посади судді Приморського районного суду м. Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку. З 06.08.2024 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів.

01.02.2025 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 року № 420/30349/24 видано довідку № 442/25 від 01.02.2025 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із прожиткового мінімуму станом на 01.01.2024 року - 3028,00 гривень.

13.03.2025 року позивач звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок їй щомісячного грошового утримання судді у відставці на підставі вказаної довідки.

За принципом екстериторіальності заява була передана для вирішення Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області.

20.03.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в особі Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг рішенням від 20.03.2025 р. № 96 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відмовило з посиланням на те, що вищевказана довідка видана на виконання рішення суду. Проте рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 року № 420/30349/24 жодних зобов`язань на органи Пенсійного фонду України щодо призначення або перерахунку пенсії покладено не було.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, тому звернулася до суду з даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в особі Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг № 96 від 20.03.2025 р. про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області № 442/25-Вих. від 01.02.2025 р. про розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із прожиткового мінімуму станом на 01.01.2024 року - 3028,00 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату з 05 червня 2024 року судді у відставці Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеський області № 442/25-Вих. від 01.02.2025 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, виходячи із прожиткового мінімуму станом на 01.01.2024 року - 3028,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати розмірі 968,96 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги Головним управлінням зазначено, що положення абзацу 5 статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому підстави для застосування прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб з 01.01.2024 у розмірі 3028 гривні для визначення базового розміру посадового окладу судді відсутні.

Також апелянт посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені в постанові від 24.04.2025 року по справі № 240/9028/24.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Вищої ради правосуддя від 04.06.2024 року № 1708/5/15-24 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Приморського районного суду м. Одеси у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 року по справі № 420/30349/24, яке набрало законної сили 21.01.2025 року, визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із застосуванням для визначення посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, встановленого ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік з 01 січня 2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн.; зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області виготовити та видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 01.08.2024 року, в якій нарахувати суддівську винагороду з розрахунку встановленого ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік з 01 січня 2024 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн. (в ЄДРСР рішення № 123905179).

01.02.2025 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеський області, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 року по справі № 420/30349/24, що набрало законної сили, позивачу видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 442/25-Вих (а.с. 21 зв. бік).

13.03.2025 року позивач звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вищевказаної довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеський області від 01.02.2025 року (а.с.25).

За принципом екстериторіальності заява позивача була передана для вирішення Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області.

20.03.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в особі Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг рішенням № 96 у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відмовило з посиланням на те, що вищевказана довідка видана на виконання рішення суду. Проте рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 року № 420/30349/24 жодних зобов`язань на органи Пенсійного фонду України щодо призначення або перерахунку пенсії покладено не було (а.с. 36).

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у ГУ ПФУ у Львівській області передбачених Законом №1402-VIII та Порядком №3-1 підстав для перерахунку позивачу довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеський області № 442/25-Вих. від 01.02.2025 р., а тому рішення ГУ ПФУ у Львівській області № 96 від 20.03.2025 р. про відмову в такому перерахунку є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного.

Стаття 130 Конституції України визначає, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIІІ).

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (частина четверта статті 142 Закону № 1402-VIII).

Згідно із частиною першою статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частинами другою-четвертою статті 135 Закону № 1402-VIII визначено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема, судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999р. №966-XIV, відповідно до статті 1 якого прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

Частиною третьою статті 4 Закону №966-XIV визначено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 у розмірі 2684,00 грн.; для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 у розмірі 3028,00 грн.; для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 гривні.

Отже, окремими приписами законів України Про Державний бюджет України на 2023 та 2024 роки, з 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року відповідно встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді.

Виходячи з наведених положень законів України про Державний бюджет, пенсійний орган у спірних рішеннях наполягає на тому, що суддівська винагорода для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2023 р. та 01.01.2024 р. має бути визначена із урахуванням розміру прожиткового мінімуму 2102 грн.

Питання наявності підстав для застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом про Держбюджет станом на 1 січня календарного року, для розрахунку посадового окладу судді було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду.

Так, у постанові від 24 квітня 2025 року по справі № 240/9028/24 Велика Палата Верховного Суду зазначила наступне.

Безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі №966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Водночас, законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.

Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

З метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі №280/1233/22 та 21 березня 2024 року у справі №620/4971/23, і зазначила про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що незалежно від того, чи перераховані всі судові рішення, в яких викладений правовий висновок, від якого вона відступила, суди під час вирішення спорів у подібних правовідносинах мають враховувати саме останній правовий висновок Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці прямо залежить від розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, тому колегія суддів вважає, що наведені висновки Великої Палати Верховного Суду є релевантними до даної справи.

За таких обставин, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 24.04.2025р. у справі №240/9028/24, з 01.01.2025 р. для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повинен застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до абзацу п`ятого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», а саме: 2102,00 грн.

Разом з тим, у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 442/25 від 01.02.2025 року, суддівська винагорода для визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 р. обчислена із прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що вказана довідки видана на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 року по справі № 420/30349/24, яке базувалося на судовій практиці, від якої Велика Палата Верховного Суду відступила у постанові від 24.04.2025р. у справі №240/9028/24.

Відтак, враховуючи зміну правової позиції Великою Палатою Верховного Суду, колегія суддів доходить висновку, що у спірних правовідносинах відсутні підстави вважати дії та рішення відповідачів протиправними, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони (ч. 2 ст. 50 КАС України).

Оскільки, у даному випадку пенсійний фонд не був залучений до участі у справі № 420/30349/24, з урахуванням ч. 2 ст. 50 КАС України обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді даного позову.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 313, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено та підписано 04 листопада 2025 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова