Справа № 214/8531/25
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/8531/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 листопада 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

за участю

секретаря судового засідання Гайдученко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі адміністративну справу № 214/8531/25 за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Корнєв Максим Юрійович до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ПС №001307 від 20.08.2025,-

ВСТАНОВИВ:

29.09.2025 року адвокат Корнєв М.Ю., який представляє інтереси ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд: скасувати постанову ПС №001307 від 20.08.2025 року по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.4 ст.132-2 КУпАП.

В обґрунтування свого позову зазначив, що на електронну пошту АТ «Південний ГЗК» від відповідача надійшло повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст.132-2 КУпАП від 21.07.2025 року. Зі змісту акту, доданого до повідомлення №64252 2524-25 серї ОАР №007256 про проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від 14.07.2025, вбачається наступне: 14.07.2025 о 10-10 годині проведено перевірку транспортного засобу марки SCANIA номерний знак НОМЕР_1 . Під час перевірки виявлено порушення: товарно-транспортна накладна складена з порушенням вимог ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відсутні обов`язкові реквізити, а саме: коди ЄДРПОУ, або РНОКПП замовника, вантажовідправника і вантажоодержувача, відсутня інформація на паперовому носії режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_2 за 14.07.2025 з діючого та повіреного татографа. Перевищення встановлених законодавством вагових норм склало 40,53%, а саме 53,40 т, чим порушив вимоги ст.48 та п.22.5 ПУМУ 1306 від 10.10.2001, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» ч.1 абз.17 перевищення встановлених законодавством вагових норм понад 30% при перевезенні подільного вантажу, ч.1 абз.3 Перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст.48 цього Закону.

Позивач категорично не погоджується з висновками відповідача щодо наявності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 чт.132-2 КУпАП, вважає постанову про накладення адміністративного стягнення від 20.20.2025 ПС №001307 безпідставною, необґрунтованою, протиправною, відповідно такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує, мотивуючи тим, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складена за ч.4 ст.132-2 КУПАП та порядок її розгляду відповідає вимогам КУпАП. Факт правопорушення був зафіксований належними доказами.

Указав, що 14.07.2025 року відповідно до направлення на рейдову перевірку № 000218 від 10.07.2025 року проводилася рейдова перевірка транспортних засобів у Дніпропетровській області, а/д Р74. В тому числі документальний ваговий контроль, за результатом якого складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 000475. Водієм транспортного засобу ОСОБА_3 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) надано товарно-транспортну накладну № 9 від 14.07.2025 із зазначеною масою ТЗ з вантажем 53,40 тон, що не відповідає нормативно встановленим законодавством ваговим параметрам (38 тон).

Отже посадовими особами Укртрансбезпеки було встановлено, що вантажовідправником було внесено до документу на вантаж, а саме: ТТН № 9 від 14.07.2025 відомості про масу вантажу, що не відповідає нормативно встановленим законодавством ваговим параметрам, а саме: повна маса транспортного засобу склала 53400 кг (зазначена маса вантажу та маса транспортного засобу без навантаження), що перевищує нормативно встановлені законодавством вагові параметри на 40,53 %, чим порушено вимоги п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р.

Відповідно до наданої водієм ТТН № 9 від 14.07.2025 вантажовідправником є ПРАТ «ПІВДГЗК». Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) виявлене порушення, є адміністративним правопорушенням, зокрема внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно- транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри. Перевіркою зафіксовано перевищення вагових параметрів транспортного засобу позивача шляхом проведення документального вагового контролю відповідно до вимог підпункту 5-1 пункту 1 «Порядку здійснення габаритно- вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007.

При обчисленні фактичної маси транспортного засобу разом із вантажем контролюючим органом розраховувалася: зазначена в ттн маса вантажу та маса транспортного засобу (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу без навантаження). Загальна маса транспортного засобу із навантаженням склала 53,40 т при нормативно допустимій 38 т. Такі вагові перевантаження транспортного засобу є недопустимими, оскільки спричиняють значну шкоду суспільству, руйнують дороги України. Зауважив, що позивачем не надано жодних доказів, що підтвердили б існування вищезазначених підстав для звільнення від адміністративної відповідальності.

Позивач скористався правом подання відповіді на відзив, мотивував її тим, що документ під назвою «Товарно-транспортна накладна №9 від 14.07.2025»: по-перше: не є первинним документом; по-друге: ані за змістом, ані за формою не є «товарно-транспортною накладною»; по-третє: складено не АТ «ПІВДГЗК» відповідно не є доказом, у розумінні ч.1 ст.251 КУпАП, а відтак, не може встановлювати наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-2 КУпАП, та вину позивача в його вчиненні. Крім того, посилається на те, що відповідача було завчасно повідомлено, про те, що уповноваженою особою Товариства, що наділена повноваженнями щодо контролю за внесенням даних до ТТН та подальшого її підписання, є саме заступник Генерального директора з комерційних питань Борисов Олександр, оскільки саме він є відповідальним як за організацію процесів перевезення вантажів АТ «ПІВДГЗК», так і, безпосередньо, за взаємовідносини з перевізниками.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, встановив таке.

Так 14.07.2025 проведено перевірку транспортного засобу марки SCANIA номерний знак НОМЕР_1 року відповідно до направлення на рейдову перевірку № 001549. В тому числі документальний ваговий контроль, за результатом якого складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 000475 (а.с.21).

20.08.2025 року в.о. Начальника відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Дяденчуком Д.В. складено постанову №001307, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за порушення ч. 4 ст. 132-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51000 грн, за те, що 14.07.2025 року при перевірці було виявлено порушення: внесення уповноваженою особою вантажовідправника АТ «ПівдГЗК» відомостей про масу вантажу до товарно-транспортної накладної №9 від 14.07.2025, що перевозився вантажним автомобілем SCANIA номерний знак НОМЕР_1 , які не відповідають нормативно встановленим законодавством ваговим параметрам, а саме: зазначена маса - 534 - кг, що перевищує нормативно встановлені законодавством вагові параметри на 40,53%, чим порушено вимоги п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ №1306 від 10.10.2001.

Водієм транспортного засобу ОСОБА_3 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) надано товарно-транспортну накладну №9 від 14.07.2025 (а.с.96 зворот-97) із зазначеною масою вантажу 53,40 тон, що не відповідає нормативно встановленим законодавством ваговим параметрам.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», вантажовідправник це фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.

Цією ж статтею Закону України «Про автомобільний транспорт» товарно-транспортна накладна визначається як єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом

Статтею 51-1 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що вантажовідправник має право на: передачу вантажу перевізнику для перевезення; відшкодування збитків, що виникли внаслідок втрати чи пошкодження вантажу. Вантажовідправник зобов`язаний: вносити до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж відомості про масу або габарити вантажу, а також повне найменування вантажоодержувача та автомобільного перевізника (прізвище, ім`я, по батькові),код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті або відмітку у відповідному полі в ID-картці), прізвище, ім`я, по батькові, номер посвідчення водія, а також інші відомості, визначені законодавством; надавати перевізнику необхідні документи на вантаж, що містять достовірну інформацію; здійснювати в установленому порядку страхування відповідальності на випадок настання негативних наслідків підчас перевезення вантажів; відшкодовувати витрати та збитки, заподіяні внаслідок порушення ним законодавства з питань перевезення вантажів.

Виходячи із встановлених вимог Закону «Про автомобільний транспорт» вимог до товарно-транспортної накладної, суд приходить до висновку, що накладна № 3130/2025, яка покладена в основу притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам зазначеного Закону, тому що вона не містить всі обов`язкові реквізити. А саме не зазначена повна інформація про вантажовідправника, вантажоотримувача та перевізника (адреси, контактні дані, податкові коди), тобто не можливо ідентифікувати учасників товаро-транспортних відносин.

Зі змісту спірної ТТН вбачається, що фактичними учасниками навантажувальних операцій були Замовник (платник) ПрАТ «ЦГЗК», автомобільний перевізник/експедитор ПП «САРАТ» та вантажоодержувач ПрАТ «ІНГЗК».

При цьому, у АТ «ПівдГЗК» відсутні будь-які господарські договори з перевізником.

Додатковим підтвердженням помилковості визначення АТ «ПівдГЗК» як вантажовідправника, свідчить і відсутність в спірній ТТН даних відповідальної особи Товариства за відвантаження продукції (руди), її підпису та печатки Товариства. Не зазначено АТ «ПівдГЗК» й у відповідній графі ТТН, де мало б бути зазначено назву вантажовідправника.

Контроль ваги завантаженої продукції (руди) було здійснено за допомогою ваг автомобільних (неавтоматичний зважувальний прилад) ТИТАН-ВА-с18-Н60/80, що належить перевізнику та має відповідний сертифікат відповідності, зареєстрований у реєстрі Органу з оцінки відповідності за №UA.TR.022/KR.NAWD.0017-25 від 14.04.2025, чинний до 14.04.2026, що підтверджується відповідною копією (а.с.34).

Крім того, АТ «ПівдГЗК» отримано від перевізника довідку, в якій останній повідомляє, що товарно-транспортна накладна №9 була складена та підписана 14.07.2025 саме представниками ПП «САРМАТ» з метою перевезення руди на адресу ПрАТ «ІНГЗК» та на замовлення ПрАТ «ЦГЗК» (а.с.38).

До того ж, письмовими поясненнями позивача від 05.08.2025 та доповненнями до них від 12.08.2025 відповідача було завчасно повідомлено про те, що уповноваженою особою позивача, що наділена повноваженнями щодо контролю за внесенням даних до ТТН та подальшого її підписання, є заступник Генерального директора з комерційних питань Борисов О., оскільки саме він є відповідальним як за організацію процесів переваження вантажів АТ «ПівдГЗК», так і, безпосередньо, за взаємовідносини з перевізником, вказане підтверджується наданими доказами (а.с.23-29, 31, 32-33).

Також суд зауважує, що притягнувши до відповідальності керівника АТ «ПівдГЗК» до адміністративної відповідальності, відповідач не врахував того, що суб`єктом вказаного правоворушення може бути уповноважена посадова особа позивача, якою може бути не керівник підприємства, а і інша особа.

При цьому, відповідач залишив поза увагою той факт, що ТТН від 14.07.2025 №9 не підписана керівником АТ «ПівдГЗК», тобто АТ «ПівдГЗК» до складання спірної ТТН не мало відношення.

Така позиція узгоджується з позицією, що викладена у постанові Третього апеляційного адімінстративного суду від 28.05.2025 у справі №185/7702/24.

Відповідно до вимог ч.1 ст.132-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб-підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправників у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 4 ст.132-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 30 відсотків, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За диспозицією вказаної норми на вантажовідправника вантажу покладається відповідальність за внесення (зазначення) ним відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним.

Доказами дослідженими в судом встановлено, що АТ «ПівдГЗК» не є вантажовідправником за ТТН №9 від 14.07.2025, підтвердженням помилковості визначення АТ «ПівдГЗК» як вантажовідправника, свідчить відсутність в спірній ТТН даних відповідальної особи Товариства за відвантаження продукції (руди), її підпису та печатки Товариства, оскільки зі змісту спірної ТТН вбачається, що фактичними учасниками навантажувальних операцій були замовник (платник) ПрАТ «ЦГЗК», автомобільний перевізник/експедитор ПП «САРМАТ» та вантажоодержувач ПрАТ «ІНГЗК».

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 1, 2 ст. 77КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

А тому, позовні вимоги в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в адміністративній справі слід задовольнити.

Суд вважає доведеним, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, тому що відповідачем не надано доказів на отримання позивачем постанови.

Суд, діючи в межах своїх повноважень, вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині визнання постанови протиправною, тому що, ч.3ст.286 КАС України визначено вичерпний перелік рішень за наслідками розгляду позовів у справах, визначених цією статтею, а тому скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення є достатнім для поновлення прав та інтересів особи.

При ухваленні судового рішення суд вирішує питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати по справі складаються із судового збору, який відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, у справах щодо накладення адміністративного становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а виходячи із встановленого на 01 січня2024 року розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3028 грн., судовий збір становить 605,60 грн .

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.14-3, ч. 2 ст.132-1, ст.283,297-7, КУпАП, п.22.5 ПДР України, ст.ст.4,5,12,46,72-77,241-246,286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Корнєв Максим Юрійович до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ПС №001307 від 20.08.2025 - задовольнити.

Скасувати постанову №001307 від 20.08.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.132-2 КУПАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд.51, ) на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 605,60 грн ( шістсот п`ять гривень, 60 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Гринь