Справа № 420/5225/25
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/5225/25

Перша інстанція суддя Попов В.Ф.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, державного реєстратора Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенка Анатолія Анатолійовича про визнання протиправним та скасування реєстраційного запису, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Лиманській селищній раді Роздільнянського району Одеської області, державному реєстратору Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенку Анатолію Анатолійовичу про визнання протиправним та скасування здійсненого державним реєстратором Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенком Анатолієм Анатолійовичем реєстраційний запис від 14 лютого 2025 року о 17:08:34 за № 114003615 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Національний університет «Одеська юридична академія» щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації та відомостей про комісію з припинення юридичної особи.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року закрито провадження у справі на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про необхідність закриття провадження у даній справі, оскільки судом не враховано, що позивачем оскаржується спірна державна реєстрація реорганізації юридичної особи через порушення порядку здійснення державної реєстрації юридичних осіб, а не через незгоду з підставами здійснення зазначеної державної реєстрації

Також, на переконання апелянта, судом першої інстанції помилково не враховано суб`єктного складу учасників спірних правовідносин, зокрема того факту, що Національний університет «Одеська юридична академія» є навчальним закладом державної форми власності.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Міністерства освіти і науки України № 213 від 13 лютого 2025 року «Про реорганізацію Національного університету «Одеська юридична академія» реорганізовано НУ «Одеська юридична академія» шляхом приєднання його до Одеського національного університету імені І.І. Мечникова. Встановлено, що Одеський національний університет імені І.І. Мечникова є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Національного університету «Одеська юридична академія», її відокремлених структурних підрозділів та використовує у своїй діяльності ліцензії на надання освітніх послуг, видані НУ «Одеська юридична академія», до переоформлення ліцензій в установленому законодавством порядку. Цим же наказом створено комісію з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія».

При цьому, 18 лютого 2025 року НУ «Одеська юридична академія» звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позов до Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, Державного реєстратора Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенка Анатолія Анатолійовича, з аналогічними позовними вимогами, як у даній справі, щодо вчинених реєстраційних дій.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року, у справі № 420/5226/25, провадження по справі закрито на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2025 року ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року залишена без змін.

При цьому, за наслідком з`ясування обставин даної справи, судом першої інстанції зроблено висновок про необхідність закриття провадження у справі так як даний спір не є адміністративним, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Колегією суддів встановлено, що предметом позову у даній справі є реєстраційний запис від 14 лютого 2025 року № 114003615 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Національний університет «Одеська юридична академія» щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації та відомостей про комісію з припинення юридичної особи.

Між тим, з аналізу вищевикладених норм процесуального права вбачається, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлено інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

При цьому, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції, тобто хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта, у яких одна особа може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є виконання ним публічно-владних управлінських функцій саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

В свою чергу, суд першої інстанції зробив висновок про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та має вирішуватися за нормами Господарського процесуального кодексу України.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, як вбачається з доводів позовної заяви, позивач вважає дії державного реєстратора протиправними саме у зв`язку з тим, що він ухвалив рішення про державну реєстрацію на підставі документів, які надійшли від осіб, котрі, як вважає позивач, не мали повноважень на подання таких документів на державну реєстрацію. Крім того, позивач стверджує, що державну реєстрацію протиправно проведено на підставі копій документів, а не на підставі оригіналів чи нотаріально завірених копій таких документів.

В свою чергу, як вірно зазначено судом першої інстанції, даний спір, з урахуванням підстав позову, не є спором у сфері публічно-правових відносин; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20 вересня 2018 року (справа № 813/6286/15), від 06 лютого 2019 року (справа № 462/2646/17) зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України), а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний спір має вирішуватися за правилами Господарського процесуального кодексу України незалежно від суб`єктного складу за місцезнаходженням юридичної особи.

Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року (справа № 826/10249/18).

При цьому, колегія суддів не приймає доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не враховано статусу Національного університету «Одеська юридична академія», як навчального закладу державної форми власності, в комплексі з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 02 серпня 2023 року (справа № 925/1741/21).

В даному випадку, предмет спору у зазначеній справі стосувався рішення органу місцевого самоврядування про реорганізацію навчального закладу загальної середньої освіти, а не реєстраційних дій (рішень) державного реєстратора щодо припинення юридичної особи.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали неправильного застосування норм матеріального та порушень норм процесуального права не допущено.

Тому, керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян