Справа № 580/11607/24
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просив визнати протиправними та скасувати:

податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 0-2314-UA0080118 від 07.08.2024 винесене ГУ ДПС у Черкаській області, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік в сумі 311 912 грн 00 коп;

податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 0-2314-UA0080118 від 05.08.2024 винесене ГУ ДПС у Черкаській області, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в сумі 506 857 грн 00 коп;

податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 0-2314-UA0080118 від 08.08.2024 винесене ГУ ДПС у Черкаській області, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік в сумі 522 452 грн 60 коп.

Обгрунтовуючи позовну заяву, позивач вказав, що позивач придбав комплекс приміщень в АДРЕСА_1 в березні 2021 року, який складався виключно з будівель промисловості, віднесених до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000. Усі будівлі використовувалися позивачем з 2021 року по сьогодні як фізичною особою-підприємцем виключно за призначенням у господарській діяльності, що підтверджується первинними документами на придбання матеріалів та продаж виробленої продукції, актом депутатів ради від 17.10.2024 та відсутністю інформації про перебування майна в оренді, лізингу чи позичці в Державному реєстрі речових прав. Відповідно до відомостей технічних паспортів, усі приміщення є будівлями промисловості, віднесені до класу "Промислові та складські будівлі" (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, про що безпосередньо зазначено у технічних паспортах і Витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та висновку експерта від 29.03.2024. У зв`язку з цим, позивач вважає, що має право на податкову пільгу, а тому відповідач безпідставно нарахував податок на нерухоме майно. Окрім цього, в порушення вимог пункту 266.7.3 статті 266 ПК України, відповідач провів звірку щодо нерухомого майна без участі позивача.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 30.07.2025.

03.07.2025, під № 16618 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам`яне Дерево» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року повернуто.

20.08.2025 по справі оголошено перерву та продовжено строк розгляду апеляційної скарги.

30.09.2025, під № 26125 стороною позивача до суду надано додаткові пояснення по справі.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

29.10.2025 судом оголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.03.2021 індексний номер витягу 247406480, ОСОБА_1 є власником комплексу будівель та споруд, загальна площа 15595,6 кв. м за адресою АДРЕСА_1, підстава для державної реєстрації - договір купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер 304, виданий 09.03.2021, видавник приватний нотаріус Корсунь-Шевченківського нотаріального округ (далі - об`єкт нежитлової нерухомості) (т. 1, а.с. 30).

Згідно договору оренди нежитлового приміщення №10/03/21 від 10.03.2021, ОСОБА_1 надав ТОВ «Кам`яне дерево» в строкове платне володіння та користування комплекс будівель та споруд (реєстраційний номер 225), розташований за адресою: АДРЕСА_1. (т. 2, а.с. 101-102), термін дії договору оренди - до 05.03.2024 (т. 2, а.с. 101-102).

10.03.2021 між ТОВ «Кам`яне дерево» та ОСОБА_1 був підписаний акт приймання-передачі вказаного майнового комплексу(т. 2, а.с. 99).

Згідно повідомлення про об`єкти оподаткування, або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність форми 20-ОПП, поданого товариством з обмеженою відповідальністю «Кам`яне дерево» до Головного управління ДПС у Черкаській області 30.04.2021, зазначений комплекс будівель і споруд об`єктів нерухомого майна, АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 201).

Згідно додаткової угоди від 30.09.2022 до договору оренди нежитлового приміщення №10/03/21 від 10.03.2021, внесені зміни, а саме: орендна плата з 01.10.2022 становить 5000,00 грн за один календарний місяць без ПДВ (т. 2, а.с. 100).

Згідно інформаційної бази доходів позивача за 2021-2023 р.р., ТОВ «Кам`яне дерево» () нараховувало позивачу дохід за ознакою 196-Надання майна (крім земельної частки (паю), земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю) в лізинг, оренду, у сумі 5500 грн. (т. 2, а.с. 180-182).

Згідно квитанції №2 від З1.03.2023, ТОВ «Кам`яне дерево» подало до Головного управління ДПС у Черкаській області Таблицю даних платника податку на додану вартість, у складі якої була надана копія договору оренди №10/03/21 від 10.03.2021 та копія пояснень вих. №3 від 23.03.2024 до Таблиці даних платника податку, згідно яких у ТОВ «Кам`яне дерево» наявні складські приміщення, зазначені у Формі 20 ОПП.

Головним управлінням ДПС у Черкаській області були прийняті:

- податкове повідомлення-рішення №0-2314-UA0080118 від 07.08.2024, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (за адресою: АДРЕСА_1 ) за 2021 рік в сумі 311912 грн. 00 коп;

- податкове повідомлення-рішення №0-2314-UA0080118 від 05.08.2024, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (за адресою: АДРЕСА_1 ) за 2022 рік в сумі 506857 грн. 00 коп;

- податкове повідомлення-рішення №0-2314-UA0080118 від 08.08.2024, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (за адресою: АДРЕСА_1 ) за 2023 рік в сумі 522 452 грн. 60 коп (т. 1, а.с. 133-135).

26.08.2024 позивач звернувся до Корсунь-Шевченківської ДПІ Головного управління ДПС у Черкаській області із заявою про проведення звірки даних в порядку пункту 266.7.3 статті 266 ПК України, та надав висновок експерта від 29.03.2024, технічні паспорти на приміщення, витяги з реєстру будівельної діяльності, копії первинних документів бухгалтерського обліку на підтвердження здійснення підприємницької діяльності з виробництва меблів (т. 1, а.с. 110).

Згідно висновку щодо вірності класифікації будівель та споруд, складеного експертом Прудіус С.І. 29.03.2024, об`єкт Комплекс будівель та споруд загальною площею 15 887,6 кв. м, розташований за адресою АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці кадастровий номер :02:003:0033, цільове призначення з ДЗК: 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Відповідно до переважного типу використання будівель та споруд згідно Національного класифікатора будівель і споруд НК 018:2023 вищезазначений об`єкт відповідає коду класифікації 1252 Промислові та складські будівлі клас Резервуари, силоси та склади (т. 1, а.с. 16-17).

Листом №20154/6/23-00-24-08-08 від 18.09.2024, Головне управління ДПС у Черкаській області повідомило позивача про те, що розглянуло його заяву про проведення звірки вх.№33296/6/55 від 26.08.2024 та провівши аналіз наданих копій документів та даних інформаційної бази ДПС встановило, що об`єкт нерухомості загальною площею 15 595,60 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не обліковується у ФОП ОСОБА_1 , як об`єкт нежитлової нерухомості, який використовується у підприємницькій діяльності, про що свідчить відсутність F1312002 20 ОПП (повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність).

Також, не надано документи, які підтверджують безпосередньо використання даного об`єкта у господарській діяльності та спростовується твердження, що даний об`єкт не здається в оренду, лізинг, позичку в 2021-2023 р.р., крім того є наявна невідповідність цільового призначення земельної ділянки (03.07) «Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», на якій знаходиться об`єкт нерухомості. У зв`язку з цим, позивач не має права на пільгу, передбачену підпунктом 266.2.2 «є» пункту 266.2 статті 266 ПК України (а.с. 202).

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що відповідачем доведено наявність підстав для нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, натомість, позивач на спростування доводів позивача належних та допустимих доказів не надав.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк, згідно з п. 266.2.2 ПК України, не є об`єктом оподаткування: є) будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Тому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що нерухоме майно, за яке нараховано податок, не використовувалося позивачем у господарській діяльності, при цьому, усі будівлі використовувалися позивачем з 2021 року по сьогодні, як ФОП виключно за призначенням у господарській діяльності. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що усе нерухоме майно (а це є великий комплекс будівель і споруд площею понад 18 тис м2), за яке нараховано податок протягом усіх 3-х років (з 2021 по 2023 роки) здавалося в оренду ТОВ «Кам`яне дерево». Дійсно, позивач здавав в оренду частину комплексу за яке нараховано податок і винесено спірні ППР, проте суд першої інстанції безпідставно не врахував, що в оренду передавалось не усе нерухоме майно (а це є великий комплекс будівель і споруд площею понад 18 тис м2), а лише його незначна частина і не протягом усіх 3-х років, за які винесено ППР, а лише до 01.05.2023,

Також, апелянт наголошує на тому, що з 01.05.2023 договір оренди був розірваний, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна відповідна додаткова угода від 01.05.2023. Якщо ж відповідач мав право нарахувати податок позивачу, то очевидно не за

всі 18 тис м2 і не за повністю усі 3 роки.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, склад податку на майно, визначено статтею 265 Податкового кодексу України, згідно з якою податок на майно складається зокрема, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За нормами підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

За змістом підпунктів 266.3.1-266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України).

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень підпункту "а" підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (підпункт 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України).

Згідно змісту підпункту 266.2.2 «є» пункту 266.2 статті 266 ПК України (в редакції, чинній на 2021 рік), не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення онлайн-комунікації з платниками податків та уточнення окремих положень законодавства» від 23.02.2024 № 3603-IX" до підпункту 266.2.2 «є» пункту 266.2 статті 266 ПК України внесено зміни та викладено у такій редакції: «будівлі промисловості, віднесені до класу "Промислові та складські будівлі" (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку».

У контексті доводів апеляційної скарги, колегія суддів наголошує на тому, що підпунктом 266.2.2 «є» пункту 266.2 статті 266 ПК України, передбачено саме пільгу щодо сплати податку, а не визначено, склад та особливості сплати податку.

Тож, з наведеного слідує, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що основними умовами для застосування пільги, згідно з підпунктом 266.2.2 «є» пункту 266.2 статті 266 ПК України у 2021, 2022 та 2023 роках, є наявність одночасно трьох умов: будівлі мають бути віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000; будівлі повинні що використовуватись за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, будівлі не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Колегія суддів наголошує на тому, що, у разі відсутності хоча б одного елементу, наведеного вище, особа-платник податків не має підстав для застосування пільги за підпунктом 266.2.2 «є» пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що, згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.03.2021, посвідченого приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського нотаріального округу Грищенко С.Г., реєстраційний номер 304, укладеного з ТОВ «Корсунь-Логістик», позивач придбав комплекс будівель та споруд.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.03.2021 індексний номер витягу 247406480 позивач є власником комплексу будівель та споруд, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Державного реєстру речових прав, запис про право власності позивача на об`єкт нежитлової нерухомості внесений на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.03.2021 та зазначено, що об`єктом нерухомого майна є комплекс будівель та споруд.

Отже, як обґрунтовано виснував суд першої інстанції, ні договором купівлі-продажу нерухомого майна від 09.03.2021, ні Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не підтверджується, що об`єкт нерухомого майна відноситься до будівель промисловості.

Не дають можливості встановити належність об`єкта нерухомості до будівель промисловості і відомості про складові частини об`єкта нерухомості, позаяк такими складовими є будівля адміністративна службова з підвалом, склад продтоварів з прибудовами, склад, підвал, будівля, навіс, майстерні, тощо.

На підтвердження віднесення об`єкта нерухомості до коду класифікатору 1252 Промислові та складські будівлі клас Резервуари, силоси, склади позивачем надано висновок щодо вірності класифікації будівель та споруд, складений експертом Прудіусом С.І., водночас, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив даний доказ, як неналежний, адже вказаний висновок експерта був складений 29.03.2024, а отже, не може підтверджувати віднесення об`єкта нерухомості до будівель промисловості у 2021-2023.

До того ж, позивачем надані до суду технічні паспорти на будівлі виробничого призначення та Витяги з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (т. 1, а.с. 18-31), проте, колегія суддів бере до уваги й те, що вони виготовлені 16.05.2024 у зв`язку з поділом об`єкта нерухомості, тому, не стосуються періоду 2021-2024, за які позивачу нараховано податок на нерухоме майно.

Таким чином, суд першої інстанції мав підстави для висновку по суті спору про те, що позивач не надав належних та достатніх доказів на підтвердження тієї обставини, що об`єкт нерухомості у 2021-2023 відносився до будівель промисловості групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Щодо використання за призначенням у господарській діяльності та відсутності передачі в оренду, лізинг, позичку, то 10.03.2021 був укладений договір оренди нежитлового приміщення №10/03/21, згідно якого позивач надав ТОВ «Кам`яне дерево» в строкове платне володіння та користування комплекс будівель та споруд (реєстраційний номер 225), розташований за адресою: АДРЕСА_1. (т. 2, а.с. 101-102), термін дії договору оренди - до 05.03.2024.

Передача об`єкта в оренду та його використання ТОВ «Кам`яне дерево» підтверджується додатковою угодою від 30.09.2022 до договору оренди нежитлового приміщення №10/03/21 від 10.03.2021, згідно якої орендна плата з 01.10.2022 становить 5000,00 грн за один календарний місяць без ПДВ (т. 2, а.с. 100), актом приймання-передачі майнового комплексу від 10.03.2021, повідомленням ТОВ «Кам`яне дерево» про об`єкти оподаткування, або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність форми 20-ОПП від 30.04.2021, інформацією з бази доходів позивача за 2021-2023 про нарахування ТОВ «Кам`яне дерево» позивачу доходу за ознакою 196- Надання майна (крім земельної частки (паю), земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю) в лізинг, оренду, у сумі 5500 грн; Таблицею даних платника податку на додану вартість, у складі якої була надана копія договору оренди №10/03/21 від 10.03.2021, та поясненнями ТОВ «Кам`яне дерево» до Таблиці даних платника податку вих №3 від 23.03.2023 про наявність складських приміщень, включених до форми 20 ОПП.

На спростування оренди об`єкту нерухомості позивач надав до суду копії:

- додаткової угоди від 29.04.2021 до договору оренди нежитлового приміщення №10/03/21 від 10.03.2021 про зміну умов договору та передачу в оренду частини комплексу нерухомого майна в АДРЕСА_1, а саме: складу (літера П) площею 538 кв.м; копію акта приймання-передачі до додаткової угоди від 29.04.2023 про повернення майна, зазначеного в акті приймання-передачі від 10.03.2021, окрім складу (літера П) площею 538,9 кв.м,

- додаткової угоди від 01.07.2022 до договору оренди нежитлового приміщення №10/03/21 від 10.03.2021 про зміну умов договору та передачу в оренду частини комплексу нерухомого майна в АДРЕСА_1, а саме: склад (літера П) площею 538 кв.м; нежитлове приміщення (літера В) загальною площею 2490,5, яке складається з виробничого приміщення площею 1965,6 кв. м та рамп площами 234,9 кв. м і 290 кв. м; нежитлове приміщення загальною площею 774,2 кв. м, яке складається з цеху площею 578,2 кв. м та рампи площею 196,00 кв м; нежитлове приміщення загальною площею 1934,79 кв.м, яке складається з приміщень мініпакувальної лінії площами 623,00 кв. м та 624,75 кв. м, складських приміщень площами 15,39 кв.м, 213,5 кв. м та рамп площами 379,95 кв. м та 65,00 кв. м; приміщення переходу площею 25,6 кв. м та акту приймання-передачі до вказаної додаткової угоди;

- угоди про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №10/03/21 від 10.03.2021 з 01.05.2023.

Проте, як обґрунтовано зауважено судом першої інстанції, вказані докази суперечать інформації з бази доходів позивача за 2021-2023 р.р. про нарахування ТОВ «Кам`яне дерево» позивачу доходу за ознакою 196-Надання майна (крім земельної частки (паю), земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю) в лізинг, оренду, оскільки розмір оплати за надання в оренду протягом 2022-2023 не змінювався, поясненнями ТОВ «Кам`яне дерево» до Таблиці даних платника податку вих №3 від 23.03.2023 про наявність складських приміщень, включених до звіту 20 ОПП та відсутністю внесення ТОВ «Кам`яне дерево» змін до форми 20 ОПП від 30.04.2021. Вказані висновки контролюючого органу не спростовані стороною позивача, а надані до справи докази, суперечать наданій до контролюючого органу/наявній у податкового органу звітності.

Колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем було доведено наявність підстав для нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, натомість позивач на спростування доводів позивача належних та допустимих доказів не надав, тому, податкові-повідомлення рішення №0-2314-UA0080118 від 07.08.2024, №0-2314-UA0080118 від 05.08.2024 та №0-2314-UA0080118 від 08.08.2024 прийняті на законних підставах та не підлягають скасуванню.

Щодо доводів апелянта про те, що позивач передавав в оренду лише частину комплексу, а не весь комплекс будівель і споруд, що безпосередньо впливає на базу нарахування податку, слід звернути увагу на те, що 10.03.2021 був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 10/03/21, згідно якого, позивач надав ТОВ «Кам`яне дерево» в строкове платне володіння та користування комплекс будівель та споруд (реєстраційний номер 225), розташований за адресою: АДРЕСА_1. (т. 2, а.с. 101-102), термін дії договору оренди до 05.03.2024. Передача об`єкта в оренду та його використання ТОВ «Кам`яне дерево» підтверджується додатковою угодою від 30.09.2022 до договору оренди нежитлового приміщення №10/03/21 від 10.03.2021, згідно якої орендна плата з 01.10.2022 становить 5000,00 грн за один календарний місяць без ПДВ (т. 2, а.с. 100), актом приймання-передачі майнового комплексу від 10.03.2021, повідомленням ТОВ «Кам`яне дерево» про об`єкти оподаткування, або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність форми 20-ОПП від 30.04.2021, інформацією з бази доходів позивача за 2021-2023 про нарахування ТОВ «Кам`яне дерево» позивачу доходу за ознакою 196- Надання майна (крім земельної частки (паю), земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю) в лізинг, оренду, у сумі 5500 грн; Таблицею даних платника податку на додану вартість, у складі якої була надана копія договору оренди №10/03/21 від 10.03.2021, та поясненнями ТОВ «Кам`яне дерево» до Таблиці даних платника податку вих №3 від 23.03.2023 про наявність складських приміщень, включених до форми 20 ОПП.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, натомість, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 03.11.2025.