Справа № 480/7379/24
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 листопада 2025 року

м. Київ

справа №480/7379/24

адміністративне провадження № К/990/42097/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу Донецького державного університету внутрішніх справ на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року у справі №480/7379/24, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, Головного управління Національної поліції у місті Києві, Донецького державного університету внутрішніх справ про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, Головного управління Національної поліції у місті Києві, Донецького державного університету внутрішніх справ, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року;

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Сумській області у здійсненні перерахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 25% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи з розрахунку 25% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 31 жовтня 2017 року, враховуючи раніше виплачені суми.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у місті Києві щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 07 листопада 2015 року до 04 травня 2016 року;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції у місті Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року до 04 травня 2016 року, із урахуванням виплачених сум;

- визнано протиправною бездіяльність Донецького державного університету внутрішніх справ щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 05 травня 2016 року до 30 червня 2017 року;

- зобов`язано Донецький державний університет внутрішніх справ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 05 травня 2016 року до 30 червня 2017 року, із урахуванням виплачених сум;

- у задоволенні інших вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Сумській області у здійсненні перерахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 25% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи з розрахунку 25% грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року до 04 травня 2016 року та з 05 травня 2016 року до 30 червня 2017 року, з урахуванням раніше виплачених сум;

- в іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року залишено без змін.

15 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Суду надійшла касаційна скарга Донецького державного університету внутрішніх справ на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року у справі №480/7379/24.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

Частиною першою статті 13 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України "Про запобігання корупції", займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що позивач у спірний період, а саме з 07 листопада 2015 року до 04 травня 2016 року, проходив службу у Головному управлінні Національної поліції у місті Києві, а з 05 травня 2016 року до 13 квітня 2018 року у Луганському державному університеті внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка, який розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2022 року №1143-р «Про реорганізацію Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка» приєднано до Донецького державного університету внутрішніх справ.

Наказом Головномого управління Національної поліції в Сумській області від 08 липня 2024 року №294 о/с, відповідно до пункту 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію», позивача звільнено зі служби в поліції.

Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, у системному зв`язку з положеннями примітки до статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

У касаційній скарзі скаржник посилається на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначає, що справа має виняткове значення для позивача.

Суд відхиляє зазначені доводи скаржника з огляду на таке.

У Рішенні від 22 листопада 2023 року у справі №3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23,188/23) Конституційний Суд України зазначив, що Верховний Суд як суд касаційної інстанції під час перегляду в касаційному порядку судових рішень має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків судових рішень, а не задля нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у вчиненні правосуддя. Унормування процесуальних відносин у спосіб визначення в у процесуальному законі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.

Суд зазначає, що справа, яка має виняткове значення для її учасника, може бути виокремлена із загальних правил розгляду адміністративних справ Верховним Судом, якщо виявлено після апеляційного розгляду справи неоднакове застосування судом апеляційної інстанції одного й того ж положення закону.

Отже, допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа має виняткове значення для скаржника також зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Водночас заявником у касаційній скарзі не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її виняткового значення, а також не виділено вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.

Суд наголошує, що визначені підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Водночас Судом установлено, що касаційна скарга не містить належних доводів, які могли б обґрунтувати дію підпунктів «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судові рішення у цій справі, не вказав випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті провадження необхідно відмовити.

З огляду на зазначене, клопотання скаржника про зупинення виконання судового рішення Судом не вирішується.

Керуючись статтями 12, 13, 248, 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Донецького державного університету внутрішніх справ на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року у справі №480/7379/24.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська В.Е. Мацедонська М.І. Смокович