Справа № 580/10761/24
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача - Файдюка В.В.,

суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виробничо-комерційної фірми товариства з обмеженою відповідальністю «Тана» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Виробничо-комерційної фірми товариства з обмеженою відповідальністю «Тана» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року Виробничо-комерційна фірма товариство з обмеженою відповідальністю «Тана» (далі позивач, ВКФ-ТОВ «Тана») звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Черкаській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.05.2024 №7494/23-00-23-04.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.01.2025 у задоволенні позову відмовлено повністю.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що позивач в силу вимог Податкового кодексу України був зобов`язаний подати звіт про контрольовані операції за 2021 рік, а також повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за цей же рік, адже контрагент позивача не є платником податку на прибуток (корпоративного податку) на території Федеративної Республіки Німеччина, а його організаційно-правова форма включена до переліку організаційно-правових форм, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 04.07.2017 №480.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове про задоволення позовної заяви.

Свою позицію обґрунтовує тим, що судом не було враховано, що компанія «Bock I Gmbh & Co. KG» є платником податку у Федеративній Республіці Німеччина (торгового податку Gewerbesteuer) та сплатила його у 2021 році, що з урахуванням положень Угоди між Україною і Федеративною Республікою Німеччина свідчить про відсутність правових підстав для віднесення операцій позивача із вказаним контрагентом до контрольованих.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2025 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Черкаській області просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що оскільки компанія «Bock I Gmbh & Co. KG» не є платником податку на прибуток (корпоративного податку) на території Федеративної Республіки Німеччина, то операції з експорту поліамідів, здійснені ВКФ-ТОВ «Тана» на користь іноземного контрагента протягом 2021 року, визнаються контрольованими у розумінні п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2025 указану справу передано на розгляд судді-доповідачу Файдюку В.В., суддям Сорочку Є.О. та Чаку Є.В.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2025 справу прийнято до провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2025 продовжено строк розгляду справи та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження з 28.10.2025.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, виходячи з такого.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що у квітні 2024 року працівниками ГУ ДПС у Черкаській області на підставі пп. 78.1.15 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі ПК України), наказу від 13.03.2024 №602-п проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ВКФ-ТОВ «Тана» з питання неподання платником податків звіту про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за 2021 рік. У ході перевірки податковим органом було виявлено порушення позивачем пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України, що виявилися у неподанні у визначені строки звіту про контрольовані операції за 2021 звітний рік та неподанні повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за 2021 звітний рік.

Результати перевірки зафіксовані в акті від 19.04.2024 №4634/23-00-23-04/14338636.

Заперечення на висновки акта перевірки постійною комісією з питань розгляду заперечень в ГУ ДПС у Черкаській області вирішено не враховувати, а розділ «IV. Висновки» акта перевірки залишити без змін, що підтверджується листом від 20.05.2024 №10948/6/23-00-23-04.

На підставі викладених в акті перевірки висновків відповідачем 24.05.2024 прийняте податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №7494/23-00-23-04, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 794 500,00 грн.

Вирішуючи питання про правомірність спірного індивідуального акту, суд першої встановив, що згідно з поданою ВКФ-ТОВ «Тана» податкової звітності (рядок 01 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств) за 2021 рік загальний річний дохід позивача становив 189 156 930 грн, що відповідає вартісному критерію визнання операцій контрольованими, які визначені абзацом другим пп. 39.2.1.7 пп. 39.2,1 п.39.2 ст. 39 ПК України. За даними поданої фінансової звітності за 2021 рік (реєстраційний номер від 02.02.2022) обсяги чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) товариства склали 188 174,3 тис грн (рядок 2000 Звіту про фінансові результати Форма №2-м).

Під час перевірки контролюючим органом встановлено, що ВКФ-ТОВ «Тана» у період з 1 січня по 31 грудня 2021 року здійснювало господарські операції з відвантаження поліамідів на експорт згідно контракту від 02.11.2020 №TANA-02-ll, укладеного з компанією нерезидентом «Bock 1 GmbH & Со. KG» (Федеративна Республіка Німеччина). Згідно з відомостями митних декларацій загальний обсяг експортних операцій ВКФ-ТОВ «Тана» з компанією «Bock 1 GmbH & Со. KG» за 2021 рік склав 25 181 360 грн (788 202,80 євро), що відповідає вартісному критерію визнання операцій контрольованими, які визначені абзацом третім пп. 39.2.1.7 п.п.39.2,1 п. 39.2 ст. 39 ПК України.

Крім того, здійснення позивачем експортних операцій з компанією «Bock 1 GmbH & Со. KG» (Федеративна Республіка Німеччина) підтверджується відображеними у бухгалтерському обліку ВКФ-ТОВ «Тана» проводками Дт 362 / Кт 701 на загальну суму 25 181 360 грн (788 202,80 євро) та розрахунками, проведеними «Bock 1 GmbH & Со. KG» з товариством шляхом зарахування валютної виручки у продовж 2021 року на загальну суму 730 694,80 євро на розподільчий рахунок ВКФ-ТОВ «Тана» в АТ «ПУМБ» №UA0353281.

Водночас, за змістом податкової довідки разом із перекладом українською мовою, яка видана 17.06.2024 Податковою службою Neumarkt (ФРН), Компанія «Bock 1 GmbH & Co. KG» з 01.01.1998 зареєстрована як платник таких податків:

- податок на додану вартість (Umsatzsteuer);

- податок на торгівлю (Gewerbesteuer);

- податок на фонд зарплати (Lohnsteuer).

За таких обставин, оскільки Компанія «Bock 1 GmbH & Co. KG» не зареєстрована як платник податку на доходи (Einkommensteuer) та як платник корпоративного податку (KUjrperschaftsteuer), а її організаційно-правова форма включена до переліку організаційно-правових форм, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 04.07.2017 №480, то суд першої інстанції прийшов до висновку, що операції з експорту поліамідів, здійснені у 2021 році між позивачем та компанією-нерезидентом «Bock 1 GmbH & Co. KG» (ФРН) безумовно визнаються контрольованими у розумінні п. 39.2 ст. 39 ПК України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.

У 2021 році відповідно до підпункту 39.2.1.7 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 (крім операцій, що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні) і 39.2.1.5 цього підпункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Господарські операції, що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні, визнаються контрольованими, якщо обсяг таких господарських операцій, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Як було правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, а також не заперечується учасниками справи, річний дохід ВКФ-ТОВ «Тана» за 2021 рік перевищував 150 мільйонів гривень, а обсяг господарських операцій платника податків з Компанією «Bock 1 GmbH & Co. KG» з відвантаження поліамідів за 2021 рік перевищував 10 мільйонів гривень.

Відповідно до пп. «г» пп. 39.2.1.1 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, а саме господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи. Перелік організаційно-правових форм таких нерезидентів в розрізі держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення змін до переліку організаційно-правових форм нерезидентів у розрізі держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до цього підпункту, вони набирають чинності з 1 січня звітного року, що настає за календарним роком, у якому внесено такі зміни.

Якщо нерезидентом, організаційно-правова форма якого включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту «г» цього підпункту, у звітному році сплачувався податок на прибуток (корпоративний податок), господарські операції платника податків з таким нерезидентом за відсутності критеріїв, визначених підпунктами «а» - «в» цього підпункту, визнаються неконтрольованими.

Отже, операції, які майновим цензом законодавець відносить до контрольованих (пп. 39.2.1.7 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України), належать до таких за пп. «г» пп. 39.2.1.1 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України у випадку обов`язкового дотримання таких додаткових умов у сукупності нерезиденти включені до переліку організаційно-правових форм таких нерезидентів в розрізі держав (територій) та нерезиденти не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи.

В узагальнюючій податковій консультації щодо застосування окремих положень статті 39 Податкового кодексу України, затвердженій наказом Міністерства фінансів України від 14.05.2021 №266, зазначено, що якщо нерезидент, організаційно-правова форма якого включена до Переліку організаційно-правових форм, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.07.2017 №460, сплачує податок на прибуток (корпоративний податок) у державі, в якій він зареєстрований як юридична особа (за даними відповідного бізнес-реєстру (торговельного, банківського або іншого реєстру, в якому фіксується факт державної реєстрації компанії, організації) у відповідній організаційно-правовій формі), такий нерезидент може вважатися податковим резидентом зазначеної держави. […]. Достатнім підтвердженням для цього буде документ, який свідчитиме про сплату податку нерезидентом у відповідній державі у періоді здійснення операції, у загальному розумінні (наприклад, у якості зареєстрованого платника податку на прибуток (корпоративного податку). Така довідка має містити інформацію про сплату податку саме нерезидентом, який є контрагентом платника податків, а не іншими фізичними, юридичними особами або утвореннями без статусу юридичної особи (зокрема, засновниками партнерства як організаційно-правової форми нерезидента тощо).

Матеріали справи свідчать, що до заперечення на акт перевірки ВКФ-ТОВ «Тана» надано довідку про виконання обов`язків щодо оподаткування, видану 17.06.2024 Податковою інспекцією Ноймаркт в окрузі Верхній Пфальц, згідно з якою Компанія «Bock 1 GmbH & Co. KG» є платником, зокрема, торгового податку (Gewerbesteuer), не має податкової заборгованості, а платежі протягом останніх 24 місяців здійснювалося завжди або переважно вчасно.

Пунктом 1 статті 2 Угоди між Україною і Федеративною Республікою Німеччина про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доход і майно, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Угоди між Україною і Федеративною Республікою Німеччина про уникнення подвійного оподаткування стосовно податків на доход і майно» від 22.11.1995 № 449/95-ВР (далі Угода), встановлено, що ця Угода застосовується до податків на доход і на майно, що стягуються від імені Договірної Держави, Землі у випадку Федеративної Республіки Німеччина - або її політико адміністративного підрозділу або місцевих органів влади, незалежно від способу їх стягнення.

Згідно з п. 2 ст. 2 Угоди податками на доход і на майно вважаються всі податки, що справляються від загальної суми доходу та сукупного майна або з елементів доходу або майна, включаючи податки на доходи від відчужування рухомого або нерухомого майна і податки на загальну суму заробітної плати і платні, сплачуваних підприємством.

У підпункті «b» пункту 3 статті 2 Угоди перелічені існуючі податки, на які поширюється ця Угода у Федеративній Республіці Німеччина, зокрема: прибутковий податок, корпоративний податок, податок на майно і промисловий податок.

При цьому, як правильно підкреслив апелянт, однак залишив поза увагою суд першої інстанції, за індивідуальною податковою консультацією, наданою Державною податковою службою України листом від 20.06.2024 №3350/ІПК/99-00-21-02-03, Gewerbesteuer (промисловоторговий податок) є одним із різновидів податку на дохід, який є аналогом податку на прибуток в Україні.

Як вже було зазначено вище, за правилами абз. 3 пп. «г» пп. 39.2.1.1 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України якщо нерезидентом, організаційно-правова форма якого включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту «г» цього підпункту, у звітному році сплачувався податок на прибуток (корпоративний податок), господарські операції платника податків з таким нерезидентом за відсутності критеріїв, визначених підпунктами «а» - «в» цього підпункту, визнаються неконтрольованими.

За таких обставин, враховуючи, що організаційної-правова форма Компанії «Bock 1 GmbH & Co. KG» включена Переліку організаційно-правових форм, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.07.2017 №460, однак довідкою Податкової інспекції Ноймаркт в окрузі Верхній Пфальц від 17.06.2024 підтверджується сплата контрагентом-нерезидентом податку на прибуток (корпоративного податку) та відсутність у нього заборгованості з цього податку, колегія суддів приходить до висновку, що господарські операції ВКФ-ТОВ «Тана» з відвантаження Компанії «Bock 1 GmbH & Co. KG» поліамідів згідно з контрактом від 02.11.2020 №TANA-02-11 протягом 2021 року не належали до контрольованих в силу положень абз. 3 пп. «г» пп. 39.2.1.1 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України. Доказів, що ці операції належать до контрольованих за підпунктами «а» - «в» пп. 39.2.1.1 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України відповідачем не надано, а судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до абз. 1 пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати до 1 жовтня року, що настає за звітним, звіт про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній.

Водночас, враховуючи, що наявними у матеріалах справи документами підтверджується неможливість віднесення господарських операцій ВКФ-ТОВ «Тана» з відвантаження Компанії «Bock 1 GmbH & Co. KG» поліамідів згідно з контрактом від 02.11.2020 №TANA-02-11 протягом 2021 року до контрольованих, у позивача не виникло обов`язку з подачі звіту про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за 2021 рік, що свідчить про помилковість позиції суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог.

З урахуванням наведеного спірне у цій справі податкове повідомлення-рішення від 24.05.2024 №7494/23-00-23-04 є протиправним, а відтак підлягає скасуванню.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище відсутність правових підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення у зв`язку з непідтвердженням належними і допустимими доказами належності господарських операцій позивача до контрольованих, судова колегія приходить до висновку про передчасність твердження Черкаського окружного адміністративного суду про необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовані норми матеріального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення з ГУ ДПС у Черкаській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ВКФ-ТОВ «Тана» витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, в сумі 26 218,50 грн, сплачених за подання позовної заяви (11 917,50 грн) та апеляційної скарги (14 301,00 грн). Частина судового збору в сумі 3 575,25 грн, сплачена за подання апеляційної скарги в електронному вигляді без урахування понижуючого коефіцієнту 0,8, може бути повернута судом апеляційної інстанції як надміру сплачена у порядку, встановленому ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Виробничо-комерційної фірми товариства з обмеженою відповідальністю «Тана» - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов Виробничо-комерційної фірми товариства з обмеженою відповідальністю «Тана» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Черкаській області податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2024 року №7494/23-00-23-04.

Стягнути з Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Виробничо-комерційної фірми товариства з обмеженою відповідальністю «Тана» (20301, Черкаська обл., Уманський р-н., м. Умань, вул. Енергетична, 21Д, корпус 19; ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 26 218 (двадцять шість тисяч двісті вісімнадцять) гривень 50 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку

Повне рішення складено 04 листопада 2025 року.