Справа № 346/4665/25
Суддя: Васильковський В. В.
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/4665/25
Провадження № 2-а/346/147/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді Васильковського В.В.,

за участю секретаря Максим`юк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

11.09.2025 року, позивач, звернувшись до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що 04.09.2025 року в приміщенні Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від державного виконавця Микицея Василя Дмитровича він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження № 79001360 від 03.09.2025 року та постанову по справі про адміністративне правопорушення № 3079 від 24.04.2025 року. Не погоджуючись з притягненням його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, він вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою, мотивуючи її наступним. 04.09. 2025 року він дізнався про арешт коштів на його банківській картці після чого він звернувся до Коломийського відділу державної виконавчої служби, де йому повідомили про те, що він є боржником у виконавчому провадженні по стягненню з нього суми штрафу в розмірі 34 000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення згідно постанови № 3079 від 24.04.2025 року. Оскільки, він не отримував особисто від відповідача постанови № 3079 від 24.04.2025 року, тому один її примірник йому надав державний виконавець. Ознайомившись з текстом постанови № 3079 від 24.04.2025 року, звертає увагу суду на те, що в його діях не могло бути складу адміністративного правопорушення. Так, з винесеної постанови № 3079 від 24.04.2025 року вбачається, що «я, будучи військовозобов?язаним, у період проведення мобілізації протягом дії правового режиму воєнного стану не мав при собі військово-облікового документа разом з документом, що посвідчує особу та не пред?явив його за вимогою уповноваженого представника РТЦК та СП, поліцейського». Звертає увагу суду, що інформація, яка викладена в постанові № 3079 від 24.04.2025 року є неправдивою, оскільки він пред?являв наявний в нього військово-обліковий документ як працівнику РТЦК та СП, так і поліцейському, які 24.04.2025 року зупинили транспортний засіб, яким він керував. Тому, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 прийшов до неправильного висновку щодо вчинення ним адміністративного правопорушення. Наведене підтверджується відсутністю будь-яких доказів, які б підтверджували вчинення мною адміністративного правопорушення і на які начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 міг би посилатися та міг би зазначити про їх наявність в оскаржуваній ним постанові. Натомість, ним додається до даної заяви інформація з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів (сформована через програму РЕЗЕРВ+) доступ, до якої є безпосередньо у відповідача, зокрема щодо того, що свої дані він уточнив 06.07.2024 року. Тому, просить визнати протиправною та скасувати постанову № 3079 винесену 24 квітня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 щодо притягнення до адміністративної відповідальності мене, ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

26.09.2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилаються на те, що не визнають позовних вимог та заперечують проти них. ОСОБА_1 , громадянин України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, 17.04.2025 (під час дії воєнного стану), не мав при собі військово облікового документа та не пред`явив його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_3 та поліцейського. Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вищевказані порушення призвели до порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, оскільки з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, який діє станом на момент розгляду справи. Тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Доказів в обґрунтування правомірності своїх дій ОСОБА_1 не надано. Практика діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо забезпечення ведення військового обліку військовозобов`язаних показує, що на даний час, існує окрема категорія осіб, які ігнорують обов`язки, покладенні нормативними актами. Такі дії являють собою істотну суспільну небезпеку, оскільки негативно впливають на обороноздатність держави і спрямовані проти порядку управління в Україні. З огляду на зазначене вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають. Тому, просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши докази по справі, доходить висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що постановою № 3079 від 24.04.2025 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та призначено штраф у розмірі - 17 000 грн. (а.с. 12-13).

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.09.2025 року, головним державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби в Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микицеєм В.Д., відкрито виконавче провадження № 79001360, з виконання постанови № 3079, виданої 24.04.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 6).

Відповідно до копії витягу з «Резерв+», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уточнив дані 06.07.2024 року (а.с. 7-9).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак відповідачем не надано жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Сама по собі постанова не може бути єдиним і достатнім доказом.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем, в порушення вимог ст. 77 КАС України, не доведено обставин вчинення позивачем складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210 КУпАП.

Відповідачем не доведено, що позивач не мав при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та не пред`явив його за вимогою уповноваженого представника РТЦК та СП, поліцейського.

За вищевикладених обставин, суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, вина ОСОБА_1 не доведена належними та достатніми доказами, а відтак, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 255, 2565, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 46, 72, 77, 229, 241-256, 257, 286 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 3079 від 24.04.2025 року за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , із накладенням штрафу, в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП, закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: Васильковський В. В.