Справа № 520/9363/25
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 р. Справа № 520/9363/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: П`янової Я.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Чернівецької митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 (головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О.) по справі № 520/9363/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто"

до Чернівецької митниці

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA408040/2024/000016/2 від 18.10.2024.

В обґрунтування позову зазначило, що під час митного оформлення транспортного засобу надало всі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували ТЗ та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових його митної вартості. Натомість митниця, в порушення норм МК України, безпідставно прийняла оскаржуване рішення, як наслідок, неправомірно застосувала резервний метод визначення митної вартості ТЗ, імпортованого позивачем.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 позов задоволено.

Чернівецька митниця (далі - відповідач), не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просила його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про неповне встановлення судом першої інстанції обставин справи, не надання належної оцінки доводам відповідача, щодо наявності в наданих документах розбіжностей, відсутності в них всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості ТЗ та ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей транспортний засіб.

Вказує, що Контрактом передбачено, що товар поставляється за умови передоплати. Проте, надані документи свідчать, що оплата товару здійснена після поставки. Так, інвойс № 23VFA040 виставлений 10.05.2023, копія митної декларації країни відправлення №24PL301010E0753258 датована 21.06.2024, разом з тим оплата за товар проведена лише 06.10.2023 згідно платіжної інструкції № 70.

Також, надана декларантом калькуляція транспортних витрат від 16.10.2024 № 16/10-1, не відповідає вимогам наказу МФУ від 24.05.2012 №599, крім того, витрати на перевезення товару, вказані у рахунку-фактурі №СФ-0000064 від 26.06.2024 (2 000,00 грн) та калькуляції (2 700,00 грн) не співпадають.

Зазначає, що числові відомості у наданих додатково платіжних інструкціях, інвойсах, проформах та виписках з рахунку не піддаються співставленню, а вказані документи не стосуються спірного митного оформлення.

Вказує, що у висновку експерта від 20.09.2024 №57-09-24 зазначено, що вартість колісного транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу в країні придбання або в провідних країнах-експортерах. При цьому, документально підтверджених відомостей щодо цін аналогічних ТЗ, з яких формується середня ціна, відсутні.

Звертає увагу, що у договорі про надання послуг логістики та інформаційно-консультаційних послуг від 18.06.2024 зазначено, що умови виконання доручення та перелік супутніх послуг Виконавця наводяться у Додатку 1 до договору. Водночас, у Додатку 1 даного договору вказані тільки відомості про опис транспортного засобу.

Зауважує, що надані декларантом копії МД від 06.06.2023 №23UAU2, 23UAU0, 23UAU2, 23UAU6, від 31.08.2024 № 23UAU0, 23UAU9, 23UAU8, 23UAU7, 23UAU6, від 07.06.2024 № 23UAU9 не стосуються даного митного оформлення.

Крім того, декларантом до митного оформлення не надано інвойси 23VFA044 та 23VFA038, посилання на які містяться у листі від 14.10.2024.

Як наслідок, вважає, що ним правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості.

Позивач не подав відзив на апеляційну скаргу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений склад колегії: головуючий суддя Русанова В.Б., судді Бегунц А.О., Калиновський В.А.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку, на підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений новий склад колегії: головуючий суддя Русанова В.Б., судді П`янова Я.В., Бегунц А.О.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 10.05.2023 між ТОВ «С-Транс Авто» (покупець) та компанією Rextrucks s.r.o. (Словакія)(продавець) укладено контракт № 10/05/2023, за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити згідно інвойсів бувші у використанні транспортні засоби, зокрема, buss VDL BOVA Synergy XMGR40MS0H020044.

Відповідно до розділу 2 Контракту загальна вартість діючого договору становить 616 000,00 євро.

Ціна на транспорт також визначається в інвойсах і встановлюється в євро.

Пунктом 3.1 Контракту передбачено, що покупець здійснює оплату вартості транспорту, передбаченого п. 1.1 цього Контракту на умовах передоплати. Сторони домовились, що сплата вартості транспорту, передбаченого умовами цього Контракту (передоплата) може здійснюватися повністю або частинами (частково) на власний розсуд покупця. У випадку, якщо покупець сплачує на умовах передоплати лише частину вартості транспорту, передбаченого п. 1.1 цього Контракту, то в такому випадку продавець зобов`язаний на умовах, передбачених цим Контрактом, поставити покупцю частину товару, який оплачено, виходячи з того, що ціна за одиницю транспортних засобів, перелічених у п. 1.1 Контракту складає 28 000 євро за кожну одиницю.

Валюта платежу і валюта договору євро (п. 3.2 Контракту).

Відповідно до п. 5.1 Контракту транспорт буде поставлений на умовах EXW- ЕХ Works/ Франко Завод (Польща, м. Гданськ) згідно правил «Інкотермс 2010».

17.05.2023 Rextrucks s.r.o. виставило ТОВ «С-Транс Авто» рахунок-фактуру №23VFA040 за замовлення автобусу VDL BOVA Synergy XMGR40MS0H020044 на суму 28 000,00 євро.

06.10.2023 позивачем сплачено продавцю 56 000,00 євро, в тому числі по рахунку-фактурі №23VFA040 від 17.05.2023, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті № 70 від 06.10.2023.

У червні 2024 р. Rextrucks s.r.o. відправлено позивачу транспортний засіб VDL BOVA Synergy XMGR40MS0H020044, про що складено експортну митну декларацію № 24PL01010E753258 від 21.06.2024.

17.10.2024 з метою митного оформлення товару, позивач подав до Чернівецької митниці митну декларацію № 24UA52U0, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору в розмірі 28 000,00 євро.

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивач надав: контракт від 10.05.2023 № 10/05/23; комерційний інвойс (faktura) № 23VFA040; платіжну інструкцію № 70 від 06.10.2023, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) PL.MF.AS 0487892 від 21.06.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 04.11.2022, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 04.11.2022; митну декларацію країни відправлення № 24PL301010E0753258, акт приймання-передачі послуг від 26.06.2024, висновок експерта № 57-09-24 від 20.09.2024; інвойс 23VFA042 на ідентичний товар за тим самим контрактом з тим самим контрагентом.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів.

На запит митниці, ТОВ «С-Транс Авто» надало пояснення щодо поставки товару та його оплати, а також додаткові документи, зокрема: інвойси від 10.05.2023, 11.05.2023, платіжні інструкції від 29.08.2023, від 06.10.2023, від 15.05.2023, від 27.06.2023, від 28.06.2023, від 28.11.2023, від 07.12.2023, калькуляцію транспортних витрат, висновок експерта, митні декларації, оформлені на ідентичні товари, акт приймання-передачі майна від 26.08.2024, акт приймання-передачі послуг від 26.06.2024, цінову інформацію з мережі інтернет, виписки з рахунку, договір про надання послуг логістики від 18.06.2023, проформи від 28.11.2023, заявку від 18.06.2024.

За наслідками розгляду документів та пояснень, наданих декларантом митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 18.10.2024 № UA408040/2024/000016/2.

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення прийнято відповідачем необґрунтовано, а тому є протиправним.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

За положеннями статей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Єдиними підставами, які надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16, від 04.06.2020 у справі №1.380.2019.001823, від 01.04.2021 у справі № 260/695/19.

Водночас, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598).

Отже, з системного аналізу наведених норм права випливає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18.

Судовим розглядом установлено, що митне оформлення транспортного засобу здійснювалось позивачем за основним методом (ціною контракту від 10.05.2023) з урахуванням рахунку-фактури від 17.05.2023.

Позивачем до митного оформлення подано митну декларацію, а також документи на підтвердження вартості транспортного засобу, що поставляється в Україну.

Відповідачем за результатами розгляду митної декларації та документів прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів.

У графі 33 рішення в якості причин, через які митна вартість імпортованого ТЗ не може бути визначена за ціною договору, зазначено:

- згідно пп.3.1 та 3.3. контракту № 10/05/2023 від 10.05.2023 умовами оплати є передплата. Інвойс 23VFA040 виставлений 10.05.2023, копія митної декларації країни відправлення №24РІ301010Е0753258 датована 21.06.2024, а платіжна інструкція №70 виставлена лише 06.10.2023. Тож, не виконано умови контракту № 10/05/2023 від 10.05.2023;

- для підтвердження транспортних витрат надано калькуляцію транспортних витрат від 16.10.2024 № 16/10-1 від ТОВ «С-Транс Авто», яка не відповідає вимогам наказу МФУ від 24.05.2012 № 599. Інших документів з цього приводу також не надано. Так, відсутнє документальне підтвердження числового значення транспортних витрат;

- товар постачається на умовах поставки EXW PL Гданськ. У калькуляції транспортних витрат від 18.10.2024 № 16/10-1 відомості щодо вартості митного очищення товару для експорту відсутні. Так відсутнє документальне підтвердження включення до митної вартості товару всіх складових згідно умов поставки;

- відсутня електронна копія висновку експерта від 20.09.2024 № 57-09-24;

- декларантом до митного оформлення додаткового надано платіжні інструкції: № 60 від 16.05.2023, №63 від 27.06.2023, №64 від 28.06.2023, №65 від 13.07.2023, №66 від 29,08.2023, №72 від 28.11.2023, №73 від 07.12.2023; інвойси: від 11.05.2023 №№23VFA0S1, 23VFA050, 23VFA049. 23VFA048. 23VFA046, 23VFA045, 23VFA043, 23VFA042, 23VFA041, від 10.05.2023 №№23VFA039, 23VFA038, 23VFA037, 23VFA036, 23VFA035, 23VFAQ34, 23VFA033, 23VFA032, 23VFA031, 23VFA030; проформи від 28.11.2023 №№ 23FVA044, 23FVA045, 23FVA046, 23FVA048, 23FVAЫ50, 23FVA051; виписки з рахунку за: 29.08.2023, 29.06.2023, 28.11.2023, 27.06.2023, 06.10.2023, 07.12.2023, 13.07.2023, 17.05.2023. Так, згідно з відомостями, зазначеними в платіжних інструкціях, здійснено оплату на загальну суму 616 000,00 євро. Загальна сума поданих інвойсів складає 560 000,00 єврo. Загальна сума проформ складає 168 000,00 євро. Загальна сума у виписках з рахунку складає 1 211 135,00 євро. Відомості в даних документах не піддаються співставленню. Крім того, дані документи не стосуються даного митного оформлення;

- рахунок-фактура №СФ-0000064 від 26.06,2024 виставлений на суму 2000,00 грн за перевезення транспортного засобу. При цьому, в калькуляції транспортних витрат від 16.10.2024 №16/10-1 сума 1 300,00 грн заявлена як оплата послуг водія (в тому числі витрати на відрядження, квитки) на маршруті м, Гданськ (Польща) - п/п «Рава-Руська» (Україна)», також заявлена сум цих послуг по території України - 700,00 грн. Тобто загальна вартість становить 2 000,00 грн, однак в калькуляції транспортних витрат від 16.10.2024 №16/10-1 загальна сума витрат вказана 2 700,00 грн. Роз`яснень не надано;

- у висновку експерта від 20.09.2024 №57-09-24 зазначено, що відповідно до п.7.53 Методики вартість КТЗ, що ввозяться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу а країні придбання або а провідних країнах-експортерах. При цьому, документально підтверджені відомостей щодо цін аналогічних ТЗ, з яких формується середня ціна, відсутні. Замість цього зроблено висновок, що «ціна вказаного у Контракті автобуса підтверджена супровідними документами про оплату саме в крані придбання і є ринковою вартістю саме даного транспортного засобу». І для подальших розрахунків взята ціна з інвойсу 28 000,00 євро;

- у п.1.2 Договору про надання послуг логістики та інформаційно-консультаційних послуг від 18.06.2024 зазначено, що умови виконання доручення те перелік супутніх послуг Виконавця наводяться у Додатку 1 до договору. В Додатку 1 даного договору зазначено тільки відомості про опис транспортного засобу, інша інформація відсутня;

- копії МД від 06.06.2023 №23UAU2, 23UAU0, 23UAU2, 23UAU6, від 31.08.2024 № 23UAU0, 23UAU9, 23UAU8, 23UAU7, 23UAU6, від 07.06.2024 № 23UAU9 не стосуються даного митного оформлення;

- додатково надано цінову інформацію з мережі Інтернет від 11.10.2024. При цьому, дане оголошення станом на дату прийняття до митного оформлення митної декларації (17.10.2024) в мережі Інтернет відсутнє. Так, виникає питання щодо достовірності даного оголошення;

- зазначені в переліку листа від 14.10.2024 від TОB "С-Транс Авто" інвойси 23VFAQ44 та 23VFA038 не надано.

Джерелом інформації по товарам слугувала цінова інформація, що наявна в АСМО Інспектор та ЄАІС про митні оформлення товарів митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений термін, а саме: МД№UA205180/2024/004581 від 28.03.2024, автобус туристичний, був у використанні, марка VDL, модель SBR 4000, номер шасі - НОМЕР_3 , кількість місць для сидіння - 88, призначення для перевезення пасажирів дорогами загального користування, номер двигуна-Н/В дизель, об`єм двигуна -12 902 кв.см., потужність 340 кВт, маса 18 845кг, повна маса 26 500 кг, колісна формула - 6х2, календ. рік та модельний рік виготовлення 2009, дата першої реєстрації 16.01.2009, ТМ VDL, виробник - VDL Bus International B.V., кр.вир. NL, де розрахунок митної вартості складає 70 870,6140 євро/шт.

Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК України.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції надані позивачем документи містили всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

Доводи скаржника щодо розбіжностей в оплаті товару колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Так, за умовами Контракту від 10.05.2023 оплата вартості транспорту, здійснюється на умовах передоплати. Сторони домовились, що сплата вартості транспорту, передбаченого умовами цього Контракту (передоплата) може здійснюватися повністю або частинами (частково) на власний розсуд покупця. У випадку, якщо покупець сплачує на умовах передоплати лише частину вартості транспорту, передбаченого п. 1.1 цього Контракту, то в такому випадку продавець зобов`язаний на умовах, передбачених цим Контрактом, поставити покупцю частину товару, який оплачено, виходячи з того, що ціна за одиницю транспортних засобів, перелічених у п. 1.1 Контракту складає 28 000 євро за кожну одиницю.

На підставі рахунку від 17.05.2023 за замовлення автобусу VDL BOVA Synergy XMGR40MS0H020044 на суму 28 000,00 євро, позивачем 06.10.2023 сплачено продавцю 56 000,00 євро, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті № 70 від 06.10.2023.

У червні 2024 р. Rextrucks s.r.o. відправлено позивачу транспортний засіб VDL BOVA Synergy XMGR40MS0H020044, про що складено експортну митну декларацію № 24PL01010E753258 від 21.06.2024.

Тобто, продавцем поставлено позивачу транспортний засіб після отримання оплати, що відповідає умовам Контракту від 10.05.2023.

Щодо доводів апеляційної скарги про неможливість встановити дійсну вартість товару на підставі додатково наданих декларантом платіжних інструкцій, інвойсів, проформ та виписок по рахунку, колегія суддів зазначає, що наведені документи не стосуються спірного митного оформлення, про що зазначає сам відповідач. Таким чином, останні не є документами, на підставі яких ТОВ «С-Транс Авто» визначено митну вартість ввезеного транспортного засобу.

Щодо доводів апеляційної скарги про не надання позивачем належних документів на підтвердження транспортних витрат.

Так, апелянт вказує, що декларантом на підтвердження транспортних витрат надано калькуляцію транспортних витрат від 16.10.2024 № 16/10-1, яка не відповідає вимогам наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 та не містить відомостей щодо митного очищення товару для експорту.

Відповідно до п.6 ч. 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів є, зокрема: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Крім того, в розділі ІІІ «Правил заповнення декларації митної вартості» (затв. наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №599) вказано про те, що в графі 20 декларації митної вартості (ДМВ) зазначаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо ці витрати відповідно до умов поставки (графа 3 ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(а) ДМВ). Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, а також інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг у відповідності до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Таким чином, підтвердженням транспортних витрат є документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

При цьому, перелік транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, наведений у розділі ІІІ Правил №599 не є вичерпним.

Судом встановлено, що на підтвердження транспортних витрат позивач надав митному органу акт приймання-передачі послуг від 26.06.2024, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) PL.MF.AS 0487892 від 21.06.2024, калькуляцію транспортних витрат, договір про надання послуг логістики від 18.06.2023, заявку від 18.06.2024, рахунок-фактуру від 26.06.2024.

Так, організацію перевезення товару ТОВ «С-Транс Авто» (замовник) здійснювала фізична особа ОСОБА_2 (виконавець) на підставі договору про надання послуг логістики та інформаційно-консультаційних послуг від 18.06.2024, за умовами якого виконавець зобов`язується за винагороду виконати доручення Клієнта за рахунок Замовника організувати доставку придбаного Замовником транспортного засобу в Україну, а також надати Замовнику супутні послуги: логістично-експедиторське обслуговування (ЛЕО), перевезення транспортних засобів Замовника по території України і в міжнародному сполученні; надання інших послуг Замовнику, пов`язаних з переміщенням вантажів через митний кордон України, за погодженням Сторін.

Пунктом 2.1 Договору передбачені обов`язки виконавця при наданні послуг, зокрема: приступити до виконання доручення у день отримання замовлення Замовника; узгодити із замовником орієнтовний термін доставки ТЗ на територію України; визначити прийнятні для замовника умови доставки ТЗ в Україну; укладати в інтересах замовника за його попередньої письмової згоди угоди (договори зберігання, перевезення, страхування); надавати замовнику інформацію, отриману шляхом її обробки відповідно до чинного законодавства України; інформувати замовника про завантаження транспортного засобу та про його прибуття; здійснювати інші дії, спрямовані на виконання доручення, прямо не зазначені у договорі.

18.06.2024 сторони підписали Договір-заявку на транспортне перевезення вантажу, яким узгодили: дату та час завантаження, маршрут перевезення, адреси завантаження, митного оформлення, найменування вантажу, тонаж, об`єм, вид пакування, кількість місць, митний перехід, адресу митного очищення, місце розвантаження, суму фрахту, термін оплати та форму оплати.

26.06.2024 фізична особа ОСОБА_2 за наслідками надання послуг з доставки товару, склав акт приймання-передачі послуг, яким підтверджується, що виконавець виконав послуги з доставки (транспортування) належного замовнику транспортного засобу VDL Synergy, номер VIN: НОМЕР_4 , 2011 року випуску. Транспортний засіб оглянутий та перевірений замовником; переданий у несправному стані, непридатному для його використання за призначенням. Вартість наданих послуг складає 2 000,00 грн, які замовник повинен сплатити згідно умов Договору.

Також, позивачем до митного оформлення надано калькуляцію транспортних витрат № 16/10-1 від 16.10.2024, якою визначено:

- довжину маршруту від м. Гданськ (Польща) до м. Чернівці (Україна) 1 000,00 км, з яких: від м. Гданськ (Польща) до п/п Рава Руська (Україна) 650 км, від п/п Рава Руська (Україна) до м. Чернівці 350 км;

- офіційний курс євро 44,9232 грн;

- розрахунок витрат:

пальне загалом 414 євро;

оплата проїзду платними дорогами 70 євро;

оформлення експортної декларації 50 євро;

оформлення сертифікату походження 50 євро;

амортизаційні витрати загалом 100 євро;

оплата за перевезення - загалом 2 000,00 грн.

Загальна сума витрат на транспортування склала 32 727,47 грн, товар не страхувався.

Всі складові, сторони, пункти призначення в повній мірі співпадають та розбіжностей між собою не містять, що дає змогу в повній мірі підтвердити та визначити митну вартість імпортованого товару з урахуванням витрат на транспортування.

Доводи апелянта щодо невідповідності калькуляції транспортних витрат вимогам Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 колегія суддів відхиляє, оскільки наведеним наказом не визначено форми, за якою складається такий документ.

Натомість, наведеним наказом передбачено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати, зокрема, калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Дослідивши калькуляцію № 16/10-1 від 16.10.2024, колегія суддів зазначає, що остання містить всі необхідні відомості, з яких можливо встановити понесені позивачем витрати на транспортування товару.

Щодо доводів скаржника про не включення позивачем до митної вартості товару понесених витрат з митного очищення товару для експорту.

Судом встановлено, що транспортний засіб поставлявся на умовах поставки EXW- ЕХ Works/ Франко Завод (Польща, м. Гданськ) згідно правил «Інкотермс 2010».

Відповідно до правил інтерпретації термінів Інкотермс 2010 термін EXW (англ. Ex Works), або (Франко завод (…назва місця)) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту.

Тобто, за загальним правилом, витрати за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту покладаються на покупця товару.

Разом з тим, відповідно до п. 6.1 Контракту покупець зобов`язується забезпечити митне очищення вантажів, що прибули на його адресу.

Пунктом 12.1 Контракту передбачено, що всі податки, мита, збори та інші платежі подібного характеру, що стягуються в країні покупця, оплачуються покупцем.

Таким чином, за умовами Контракту позивач взяв на себе зобов`язання сплатити платежі з митного очищення вантажів після їх прибуття на територію України та лише ті, що стягуються на території України.

Як наслідок, відсутність в калькуляції від 16.10.2024 витрат на митне очищення транспортного засобу для експорту в країні постачальника не є достатньою та беззаперечною підставою для висновків про заниження декларантом митної вартості товару.

Щодо доводів апеляційної скарги щодо розбіжностей у витратах на транспортування, зазначених у рахунку-фактурі № СФ-0000064 від 26.06.2024 (2 000,00 грн) та калькуляції транспортних витрат від 16.10.2024 №16/10-1 (2 700,00 грн).

Судом встановлено, що 26.06.2024 фізичною особою ОСОБА_2 виставлено позивачу рахунок-фактуру № СФ-0000064 на суму 2 000,00 грн за надання послуг по перевезенню транспортного засобу.

У калькуляції транспортних витрат від 16.10.2024 №16/10-1 оплата за перевезення становить:

- 1 300,00 грн за перевезення товару з м. Гданськ (Польща) до п/п Рава Руська (Україна);

- 700,00 грн за перевезення товару від п/п Рава Руська (Україна) до м. Чернівці.

Тобто, загальна сума витрат на перевезення у калькуляції складає 2000,00 грн, що відповідає розміру витрат, визначених рахунком-фактурою від 26.06.2024.

Натомість, лише зазначення позивачем у стовпці «всього» графи «оплата за перевезення» калькуляції транспортних витрат від 16.10.2024 №16/10-1 суми 2 700,00 грн свідчить про технічну описку, яка не впливає на митну вартість товару, враховуючи наявність інших відомостей щодо транспортних витрат.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про надання позивачем всіх необхідних документів на підтвердження транспортних витрат.

Щодо посилань апелянта на не надання позивачем електронної копії висновку експерта від 20.09.2024 № 57-09-24 та наявність у ньому недоліків, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, та лише у випадку наявності такого документа.

Колегія суддів наголошує, що відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортований позивачем ТЗ, встановлено не у висновку експерта, а безпосередньо в інвойсі № 23VFA040 від 17.05.2023.

При цьому, висновок експерта наданий позивачем додатково на підтвердження відсутності заниження митної вартості товару.

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.04.2023 у справі № 826/7411/15, висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини є додатковим документом, який подається для підтвердження заявленої митної вартості товарів та повинні оцінюватися у комплексі з іншими документами, поданими позивачем, а інформація, що міститься в таких висновках має виключно інформаційний характер і не може бути визначальною при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів.

Щодо доводів скаржника про відсутність у Додатку 1 до Договору про надання послуг логістики та інформаційно-консультаційних послуг від 18.06.2024 умов виконання доручення те перелік супутніх послуг виконавця колегія суддів зазначає, що зазначені відомості наявні у договорі-заявці на транспортне перевезення вантажу від 18.06.2024, який надавався декларантом до митного оформлення.

Як наслідок, наведені обставини не свідчать про правомірність висновків митного органу щодо заниження ТОВ «С-Транс Авто» митної вартості ввезеного товару.

Щодо доводів апелянта про надання позивачем копій митних декларацій, які не стосуються даного митного оформлення, колегія суддів зазначає, що останні надані позивачем з метою підтвердження розмитнення ідентичних товарів за подібною ціною.

Доводи скаржника про надання позивачем цінової інформації з мережі Інтернет від 11.10.2024, яка станом на дату прийняття до митного оформлення митної декларації (17.10.2024) в мережі Інтернет відсутня колегія суддів вважає такими, що також не свідчать про невірне визначення ТОВ «С-Транс Авто» митної вартості товару.

Колегія суддів зауважує, що відомості, наведені у ціновій інформації не мають імперативного характеру і у разі наявності такого документу можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації.

Щодо посилань скаржника на не надання позивачем до митного оформлення інвойсів № 23VFA044 та № 23VFA038, зазначених в переліку листа від 14.10.2024 колегія суддів зазначає, що спірний товар придбаний на підставі інвойса № 23VFA040 від 17.05.2023, що надавався до митного оформлення.

В свою чергу, відповідачем не зазначено, яким чином інвойси № 23VFA044 та № 23VFA038 мають вплив на правильність визначення декларантом митної вартості транспортного засобу.

Доводи скаржника як на підставу визначення митної вартості товару за резервним методом - не надання позивачем на запит митниці всіх витребуваних документів колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності! такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Колегія суддів зазначає, що вказані у ч. 3 ст. 53 МК України документи мають надаватись митному органу лише за їх наявності у декларанта. Натомість, відсутність таких документів з огляду на їх не складання не слугувати підставою для прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товару.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, вважає, що останні кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Колегія суддів враховує, що цінова інформація викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС) не може бути обґрунтованою підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митній декларації позивача, оскільки автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, відтак такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Саме такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 19.03.2021 по справі № 820/5525/16.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що Митниця не надала доказів на підтвердження обставин, що позивачем у митній декларації було зазначено не всі складові числового значення задекларованої митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованого товару.

В свою чергу, позивач надав необхідні та достатні документи для підтвердження задекларованої митної вартості, проте митний орган не навів переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів прийнято відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для їх прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернівецької митниці - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 по справі № 520/9363/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Я.В. П`янова А.О. Бегунц