Справа № 303/8625/25
Суддя: Куцкір Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №303/8625/25 2-а/303/107/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м.Мукачево Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

представника позивача Соколовської Ю.О.

відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )

перекладачів Гарапко П.А., Іслам М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом представника позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) про затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення за межі території України

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) про затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Позов мотивований тим, що відповідач був виявлений та затриманий 02.11.2025 року близько 11.10год., прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) в межах прикордонної смуги, на напрямку 224 прикордонного знаку, на відстані 700 метрів від державного кордону України (територія Великобийганської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) під час спроби незаконного перетинання державного кордону з України в Угорщину, поза пунктами пропуску через державний кордон України, у складі групи осіб.

________За доводами представника позивача, своїми діями відповідач порушив вимоги статей 9,12 Закону України «Про державний кордон України», чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України».

________ Представник позивача Соколовська Ю.О. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Відповідач ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.11.2025 року, близько 11.10 год., прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) в межах прикордонної смуги, на напрямку 224 прикордонного знаку, на відстані 700 метрів від державного кордону України (територія Великобийганської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) було виявлено та затримано громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час спроби незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину, поза пунктами пропуску через державний кордон України, у складі групи осіб.

У переданому на розгляд суду позові позивач посилається на те, що в ході проведення перевірочних заходів було встановлено, що ромадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , в`їхав на територію України 08.10.2025 року через пункт пропуску «Могилів-Подільський» на підставі паспорта громадянина Народної Республіки Бангладеш НОМЕР_2 , виданого 07.08.2023, DIP/DHAKA, дійсного до 06.08.2028 та візи НОМЕР_3 , дійсної до 08.12.2025, з метою працевлаштування (приймаюча сторона ТОВ «Вінницька птахофабрика»).

Однак, незважаючи на наявність законних підстав для перебування на території України, маючи намір потрапити до країн Європейського Союзу, відповідач 02.11.2025 року здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Угорщину, яку не вдалось довести до завершення з незалежних від нього причин, оскільки був затриманий прикордонним нарядом відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б).

У відповідності до вимог статей 260, 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідача було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.

Постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 04.11.2025 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною другою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

04.11.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_5 прийнято рішення про примусове видворення відповідача за межі території України.

По відношенню до фактичних обставин справи суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Відповідно до частини першої ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Абзац третій частини другої статті 12 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає, що у випадку прийняття відносно іноземця або особи без громадянства рішення про примусове видворення за межі території України, іноземцю або особі без громадянства скасовується віза (згідно з п. 2 частини першої статті 1 цього Закону дозвіл, наданий уповноваженим органом України в установленій законодавством формі, необхідний для в`їзду на територію України або для транзитного проїзду через її територію та перебування на території України протягом відповідного строку).

Відповідно до частини четвертої статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Судом встановлено, що відповідач перебуває на території України незаконно, оскільки йому було скасовано візу на підставі абзацу третього частини другої статті 12 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», у зв`язку з чим відповідач втратив підстави для законного перебування на території України, передбачені частиною 16 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

По відношенню до цього слід констатувати фактичну наявність підстав вважати щодо можливості ухилення відповідача від виконання рішення про його примусове видворення, та про необхідність затримання відповідача із поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Отже, затримання відповідача не зважаючи на серйозність такого заходу, з огляду на встановлені судом фактичні обставини, є цілком виправданим та належним, тому як в даному випадку застосування інших, менш суворих заходів, буде недостатніми для гарантування виконання такою особою певних обов`язків пов`язаних із залишенням території України.

Беручи до уваги те, що відповідач знаходиться на території України без законних підстав та може ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення, з метою забезпечення його примусового видворення за межі території України, позов слід задовольнити та затримати відповідача з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, строком на шість місяців.

З урахуванням вищевказаних фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства, суд вважає, що вимоги представника позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 194, 211, 217, 288, 289, 373 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Затримати громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком 6 (шість) місяців, а саме до 02.05.2026 року (включно).

Копію рішення невідкладно видати учасникам справи.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Відповідач: громадянин Народної республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце перебування: пункт тимчасового тримання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 04.11.2025 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір