Справа № 520/16221/25
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 листопада 2025 року справа № 520/16221/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григоров Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Національної поліції України (вул. Богомольця, буд. 10,м. Київ,Центральна Частина Києва, Київ,01601, ) , Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників НП України (вул. Богомольця Академіка, буд.10,м. Київ,01601, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, яка полягає у ненаданні позивачу статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати Національну поліцію України (код ЄРДПОУ 40108578) надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , статус учасника бойових дій.

В обгрунтування заявленого позову зазначалося, що з 26.06.2023 р. позивач проходив службу на посаді інспектора взводу №2 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції. Під час проходження службу з моменту повномасштабного вторгнення збройних сил рф, з 24.02.2022 до 26.06.2023 проходив службу на посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції та у вказаний період брав участь у бойових діях, виконував покладені на нього обов`язки в умовах активних бойових дій та військового стану.

Позивач зазначав, що звернувся із заявою до Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України про надання йому статусу учасника бойових дій, однак рішення про відмову у наданні позивачу статусу учасника бойових дій чи рішення про надання позивачу статусу учасника бойових дій не було прийнято, а відповіддю ДПП НПУ 11629-2024 від 20.12.2024 позивачу було повідомлено, що Департамент патрульної поліції не має правових підстав для складання довідки за формою відповідно до додатка 6 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечені її проведення чи в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечені її здійснення, у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Ухвалою суду від 11.07.2025р. відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Ухвалою суду від 08.09.2025р. залучено Комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України у якості другого відповідача до участі в адміністративній справі, розпочато розгляд справи спочатку.

Відповідачі позовні вимоги не визнали та просили в їх задоволенні відмовити. Національна поліція України направила до суду відзив на адміністративний позов, згідно якого указала на те, що за результатами розгляду заяви позивача про надання йому статусу учасника бойових дій, ДПП НПУ, листом від 20.12.2024 № 11629-2024 надано відповідь, згідно якої позивача повідомлено про відсутність підстав для формування довідки за формою відповідно до додатка 6 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (зі змінами) про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, передбачених Порядком.

Також відповідач указував на те, що до ДПП НПУ надійшов лист ГУНП в Харківській області від 25.12.2024 № 1162-2024, яким ДПП НПУ було поінформовано про те, що в підрозділах блоку превенції ГУНП в Харківській області документи, які б могли підтвердити безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відсутні. Відтак, враховуючи відсутність в ГУНП в Харківській області документів, які підтверджували б безпосередню участь позивача у зазначених заходах, питання щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій на розгляд Комісії УБД НПУ не виносилось.

Другий відповідач позов також не визнав та надав до суду відзив, згідно якого зазначив, що заява позивача про надання статусу учасника бойових дій була розглянута Комісією на засіданні та згідно рішення від 13.10.2025р. № 10/V1/XXVIII/3 на підставі пункту 19 частини 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», підпункту 2 пункту 24 Порядку № 413 та абз. 2,3 пункту 4 розділу ІІ Положення про комісію № 405 в зв`язку з відсутністю необхідних документів, а саме: довідки, форма якої встановлена додатком 6 Порядку № 413 відповідно до підпункту 4 пункту 4 Порядку № 413 ухвалено рішення. Підставою для відмови зазначено відсутність документів, які передбачено чинним порядком для підтвердження участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, оскільки надані позивачем на підтвердження цього докази виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди та журналів залучення поліцейських до виконання завдань правового режиму воєнного стану належними документами для підтвердження наведених обставин не є.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши доводи сторін та наявні у справі докази, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 з 26.06.2023 р. проходив службу на посаді інспектора взводу №2 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції. З 24.02.2022 до 26.06.2023 проходив службу на посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

В матеріалах справи (а.с. 40-41, том 1) наявна копія заяви про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 без дати, складена в його інтересах адвокатом Сагайдаком Е.С. та докази її направлення на адресу Національної поліції 02.12.2024р.

Згідно вказаної заяви зазначалося, що участь позивача у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні агресії підтверджується нарахуванням ОСОБА_1 додаткової винагороди, яка передбачена постановою КМУ № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також витягами з журналів залучення поліцейських до виконання завдань правового режиму воєнного стану, участі в забезпеченні національної безпеки на території Харківської області та виконання завдань територіальної оборони управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, до вказаної заяви було долучено копії паспорту ОСОБА_1 , послужного списку, довідки про проходження служби в Національній поліції, службової характеристики, витягів з журналу залучення поліцейських до виконання завдань правового режиму воєнного стану, участі в забезпеченні національної безпеки на території Харківської області та виконання завдань територіальної оборони управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2022 року, де в графі «факт бойових зіткнень (час, місце)» міститься позначка «не було», відомостей про грошове забезпечення (а.с. 183-215, том 1), що вказують на виплату додаткової грошової винагороди.

Згідно наявної в матеріалах справи (а.с. 43, том1) копії листа Департаменту патрульної поліції НПУ від 23.05.2025р. № 10394-2025, адресованого адвокату Сагайдаку Е.С. повідомлено, що ДПП у межах компетенції розглянуто заяву від 10.12.2024р. № С-11803 ОСОБА_2 про надання статусу учасника бойових дій, про результат проінформовано листом ДПП від 20.12.2024р. № 11629-2024.

Згідно копії листа Департаменту патрульної поліції НПУ від 20.12.2024р. № 11629-2024 (а.с. 44, том 1) адвоката Сагайдака Є.С. повідомлено, що за наслідками розгляду заяви про надання ОСОБА_3 статусу учасника бойових дій відсутні правові підстави для формування відповідної довідки, передбаченої додатком 6 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (зі змінами) про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, передбачених Порядком. Водночас ДПП здійснено запит до ГУ НП в Харківській області для надання матеріалів про залучення позивача до заходів, передбачених порядком. У разі надання підтверджуючих документів, їх буде опрацьовано та надіслано для розгляду комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України.

Таким чином, судом вбачається, що з метою отримання матеріалів про залучення ОСОБА_2 до заходів, передбачених Порядком було здійснено запит до ГУНП в Харківській області підтверджуючих матеріалів щодо участі ОСОБА_2 у заходах передбачених Порядком. Після чого, до ДПП НПУ надійшов лист ГУНП в Харківській області від 25.12.2024 № 1162-2024 (а.с. 175, том 1), яким ДПП НПУ поінформовано про те, що в підрозділах блоку превенції ГУНП в Харківській області документи, які б могли підтвердити безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відсутні. Під час розгляду порушеного у листі питання було проведено бесіду з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , в ході якої останній повідомив, що розпорядчими документами керівництва ГУНП в Харківській області (наказами, дорученнями) він до виконання завдань не залучався та весь час з початку повномасштабного вторгнення рф працював в УПП в Харківській області ДПП НПУ.

В подальшому, 13.10.2025р. рішенням № 10/V/1/XXVIII/3 позивачу було відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій (а.с. 23, том 3) з посиланням на пункт 19 частини 1 ст. 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», підпункт 2 п. 24 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (далі Порядок № 413), абзаци другий та третій пункту 4 розділу ІІ Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 23.05.2016 № 405 (далі Положення про комісію № 405).

Вивчивши матеріали справи, доводи позовної заяви та заперечень проти них, судом вбачається, що доводи позовної заяви щодо неправомірного ненадання позивачу статусу учасника бойових дій полягають у тому, що Комісією не було взято до уваги документи, які на переконання позивача, свідчать про його безпосередню участь у заходах в антитерористичній операції, забезпечені її проведення чи в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечені її здійснення, у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а саме: відомості про те, що позивачу у квітні, травні, червні та липні 2022 року виплачувалась додаткова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168, як він вважає, за участь у бойових діях, а також витяги з журналів залучення поліцейських до виконання завдань правового режиму воєнного стану, участі в забезпеченні національної безпеки на території Харківської області та виконання завдань територіальної оборони управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2022 року.

Факт виплати позивачу вказаної винагороди у відповідних сумах відповідачами визнається, однак вони зазначали про те, що сам по собі він не свідчить про участь позивача у бойових діях, так само як і наявні журнали залучення поліцейських до виконання завдань правового режиму воєнного стану, участі в забезпеченні національної безпеки на території Харківської області та виконання завдань територіальної оборони управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції. Таким чином, судом встановлено, що цим доказам відповідачі надали оцінку, за наслідками розгляду відмовивши у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. Крім того, вони запитали необхідну інформацію за місцем проходження служби в ГУ НП в Харківській області.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 5 Закону України від 22.10.1993 №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551-ХІІ) учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Пунктом 19 частини першої статті 6 Закону №3551-ХІІ установлено, що учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Процедура надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначена Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014 (далі Порядок №413).

Відповідно до пп 1, 2 п. 24 Порядку №413 Комісія або міжвідомча комісія відмовляє заявнику в наданні статусу учасника бойових дій у разі:

1) відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій;

2) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 4 цього Порядку.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Положення "Про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України", затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України №405 від 23.05.2016 (зареєстровано в Мін`юсті України за № 857/28987 14.06.2016) (далі - Положення № 405).

Відповідно до п.1 Розділу І Положення № 405 основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішення щодо надання та позбавлення статусу учасника бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, розгляд питань, пов`язаних з установленням статусу учасника війни відповідно до пунктів 2, 13 статті 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до п.2 Розділу І Положення № 405 з метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія має право:

1) вивчати довідки, документи та інші докази, надіслані керівниками структурних підрозділів центрального органу управління поліції, територіальних (міжрегіональних) органів поліції, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - відповідні керівники);

2) вивчати довідки, документи та інші докази, подані особисто;

3) у разі потреби заслуховувати пояснення осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення, свідків, представників органів державної влади, громадських організацій, рад ветеранів;

4) подавати на розгляд міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворюється Мінветеранів (далі - міжвідомча комісія), документи із спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання;

5) брати до уваги докази, пропозиції та рекомендації районних (міських) комісій, комісій територіальних (міжрегіональних) органів поліції під час вивчення матеріалів щодо надання статусу учасника війни іншим працівникам Національної поліції України;

6) приймати рішення про надання статусу учасника бойових дій;

7) приймати рішення про надання статусу учасника війни;

8) повертати для подальшого доопрацювання відповідним керівникам документи;

9) приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій;

10) приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника війни;

11) приймати рішення про позбавлення статусу учасника бойових дій;

12) приймати рішення про позбавлення статусу учасника війни;

13) повторно розглядати за рішенням Голови Національної поліції України (особи, яка виконує його обов`язки) питання про надання статусу учасника бойових дій особам, яким було відмовлено в наданні такого статусу раніше.

Згідно з п. 4 Розділу І Порядку №405 комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни у разі:

- відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;

- відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни;

- надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;

- виявлення факту подання недостовірної інформації про участь в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх проведення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України або виконання завдань із розмінування, що має оперативний характер;

- наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України або виконання завдань із розмінування, що має оперативний характер.

Тобто, відповідно до пп. пп. 6, 9 п. 2 розділу ІІ Положення № 405, з метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія має право, зокрема, приймати рішення про надання статусу учасника бойових дій; приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій.

Згідно з п. 4 розділу II Положення № 405, Комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни, зокрема у разі відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Положення № 405 статус учасника бойових дій надається поліцейським у разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Поліцейським, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією чи Об`єднаним оперативним штабом Збройних Сил України (об`єднаним командним пунктом об`єднаних сил), а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження зі зброєю та ухилення від служби шляхом самокалічення або симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, забезпеченні їх здійснення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до абз. 9 п. 2 розділу ІІІ Положення № 405 Комісія приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій на підставі, зокрема, таких документів:

- для поліцейських, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України,- не менш як один з таких документів - витяги з наказів органу поліції про відрядження (залучення) поліцейського до районів ведення бойових дій (у яких зазначені номер та дата бойового розпорядження військового командування), витягів із журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), витягів із вахтових журналів, витягів із польотних листів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв. До документів, які надсилаються на розгляд Комісії, можуть додаватися інші документи - витяги (копії) з наказів органу поліції про залучення до виконання бойових розпоряджень (із поіменним списком поліцейських), витяги (копії) з наказів про виконання бойового (спеціального) завдання зведеним підрозділом Національної поліції України (з поіменним списком поліцейських), посвідчення про відрядження, витяги з бойових донесень (листи, рапорти, доповідні записки, довідки про виконання бойових завдань) із резолюцією уповноваженої посадової особи поліції, відрядженої до органів військового управління, зареєстрованих в органі (підрозділі) поліції, стройова чи доповідна записки, рапорти, розрахунки, книга нарядів чи інші документи, що підтверджують безпосередню участь поліцейських у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що містять докази та підтверджують факт виконання поліцейськими бойових (службових) завдань.

При цьому, наведений у п. 2 цього розділу Положення № 405 перелік документів, на підставі яких Комісія приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій, повністю кореспондується з положеннями п. 4 Порядку №413.

Як вже вказувалося вище, з долучених до заяви ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій, яка надавалася його представником до на адресу Національної поліції 02.12.2024р., зазначалося, що участь позивача у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні агресії підтверджується нарахуванням ОСОБА_1 додаткової винагороди, яка передбачена постановою КМУ № 168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також витягами з журналів залучення поліцейських до виконання завдань правового режиму воєнного стану, участі в забезпеченні національної безпеки на території Харківської області та виконання завдань територіальної оборони управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Проте суд з такими доводами не погоджується та зауважує, що зазначені документи не містять достатніх доказів про безпосередню його участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а тому у Комісії були відсутні правові підстави для надання позивачу статусу учасника бойових дій, про що, з посиланням на відповідні положення законодавства та підзаконних актів, які врегульовують порядок та підстави надання такого статусу, зазначено безпосередньо в оскаржуваному рішенні, а також зазначалося і в протоколі засідання Комісії від 13.10.2025р. № 10 (а.с. 21, том3).

Суд бере до уваги і те, що Комісією здійснювався запит до ГУНП в Харківській області з метою надання документів, які б підтверджували участь позивача у бойових діях, проте, як вже вказувалося вище, було отримано інформацію про те, що такі документи відсутні.

Верховний Суд у постанові від 03.06.2025р. у справі № 620/11392/24 указав, що враховуючи положення статті 6 Закону № 3551-XII та пунктів 4, 5 Порядку № 413, визначальною підставою для надання статусу учасника бойових дій є не формальне подання повного пакета документів, а підтвердження факту безпосередньої участі особи в бойових діях або заходах із забезпечення оборони України. Документи виступають лише засобом доведення цієї участі, а не самостійною умовою для визнання такого статусу. Відтак, формальний підхід до розгляду поданих матеріалів, без врахування їх реального змісту та обставин, що свідчать про виконання особою завдань у зоні бойових дій, є неправомірним і суперечить меті правового регулювання законодавства у сфері захисту прав ветеранів війни.

Застосовуючи вказану правову позицію, суд наголошує, що в даній справі Комісія виходила саме з непідтвердження факту безпосередньої участі позивача в бойових діях, а не формальних недоліків поданих документів, виконала покладену на неї функцію з підтвердження цього факту, відтак стверджувати про формальний підхід до вирішення питання надання позивачу статусу учасника бойових дій не можна.

Стосовно посилань позивача на те, що відповідно до даних про отриману заробітну плату він у відповідному періоді отримав додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168, тому зазначення у розрахункових документах «Додаткова винагорода, «Вин. Пос. 168» не свідчить про те, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях, забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, відтак слід зауважити, що ці докази не є належними. Крім того, відомості з виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди відповідно до КМУ №168 з огляду на положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Порядку № 413 та Положення про комісію № 405, яким безпосередньо врегульовано підстави для надання статусу УБД не відноситься до документів, які є підставою для надання відповідного статусу.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що межі судового контролю при розгляді справ стосовно незаконності рішень суб`єктів владних повноважень визначено ст. 2 КАС України.

Так, відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, перевіривши згідно наведеної норми оскаржувану бездіяльність, судом встановлено, що вона є відсутньою, оскільки у спірних правовідносинах було ухвалено рішення про відмову у наданні статусу учасника бойових дій. Що стосується вказаного рішення, то, як встановлено судом за наслідками розгляду справи, його було прийнято обґрунтовано, із урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку. Інші доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров