Справа № 346/3497/25
Суддя: Калинюк О. П.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/3497/25
Провадження № 2-а/346/116/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О. П.

з участю секретаря Ковалюк А. І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Стефака А. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.04.2025 адміністративною комісією Коломийської міської ради Івано-Франківської області (далі адміністративна комісія) винесено постанову №24. Даною постанову позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, а саме в тому, що він 17.03.2025 року о 14 год. 00 хв. без дозволу займався складуванням тари, конструкцій, гравію, виробів на вулицях, територіях тощо, а саме за адресою: м. Коломия, вул.Шопена, 5, Івано-Франківської області, чим порушив р.11 п.2 пп.10 Правил благоустрою Коломийської територіальної громади Івано-Франківської області № 1045-18/2021 від 30.08.2021 року.

Позивач стверджує, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм КУпАП з таких підстав.

Позивачу не було відомо про засідання вказаної комісії, а про факт існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 03.07.2025 року з «push-повідомлення» від Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Коломийський відділ державної виконавчої служби) в мобільному застосунку «Дія».

04.07.2025 року, під час ознайомлення з матеріалами відповідної справи про адміністративне правопорушення секретар вказаної адміністративної комісії Сергій Васильківський повідомив, що позивачу надсилалися листи засобами поштового зв`язку з повідомленням про засідання комісії та копією винесеної постанови.

Отже, позивач вважає, що розгляд вказаної справи про адміністративне правопорушення відбувся незаконно, оскільки позивач не був повідомлений про такий розгляд, що внаслідок чого був позбавлений права надати свої пояснення, скористатися правом на професійну правничу допомогу.

Тому позивач просить поновити пропущений процесуальний строк на подання даної позовної заяви, визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу вказаного адміністративного правопорушення.

Представник відповідача Стефак Андрій Ярославович 01.09.2025 року подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з таких підстав.

17.03.2025 року інспектором сектору з благоустрою муніципальної інспекції Коломийської міської ради Гонташем Д.П. складено протокол про адміністративне правопорушення № 21 відносно позивача та скеровано до вказаної адміністративної комісії.

18.04.2025 року позивачу відправлено засобами поштового зв`язку лист з повідомленням про вручення з товаро-транспортною накладною (далі ТТН) №151.

24.04.2025 року зазначеною адміністративною комісією винесено оскаржувану постанову, а 25.04. та 14.05.2025 року копії цієї постанови направлено засобами поштового зв`язку (рекомендованими листами) на адресу відповідача. Однак, ця кореспонденція повернута до адресанта 23.05.2025 року, за закінченням терміну зберігання.

17.06.2025 року копію оскаржуваної постанови направлено до Коломийського відділу державної виконавчої служби для примусового виконання цієї постанови.

Тому вказаний представник відповідача вважає, що позивача було належним чином повідомлено про місце та час розгляду справи, а також про винесену за наслідком такого розгляду постанову (а. с. 48-52).

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з викладених у позові мотивів, вказавши, що він проживає лише за однією адресою: АДРЕСА_1 . Тому надіслання стороною відповідача засобами поштового зв`язку будь-яких листів позивачу на інші адреси не може вважатися належним повідомленням його про місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Вказаний представник відповідача в судовому засідання позов не визнав, підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з викладених у такому відзиві мотивів. При цьому просить врахувати, що рекомендовані повідомлення про розгляд справи та копія оскаржуваної постанови направлялися позивачу засобами поштового зв`язку. А тому сторона відповідача вжила усіх заходів для належного повідомлення позивача про місце та час розгляду справи та надіслання йому копії оскаржуваної постанови.

Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, вивчивши та оцінивши надані докази, з`ясувавши обставини справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Установлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлене специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову № 24 винесено 24.04.2025 року, а 08.07.2025 року позивач подав даний позов (а. с. 1, 7).

В оскаржуваній постанові відсутні відомості про дату її отримання позивачем, а з долучених представником відповідача рекомендованих повідомлень та довідок про причини повернення/досилання вбачається, що надіслані позивачу в квітні і травні 2025 року копії оскаржуваної постанови ним не отримано (а.с.33-36).

02.07.2025 року державним виконавцем вище вказаного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі оскаржуваної постанови (а. с. 5).

Як стверджує позивач, копію оскаржуваної постанови отримано ним лише 04.07.2025 року. Доказів отримання позивачем такої копії раніше представником відповідача не надано.

Враховуючи наведене, позивачем підтверджено поважність причин пропуску строку на оскарження даної постанови. Таким чином, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк звернення до суду із вказаним позовом, оскільки стороною відповідача не спростовано вказаних доводів позивача.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою №24 від 24.04.2025 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що 17.03.2025 року о 14 год. 00 хв. позивач без дозволу займався складуванням тари, конструкцій, гравію, виробів на вулицях, територіях тощо, а саме за адресою: м. Коломия, вул. Шопена, 5, Івано-Франківської області, чим порушив р. 11 п. 2 пп. 10 Правил благоустрою Коломийської територіальної громади Івано-Франківської області № 1045-18/2021 від 30.08.2021 року (а. с. 7).

Стаття 152 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Судом встановлено, що вимоги щодо благоустрою території вказаної громади визначено Правилами благоустрою Коломийської територіальної громади, затвердженими рішенням Коломийської міської ради №1045-18/21 від 30.08.2021 р. (далі Правила).

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Розділу ХІ цих Правил до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні за самовільне скидання всіх видів відходів, ґрунту тощо у не відведених для цього місцях.

Статтею 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», який регулює відносини, що виникають у сфері благоустрою населених пунктів, і спрямовується на створення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля, збереження і охорону навколишнього природного середовища, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, встановлено обмеження при використанні об`єктів благоустрою.

Так, на об`єктах благоустрою забороняється:

1) виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом; 2) самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо; 3) вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг; 4) складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків; 5) самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо; 6) встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Національної поліції; 7) влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів; 8) випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях; 9) здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці).

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з абз. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників адвоката.

Однак, згідно з даними рекомендованого листа з ТТН № 151 та довідки про причини повернення/досилання, долученої до нього, лист відповідача із повідомленням позивача про засідання вищевказаної адміністративної комісії, яке відбулося 24.04.2025 року о 13 год. 00 хв., повернуто за закінченням терміну зберігання. Цей лист направлявся позивачу на адресу: АДРЕСА_2 (а. с. 33).

Відповідно до даних рекомендованих відправлень та довідки про причини повернення/досилання, долученої до них, листи відповідача із копіями оскаржуваної постанови надіслано позивачу на вищевказану адресу та повернуті до адресанта за закінченням терміну зберігання (а. с. 34, 36).

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 02.07.2025 року на підставі оскаржуваної постанови відкрито виконавче провадження № 78507020 (а. с. 5, 6).

Відповідно до сторінки № 12 паспорта громадянина України позивача серії НОМЕР_1 , його місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 3).

Отже, суд дійшов висновку, що за вищевикладених обставин стороною відповідача не повідомлено належним чином позивача про місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки надсилання вказаної поштової кореспонденції засобами поштового зв`язку не на адресу реєстрації місця проживання позивача не може вважатися належним повідомленням останнього про місце та час розгляду справи.

Крім того, станом на день винесення оскаржуваної постанови у сторони відповідача не було даних щодо своєчасного та належного сповіщення позивача про місце і час розгляду справи.

Ці обставини свідчать про існування розумного сумніву в законності оскаржуваної постанови, адже за таких обставин позивача повністю позбавлено можливості реалізувати передбачені ст.268 КУпАП, процесуальні права.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а (2-а/337/154/2016), постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному становищі у відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Інша частина мотивування відзиву на позовну заяву не спростовує зазначені висновки суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, представником відповідача вказаного обов`язку не виконано, адже не спростовано вищевказані доводи позивача та не надано жодних належних та допустимих доказів щодо належного повідомлення позивача про місце та час розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення.

Тому на підставі викладеного суд доходить висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

На підставі наведеного, ст. 19 Конституції України, ст. ст.44, 245,251,222, 236, 258, 283 КУпАП, керуючись ст.ст.12,19, 20, 77,121, 244-250,255,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

поновити процесуальний строк на звернення з даним позовом.

Позов задовольнити.

Скасувати постанову № 24 адміністративної комісії виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 24.04.2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.11. 2025 року.

Суддя: Калинюк О. П.