Справа № 120/15476/25
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2025-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 листопада 2025 р. Справа № 120/15476/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому провадженні заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області, подану в порядку статті 283 КАС України, до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" про підтвердження обґрунтованості арешту майна та зупинення видаткових операцій на рахунках,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" про підтвердження обґрунтованості арешту майна та зупинення видаткових операцій на рахунках.

Вимоги заяви мотивовані відмовою у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, що стало підставою для винесення рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків №3946/02-32-07-01 від 03.11.2025 року.

Ухвалою суду від 04.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначене судове засідання у справі на 05.11.2025 року о 13 год. 00 хв.

05.11.2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" подав клопотання, в якому просить провадження в адміністративній справі № 120/15476/25 за заявою Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю ДОСЛІДНО-ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНИЙ МЕХАНІЧНИЙЗАВОД про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" зупинити до набрання законної сили судовим рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/15088/25.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що заяві Головного управління ДПС у Вінницькій області передував позов ТОВ «БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та скасування наказу від 07.10.2025 №4551к, виданого Головним управлінням ДПС у Вінницькій області в частині проведення документальної планової виїзної перевірки за період діяльності з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2021 року, а тому вважає, що відповідача слід зобов`язати утриматися від вчинення дій щодо проведення повторної планової перевірки позивача за період з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2021 року (справа № 120/15088/25, відкрито провадження 03.11.2025), який було подано до Вінницького окружного адміністративного суду 27.10.2025. Зазначено, що законність підстав для проведення перевірки є первинним юридичним питанням, без вирішення якого неможливо оцінити правомірність подальших дій контролюючого органу у справі №120/15476/25. На переконання представника відповідача, саме це і визначає об`єктивну неможливість розгляду справи №120/15476/25 до завершення розгляду справи №120/15088/25. Отже, неправомірність прийняття наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 07.10.2025 року №4551к розглядається в межах адміністративної справи 120/15088/25, що суттєво впливає на прийняття законного рішення про арешт майна, що визначає об`єктивну неможливість розгляду справи № 120/15476/25 до вирішення справи 120/15088/25.

Окрім того, представником відповідача подано заперечення на заяву ГУ ДПС у Вінницькій області, подану в порядку статті 283 КАС України, в якій він зазначив, що дії Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" щодо недопуску до проведення перевірки були правомірними, ґрунтувалися на прямих нормах Податкового кодексу України та були спрямовані на захист свого законного права, тоді як застосування адміністративного арешту майна на підставі п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України можливе виключно за умови наявності законних підстав для проведення перевірки, законність яких наразі є предметом розгляду у справі №120/15088/25 та не встановлена судом.

05.11.2025 року від представників ТОВ «БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ» та Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшли заяви про проведення судового засідання без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ТОВ «БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ» знаходиться на обліку в Головному управління ДПС у Вінницькій області з 05.02.2012 року.

На підставі наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 07.10.2025 року №4551к та затвердженому плану - графіку проведення планових перевірок, позивачем оформлено направлення на перевірку №6709 від 30.10.2025 року, видане головному державному інспектору відділу планових перевірок, управління податкового аудиту ГУ ДПС у Вінницькій області Віктору ДМИТРИКУ, №6710 від 30.10.2025 року видане головному державному інспектору відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Вінницькій області Руслану ГУМЕНЮКУ; №6711 від 30.10.2025 року видане головному державному інспектору відділу перевірок податкових агентів управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Вінницькій області Альоні УМАНСЬКІЙ, для проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2019 по 30.06.2025, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2019 по 30.06.2025.

Письмове повідомлення про призначення перевірки від 07.10.2025 № 1196/6/02-32-07-01-14 та копію наказу ГУ ДПС у Вінницькій області №4551к від 07.10.2025 про призначення перевірки надіслано ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" рекомендованим поштовим відправленням та до електронного кабінету платника, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі ст.20, п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.2 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-УІ (зі змінами та доповненнями) та наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 07.10.2025 №4551к, 30.10.2025 головним державним інспектором відділу планових перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС У Вінницькій області Дмитриком В.О. було здійснено вихід за податковою адресою платника податків та встановлено, що за адресою м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 2, кв. (офіс) №113 посадові особи підприємства, а саме директор (головний бухгалтер) Федько Владислав Віталійович відсутній.

У зв`язку з вищевикладеним, посадову особу з направленнями на проведення планової виїзної документальної перевірки ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" не ознайомлено, документи, які є предметом перевірки не надані.

Відповідно до чого оформлено акт №1524/02-32-07-01/38055234 від 30.10.2025 про відсутність за фактичною адресою посадових осіб ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" . 03.11.2025 було здійснено повторний вихід за податковою адресою платника ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 2, кв. (офіс) №113 для ознайомлення посадових осіб підприємства із вищезазначеними направленнями про початок проведення перевірки та було пред`явлено службові посвідчення посадових осіб ГУ ДПС у Вінницькій які призначені для проведення такої перевірки.

Посадовими особами ГУ ДПС у Вінницькій області були виконані передбачені статтею 81 Податкового кодексу України умови допуску до проведення документальної виїзної перевірки, зокрема, директору ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" Федько Владиславу Віталійовичу було пред`явлено направлення на проведення перевірки від 30.10.2025р. №67091, № 6710 та №6711 та службові посвідчення посадових осіб ГУ ДПС у Вінницькій, які призначені для проведення такої перевірки.

Однак, директором ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" Федьком Владиславом Віталійовичем в допуску до проведення перевірки товариства було відмовлено.

На підставі викладеного 03.11.2025 року посадовими особами позивача було складено Акт про відмову в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" за № 1541 /02-32-07-01/38055234, який вручений у той же день директору товариства із одночасним попередженням про наслідки перешкоджання посадовим особам контролюючого органу та невиконання їх вимог під час перевірки, передбачені ст. 94 Податкового кодексу України, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_1 .

В подальшому, ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" надано лист-повідомлення № 03/11 від 03.11.2025 року про недопуск до проведення планової документальної перевірки, яким повідомлено, що наказ Головного управління ДПС у Вінницькій області № 4551к від 07.10.2025 р. «Про проведення документальної планової виїзної перевірки» у частині призначення перевірки за період з 01.10.2019 по 30.09.2021 оскаржений Товариством у судовому порядку, а тому, посадовим особам контролюючого органу не буде надано доступ для перевірки до моменту остаточного вирішення спору в адміністративному суді.

Надалі, за зверненням начальника управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Вінницькій області о 15:00 год. було прийнято рішення від 03.11.2025 року №3946/02-32-07-01 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ".

На підставі зазначеного рішення контролюючий орган звернувся до суду із цією заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, а також просив застосувати адміністративний арешт коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

На підставі пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно вимог пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Порядок проведення фактичної перевірки регулюється статтею 80 ПК України.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (78.5 статті 78 ПК України).

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абзац 5, 6 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 81.2 статті 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Як вже встановлено судом, співробітниками Головного управління ДПС у Вінницькій області складено акт про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки від 03.11.2025 року №1541/02-32-07-01/38055234.

Після цього начальником управління податкового аудиту ГУ ДПС у Вінницькій області скеровано до начальника ГУ ДПС у Вінницькій області звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

На підставі зазначених актів та звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків Головним управління ДПС у Вінницькій області прийнято рішення від 03.11.2025 про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ».

Саме посилаючись на обставини відмови відповідача від допуску до проведення перевірки, заявник вказує на наявність підстав для застосування умовного адміністративного арешту майна платника податку.

Як вже зазначалось судом, пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб.

Враховуючи вищенаведене, умова пред`явлення вказаних документів була дотримана.

При цьому, суд також враховує позицію Верховного Суду у постанові від 26.03.2024 року у справі №420/9909/23, де сформовано правовий висновок щодо єдиних підходів до оцінки правомірності наказів про призначення фактичних перевірок та міру достатності для виникнення у контролюючого органу права на призначення перевірки.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що порядок та підстави проведення фактичної перевірки податковим органом було дотримано та здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Також суд звертає увагу, що належними документами, що давали підстави для проведення фактичної перевірки, визначені пунктом 81.1 статті 81 ПК України є направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки та пред`явлення службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, а тому недопуск посадових осіб заявника до проведення перевірки був необґрунтованим та за відсутності законних підстав для цього.

Щодо вимог про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 283 КАС України, заява за зверненням податкового органу подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.04.2025 року у справі №160/30723/23 викладено правовий висновок, в якому зазначено, що обставиною, з якою стаття 283 КАС України пов`язує початок відліку 24-годинного строку для подання до суду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, є дата прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Ця правова позиція також викладена в постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, від 26 червня 2020 року у справі №280/2993/19, від якої суд касаційної інстанції у встановленому процесуальним законом порядку не відступав.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 Податкового кодексу України та Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 632 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 02.08.2017 за № 948/30816 (далі - Порядок № 632).

Пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з пунктом 94.3 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Пунктом 94.5 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом (пункт 94.10 статті 94 ПК України).

Відповідно до абзацу 3 пункту 94.10 статті 94 ПК України, строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Аналогічні норми передбачені Порядком №632.

Аналізуючи наведені вище норми статті 94 Податкового кодексу України та Порядку №632 суд дійшов висновку, що арешт майна платника податків може бути застосовано за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Так, податковим органом було прийнято рішення №3946/02-32-07-01 від 03.11.2025 року про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ» на підставі акту від 03.11.2025 №1541/02-32-07-01/38055234 та звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків адміністративний суд здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника податків шляхом перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника податків, які стали підставою для прийняття такого рішення.

Оскільки судом встановлено, що відповідач відмовився від проведення перевірки, факт чого у встановлений ПК України спосіб, задокументований актом від 03.11.2025 №1541/02-32-07-01/38055234, не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків відповідача у справі, адже його застосовано за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України.

Суд звертає увагу, що у випадку наявності судового рішення про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, платник податків не позбавлений можливості звернутися із заявою про його припинення, за наявності підстав, визначених положеннями статті 94 ПК України.

Щодо вимог позивача про застосування адміністративного арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках відповідача у всіх банківських установах, суд зазначає наступне.

Звертаючись із вимогами про зупинення видаткових операцій відповідача, позивач як на підставу звернення посилається на вимоги підпункту 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 ПК України.

Вказаною нормою визначено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Отже, вказана норма надає право податковому органу звертатися до суду з вимогою щодо зупинення видаткових операцій платника податків у випадку недопущення посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

В силу підпункту 16.1.13 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний допустити посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що Податковим кодексом України вживаються два поняття, які позначають арешт коштів на рахунках платника податків - власне арешт коштів, а також зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Аналіз норм Податкового кодексу України, а також чинного законодавства, що регулює банківську діяльність і порядок здійснення безготівкових розрахунків, дає підстави для висновку про тотожність зазначених понять для цілей регулювання податкових правовідносин.

Так, відповідно до частини другої статті 59 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність" зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму".

Отже, накладення арешту на кошти на рахунках платника податків є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на таких рахунках в усіх випадках, крім тих, які випливають з норм Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму". Таким чином, з урахуванням змісту статті 59 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність" зупинити видаткові операції з підстав, передбачених Податковим кодексом України, можна не інакше, як шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках платника податків.

За таких обставин повноваження податкових органів щодо звернення до суду з вимогами як про накладення арешту на кошти платника податків (підпункт 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України), так і про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків (зокрема, передбачені нормами підпунктів 20.1.15, 20.1.16 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, пунктом 89.4 Податкового кодексу України), варто розуміти як право на звернення з вимогою про накладення адміністративного арешту на кошти платника податків, що перебувають на його рахунках у банку.

При цьому в усіх випадках суд постановляє рішення про зупинення видаткових операцій платника податків шляхом накладення арешту на кошти платника податків

Отже, підстави для зупинення видаткових операцій є аналогічними із підставами для арешту майна платника податків.

В свою чергу, суд звертає увагу на умови припинення адміністративного арешту майна платника податків.

Адміністративний арешт майна платника податків припиняється: 1) або у зв`язку з відсутністю протягом 96 годин рішення суду про підтвердження обґрунтованості такого арешту (підпункт 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України); 2) або на підставі рішення органу державної податкової служби про звільнення майна з під арешту, яке приймається протягом двох робочих днів, що настають за днем, коли такому органу стало відомо про виникнення підстав для припинення адміністративного арешту (пункт 94.20 статті 94 Податкового кодексу України).

Враховуючи висновок суду про обґрунтованість умовного арешту майна платника податків - відповідача у справі, позовні вимоги про зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача теж підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що арешт коштів на рахунках та зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків є тотожними поняттями для цілей регулювання податкових правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність", зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в інших випадках, передбачених договором, Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", іншими законами та/або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, кореспондентському рахунку. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми або коли інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 18.04.2019 року по справі № 820/2522/17.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 283 КАС України, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях платника податків; підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Отже, розглянувши подані заявником документи і матеріали, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для їх задоволення.

При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача, оскільки такі заперечення не спростовують підстави для проведення перевірки, та не є в розумінні наведених вище норм такими, що дають підстави не допускати посадових осіб ГУ ДПС до проведення фактичної перевірки, а відтак, такі є необґрунтовані та спростовані в ході розгляду справи.

Суд також критично оцінює доводи відповідача про наявність спору про право з огляду на правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23.02.2023 у справі №640/17091/21.

Так, Верховний Суд виснував: «…За змістом статті 283 КАС України після відкриття провадження у справі за відповідною заявою суд може або її задовольнити, або відмовити у її задоволенні. Наявність спору про право в розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України має вбачатися саме на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою контролюючого органу, передбаченою частиною першою статті 283 КАС України. При цьому, у справах за заявою контролюючого органу, передбаченою пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України, заперечення платника податків щодо правомірності проведення податкової перевірки, які полягають у оскарженні відповідного наказу про її проведення чи дій контролюючого органу при її проведенні, не можуть розглядатися як «спір про право».

Під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків адміністративний суд здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника податків шляхом перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника податків, які стали підставою для прийняття такого рішення. Оскарження платником податків наказу про проведення перевірки є запереченням обставин, що зумовили звернення податкового органу з відповідною заявою, однак, не є спором про право в розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України і не перешкоджає розгляду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Обґрунтованість причин відмови у допуску посадових осіб податкового органу до проведення податкової перевірки з боку платника податків входять до предмета доказування у справах, передбачених пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у випадку наявності судового рішення про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, платник податків не позбавлений можливості звернутися із заявою про його припинення, якщо в подальшому наказ про проведення перевірки буде визнано незаконним…».

За встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що у відповідача не було законних підстав для відмови від допуску працівників Головного управління ДПС у Вінницькій для проведення фактичної перевірки, тому рішення про застосування адміністративного арешту майна платника ТОВ «БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ» прийнято контролюючим органом правомірно.

Вирішуючи заявлене клопотання представника ТОВ «БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ» про зупинення провадження у справі, суд виходить з того, що відповідно до п.3 ч.1 ст.236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Водночас, слід зазначити, що провадження в адміністративній справі за заявою податкового органу щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 283 КАС України, яка імперативно визначає обов`язок суду у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі прийняти рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постанові від 12.04.2023 у справі № 380/6993/22, від 23.02.2023 у справі № 640/17091/21, від 11.01.2024 у справі №520/19803/23, оскарження платником податків наказу контролюючого органу про проведення перевірки, дій контролюючого органу при її проведенні, чи рішення про застосування адміністративного арешту майна, не є спором про право у розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України і не перешкоджає розгляду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Перевірка причин відмови у допуску посадових осіб податкового органу до проведення податкової перевірки з боку платника податків, обґрунтованості рішення про застосування адміністративного арешту майна входять до предмета доказування у справах, передбачених пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України.

За наведеного вище, підстави для задоволенні клопотання представника ТОВ «БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ» про зупинення провадження у справі відсутні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність витрат суб`єкта владних повноважень пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстав для стягнення з відповідача судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 73 - 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 283, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках, задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 03.11.2025 року №3946/02-32-07-01 про застосування адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ".

Зупинити видаткові операції платника податків на розрахункових рахунках у банках Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ МЕХАНІЗАЦІЇ" (вул. Хмельницьке шосе, 2, оф.113, м. Вінниця, Вінницька область, ).

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Подання апеляційної скарги на рішення суду не перешкоджає його виконанню.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21028, код ЄДРПОУ: ВП 44069150)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління механізації" (вул. Хмельницьке шосе, 2, оф.113, м. Вінниця, Вінницька область, код )

Рішення у повному обсязі складено 05.11.2025 року.

Суддя Чернюк Алла Юріївна