Справа № 160/21332/25
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач 23.07.2025р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати Рішення керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 24.06.2025 року № 195/1/2697;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі керівника полковника ОСОБА_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2025 року про виключення з військового обліку;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі керівника полковника ОСОБА_2 видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , оновлену Довідку про виключення ОСОБА_1 з військового обліку відповідно до вимог чинного законодавства.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не видано оновлену довідку про виключення з військового обліку. Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2025р. позов залишено без руху. Встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме надати належним чином завірені копії додатків, доданих до позовної заяви для суду та відповідача.
04 серпня 2025 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач отримав ухвалу суду 13.08.2024 р., але відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються цього предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить з такого.
Суд встановив, що відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 07.05.2021р. №4/947 ОСОБА_1 виключений з військового обліку з 02.11.2016р. ІНФОРМАЦІЯ_5 за ст.37 ч.6 п.3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Зазначено, що ОСОБА_1 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку ст.13 «а» гр.ІІ наказу МО №402 від 14.08.2008р. Не підлягає повторному пересвідченню.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3032/3 виданою КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради підрозділ №3, позивач має діагноз: Цукровий діабет 1 тип, важка форма, лабільний перебіг зі схильністю до гіпоглікемій, декомпенсований при ушпиталенні, субкомпенсований при виписці. Метаболічно-асоційована стеатотична хвороба печінки. Діабетична ангіопатія нижніх кінцівок, ішемія ІІ ст. Діабетична нейропатія нижніх кінцівок з порушенням температурної, тактильної, вібраційної чутливості. Непроліферативна діабетична ретинопатія обох очей. XXH І (G1, рШКФ -117 мл/хв. за CKD-EPI): діабетична нефропатія III ст. в стадії мікроальбумінурії. Дисциркуляторна енцефалопатія І ст. Обмінна кардіопатія, СН 0 ст. Хронічний панкреатит, фаза ремісії.
ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою в якій просив невідкладно розглянути цю заяву та надіслати на адресу заявника рекомендованим листом з повідомленням про вручення оновлену Довідку про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 з військового обліку.
Листом від 24.06.2025р. №195/1/2697 відповідач повідомив, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів громадянин ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 . Виключення з військового обліку ОСОБА_1 здійснювалось 02.11.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_7 , який на даний час знаходиться тимчасово окупованим. Згідно алгоритма уточнення даних громадян, які перебувають на військовому обліку, відповідно до абзацу четвертого підпункту першого пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 11.04.2024 №3633-ХІ «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» у районних територіальних центраї комплектування та соціальної підтримки, у разі звернення до ІНФОРМАЦІЯ_8 або їхніх відділів громадян, які зареєстровані на тимчасово окупованих територіях, територія де тривають бойові дії, ІНФОРМАЦІЯ_8 або їхні відділи зобов`язані взяти їх на військовий облік за письмовою заявою, занести необхідні відомості до Реєстру та провести уточнення даних. У разі якщо особи надають військово-обліковий документ з відміткою про виключення з військового обліку за станом здоров`я, але такі відомості відсутні у Реєстрі, такі громадяни беруться на військовий облік та направляються для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, за результатами якого приймається відповідне рішення про придатність до військової служби або виключення з військового обліку за станом здоров`я. З метою визначення статусу та військових обов`язків громадянина ОСОБА_1 потрібно особисто прибути до РТЦК та СП за місцем проживання/декларування.
Позивач вважає такі дії протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Стаття 64 передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
На момент виникнення спірних у цій справі відносин та на час розгляду справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, яка триває по даний час.
Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 визначено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон №2232-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Згідно з частиною дев`ятою статті 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Питання ведення військового обліку громадян України врегульовані Главою VI Закону № 2232-ХІІ.
Так, згідно з частинами першою, п`ятою статті 33 Закону № 2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною шостою статті 37 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які, визнані непридатними до військової служби (пункт 3).
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Законом України від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР (далі Закон №393/96-ВР) «Про звернення громадян» врегульовані питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
На підставі ч.1 ст.1 Закону №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №393/96-ВР звернення громадян - викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Заявою (клопотанням) згідно з ч.3 цієї статті вважається звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Частиною 1 ст.5 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Частиною 4 ст.5 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення може бути усним чи письмовим.
Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. (ч.6 ст.5 Закону №393/96-ВР).
У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати (ч.7 ст.5 Закону №393/96-ВР).
Порядок розгляду заяв встановлений статтею 15 Закону №393/96-ВР.
Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
На підставі ч.1 ст.20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Аналіз зазначених вище норм права, дає підстави зробити висновок, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, при цьому, таке право кореспондується із обов`язками органів влади здійснити розгляд таких звернень, з урахуванням їх функціональних обов`язків.
Суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою в якій просив невідкладно розглянути цю заяву та надіслати на адресу заявника рекомендованим листом з повідомленням про вручення оновлену Довідку про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 з військового обліку.
Як встановлено з листа позивача він просить видати йому оновлену довідку про виключення з військового обліку.
Листом від 24.06.2025р. №195/1/2697 відповідач повідомив, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів громадянин ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку в районних ІНФОРМАЦІЯ_9 . Виключення з військового обліку ОСОБА_1 здійснювалось 02.11.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_7 , який на даний час знаходиться тимчасово окупованим. Згідно алгоритма уточнення даних громадян, які перебувають на військовому обліку, відповідно до абзацу четвертого підпункту першого пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 11.04.2024 №3633-ХІ «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» у районних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у разі звернення до ІНФОРМАЦІЯ_8 або їхніх відділів громадян, які зареєстровані на тимчасово окупованих територіях, територія де тривають бойові дії, ІНФОРМАЦІЯ_8 або їхні відділи зобов`язані взяти їх на військовий облік за письмовою заявою, занести необхідні відомості до Реєстру та провести уточнення даних. У разі якщо особи надають військово-обліковий документ з відміткою про виключення з військового обліку за станом здоров`я, але такі відомості відсутні у Реєстрі, такі громадяни беруться на військовий облік та направляються для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, за результатами якого приймається відповідне рішення про придатність до військової служби або виключення з військового обліку за станом здоров`я. З метою визначення статусу та військових обов`язків громадянина ОСОБА_1 потрібно особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_8 за місцем проживання/декларування.
Суд зазначає, що позивач не вказує форму довідки, нормативний акт, яким, на його думку, передбачена відповідна форма «оновленої Довідки про виключення з військового обліку». Разом з цим, законодавством такої форми довідки не передбачено та, відповідно, відповідач не наділений повноваженнями надавати таку довідку.
Закон не передбачає обов`язку ІНФОРМАЦІЯ_8 видавати окрему оновлену довідку про виключення з військового обліку.
Також позивач зазначає у позовній заяві, що має наявні підстави для виключення з військового обліку.
З цього приводу суд зазначає, що нормативне регулювання військово-облікових документів здійснюється постановою КМУ від 16.05.2024 № 559, якою затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа та форму такого документа (електронну й паперову). Постановою передбачено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання нею чинності, є дійсними на всій території України до видачі документа нового зразка, заміна здійснюється, зокрема, у разі невідповідності відомостей у документі даним Єдиного реєстру.
Як встановлено, позивача вже виключено з військового обліку, про що є підтверджуючий документ, а саме вказана обставина підтверджується даними тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 07.05.2021р. №4/947, згідно з яким ОСОБА_1 виключений з військового обліку з 02.11.2016р. ІНФОРМАЦІЯ_5 за ст.37 ч.6 п.3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Крім того, ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлює, що у громадянина, якого виключено з військового обліку, військово-обліковий документ не вилучається, а до нього вносяться дані про виключення.
При цьому, суд враховує, що предметом позовних вимог не є оскарження дій, чи бездіяльності щодо внесення відповідачем відомостей у Реєстр.
Враховуючи, що законодавством такої форми довідки, як оновлена Довідка про виключення з військового обліку, не передбачено та, відповідно, відповідач не наділений повноваженнями надавати таку довідку, суд не вбачає підстав для задоволення позову у частині вимог зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі керівника полковника ОСОБА_2 видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , оновлену Довідку про виключення ОСОБА_1 з військового обліку відповідно до вимог чинного законодавства.
Крім того, суд зазначає, що лист про відмову не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, а тому підстав для визнання протиправним та скасування вищезазначеного листа немає.
Отже, відсутні підстави визнати протиправним та скасувати Рішення керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 24.06.2025 року № 195/1/2697.
Суд встановив, що позивач не ставив у своєму зверненні питання про внесення чи виключення з Реєстру даних, натомість позивач фактично звернувся до відповідача у порядку Закону України «Про звернення громадян».
При цьому, позивач у позовній заяві посилається, зокрема, на порушення відповідачем процедури розгляду звернення, що полягає у ненаданні обґрунтованої відповіді по суті звернення.
Суд встановив, що ключовим питанням звернення позивача є видача йому оновленої довідки про виключення з військового обліку.
Проте, у листі-відповіді відповідача немає обґрунтування на вказану вимогу позивача, відтак таку відповідь не можна визнати належною та правомірною.
Відповідно до п.10 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині оскарження дій щодо розгляду звернення, сформулювавши їх відповідно до вимог ефективності, та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2025 року.
У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., а тому вказана сума підлягає пропорційному до задоволених позовних вимог стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача, а саме у сумі 605,60 грн.
Керуючись ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд
вирішив:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 при розгляді звернення ОСОБА_1 про оновлення та видачу Довідки про виключення з військового обліку, згідно з листом від 24.06.2025 року № 195/1/2697.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про оновлення та видачу Довідки про виключення з військового обліку, з урахуванням висновків суду.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко