Справа № 320/29606/23
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Заліська Є.Я., за участі представника позивача Герасименка В.М., представника відповідача Назарової І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Рух справи.

29.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 563 від 16.08.2023 Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України в частині пункту 1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності «звільнення зі служби в поліції» старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу швидкого реагування управління оперативних розробок Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 304 о/с від 16.08.2023 Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу швидкого реагування управління оперативних розробок Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 16.08.2023;

- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України в Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу швидкого реагування управління оперативних розробок Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 17.08.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні накази є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки факт порушення позивачем службової дисципліни у вигляді вчинення дій несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції України, не встановлено проведеним відповідачем службовим розслідуванням, і притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції є найсуворіше покарання відповідальності без врахування службової характеристики позивача.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 у задоволені позовних вимог відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції зазначив, що дисциплінарним проступком визнається винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає у недотриманні ним, зокрема законів України та актів Кабінету Міністрів України, що призвело до заподіяння шкоди іншим особам та/або тяжких наслідків.

Отже, наголосив суд першої інстанції, через порушення позивачем положень Закону України «Про дорожній рух», яким визнаються правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища, було скоєно дорожньо-транспортне пригода, в результаті якої загинув пішохід, який рухався по пішохідному переходу.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення через порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Крім того, апелянт наголосив, що не згоден з висновками суду першої інстанції, що доводи позивача судом першої інстанції не були проаналізовані у сукупності інших документів, зокрема, матеріалами дорожньо-транспортної пригоди, схема, тощо.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про правильність висновків суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 25.09.2025 вказану справу призначено у відкрите судове засідання на 29.10.2025.

Апелянт подав додаткові пояснення щодо доводів відзиву відповідача.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи, та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованими з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач проходив службу в Національній поліції в Департаменті внутрішньої безпеки в спеціальному званні старший лейтенант поліції на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу швидкого реагування управління оперативних розробок.

02.08.2023 о 19.20 на трасі «Київ-Харків-Довжанський» в районі населеного пункту Пісочин сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_1 під керуванням якого був транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO номерний знак НОМЕР_1 та пішохода, неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка переходила дорогу по пішохідному переходу, і яка загинула на місці в результаті наїзду вказаного транспортного засобу.

Наказом начальника Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 03.08.2023 № 175 відносно позивача було призначено проведення службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02.08.2023 о 19.20 на трасі «Київ-Харків-Довжанський» в районі населеного пункту Пісочин, за участю водія старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1. під керуванням якого був транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO номерний знак НОМЕР_1 , в результаті якого стався наїзд на пішохода, неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка переходила дорогу по пішохідному переходу, в результаті чого остання загинула (а.с.56).

За результатом службового розслідування відповідачем було складено «Висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни працівником ДВБ НПУ ОСОБА_1 » від 16.08.2023 (а.с.95).

Згідно цього висновку в ході службового розслідування було встановлено наступне.

Відповідно до наказу Національної поліції України від 31.07.2023 № 1892 «Про відрядження працівників Департаменту внутрішньої безпеки» окремих працівників Департаменту, в тому числі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у період з 01 до 04 серпня 2023 року на службових автомобілях було відряджено до Харківської області.

Наказом Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» від 12.11.2019 № 481 за старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1. закріплений службовий автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO державний номерний знак НОМЕР_1 .

02.08.2023 о 19.20. старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу швидкого реагування управління оперативних розробок Департаменту старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , керуючи службовим автомобілем TOYOTA LAND CRUISER PRADO, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись проїжджою частиною автодороги Київ-Харків-Довжанський в районі населеного пункту Пісочин, не врахував дорожньої обстановки та не вибравши безпечної швидкості руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка переходила проїжджу частину дороги в дії знаку «Пішохідний перехід» і в наслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 від отриманих тілесних ушкоджень загинула.

Того ж дня, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві відомості за фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001561 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України. Досудове розслідування у кримінальному провадженні 0001561 триває.

Позивач був відсторонений на час проведення службового розслідування від виконання службових обов`язків (посади).

Під час проведення службового розслідування опитаний позивач з приводу ДТП пояснив наступне: 02.08.2023 він у складі оперативної групи Департаменту перебував у м. Харкові, і внаслідок оперативних дій, був затриманий громадянин ОСОБА_3 який конвоювався цією оперативною групою до м. Києва. Конвоювання затриманого відбувалося на службовому автомобілі TOYOTA LAND CRUISER PRADO, державний номер НОМЕР_1 (фактичні номерні знаки, які перебували на автомобілі та використовувалися для оперативної діяльності - НОМЕР_2 ). За кермом службового автомобіля перебував позивач, поряд на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_4 , позаду позивача на задньому сидінні ОСОБА_3 , поруч ОСОБА_5 . Приблизно о 19:15 год вони проїхали с. Пісочин Харківської області. При цьому рухались у крайній лівій смузі із наявних трьох смуг за напрямком руху. Дорожнє покриття при цьому було без пошкоджень. Дорожня розмітка була присутня - повздовжня та переривчаста. Наближаючись до пішохідного переходу, конкретну відстань позивач не зміг повідомити, останній побачив знак «Пішохідний перехід» та відповідну дорожню розмітку. При цьому праворуч попереду (точну відстань не міг зазначити) від автомобіля у середній смузі рухався автомобіль TOYOTA RAV4. На дорозі був інтенсивний рух різних авто, які позивач не запам`ятав, оскільки не приділив цьому уваги. Як позивач запам`ятав, за його внутрішніми переконаннями, наближаючись до пішохідного переходу, він рухався зі швидкістю близько 70 кілометрів на годину. Наближаючись до пішохідного переходу позивач побачив ввімкнення сигналів габаритів на автомобілі TOYOTA RAV4 (тобто автомобіль почав гальмувати) та одразу перед службовим автомобілем (на якій відстані зазначити точно в поясненні не міг, але відстань була невелика), позивач побачив пішохода - дівчину, що котила велосипед та рухалася швидко, тобто бігла. Раніше він зазначеного пішохода не бачив. Побачивши пішохода позивач одразу застосував заходи екстреного гальмування, однак вжитими заходами, уникнути зіткнення з пішоходом не вдалося через раптовість його появи в полі зору. У подальшому автомобіль зіштовхнувся з пішоходом капотом та переднім бампером. Погода при цьому була ясна, сонячна, сонце не сліпило, однак інколи погіршувало видимість. Позивач зазначив, що бачити пішохода заздалегідь, на його думку, перешкоджали автомобілі, які рухалися попереду в інших смугах - середній та правій, при під`їзді до нерегульованого пішохідного переходу автомобілі рухались, на проїжджій частині будь-яких перешкод або небезпеки для позивача не було. Зупинивши службовий автомобіль після зіткнення із пішоходом, позивач побачив, що пішохід та велосипед лежали попереду його автомобіля. Після зіткнення позивач вибіг з автомобіля, підбіг до пішохода, перевірив пульс на шиї, який був присутній, а також побачив, що дівчина дихала, і о 19:22 год він зателефонував у швидку допомогу. У зв`язку із тим, що пішохід перебувала обличчям в асфальт, перевіряти її стан та чи перебуває вона у свідомості він не став, щоб не зашкодити їй своїми діями.

В ході службового розслідування були відібрані пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які надали аналогічні пояснення з приводу обставин ДТП.

Також в ході службового розслідування були опитанні ОСОБА_6 керівник начальник відділу швидкого реагування управління оперативних розробок Департаменту майор поліції, та водії як свідки, які рухались під час наїзду на пешеходу в лівій на середній смузі, а саме ОСОБА_7 , який керував автомобілем JEEP CHEROKEE, номерний знак НОМЕР_3 та ОСОБА_8 , який керував автомобіля CHEVROLET AVEO номерний знак НОМЕР_4 .

Вказані особи надали аналогічні пояснення з приводу обставин ДТП.

Згідно висновків вказаного службового розслідування, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 допустив порушення вимог пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пункту 1 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 21 розділу 1 функціональних обов`язків (посадових інструкцій) за посадою, затверджених начальником Департаменту від 20.04.2023 № 334дск, що виразилося в ігноруванні вимог Правил дорожнього руху, що як наслідок призвело до надзвичайної події з тяжкими наслідками.

За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VII, пункту 1 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 21 розділу ІІ функціональних обов`язків (посадових інструкцій) за посадою, затверджених начальником Департаменту від 20.04.2023 № 334дск, що призвело до надзвичайної події з тяжкими наслідками, яка мала місце 02.08.2023 на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський», що набуло суспільного резонансу та було висвітлено у мережі «Інтернет», як наслідок негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку і діяльності як Департаменту, так і Національної поліції України загалом, дискредитації поліції, що завдає суттєвої шкоди авторитету Національної поліції України та підриває довіру громадян до неї, дисциплінарна комісія дійшла висновку про доцільність застосування до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу швидкого реагування управління оперативних розробок Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Наказом Департаменту від 06.08.2023 № 563, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VII, пункту 1 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 21 розділу ІІ функціональних обов`язків (посадових інструкцій) за посадою, затверджених начальником Департаменту від 20.04.2023 № 334дск, що призвело до надзвичайної події з тяжкими наслідками, яка мала місце 02.08.2023 на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський», що набуло суспільного резонансу та було висвітлено у мережі «Інтернет», як наслідок негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку і діяльності як Департаменту, так і Національної поліції України загалом, дискредитації поліції, що завдає суттєвої шкоди авторитету Національної поліції України та підриває довіру громадян до неї, до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу швидкого реагування управління оперативних розробок Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

На підставі наказу Департаменту від 06.08.2023 № 563, наказом Департаменту від 06.08.2023 № 304 о/с, відповідно до пункту 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_5), старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу швидкого реагування управління оперативних розробок, із 16 серпня 2023 року.

Вважаючи накази Департаменту від 06.08.2023 №№ 563 та № 304 о/с протиправними, позивач звернувся 29.08.2023 до суду з цим позовом.

Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ч.1-3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. При цьому, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Закон України «Про Національну поліцію» (надалі - Закон № 580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Статтею 1 Закону № 580-VIII визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Вимогами ст. 7 Закону №580-VIII передбачено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (частина 1 статті 8 Закону №580-VIII).

Положеннями ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння. У силу ст. 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно зі ст. 60 Закону №580-VIII, проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (надалі - Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження і поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Національної поліції України.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Вимогами ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила № 1179) затверджено Правила етичної поведінки поліцейського.

Ці Правила № 1179 є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Ці Правила ґрунтуються на Конституції України, Законах України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», інших законах України, актах Президента України та постановах Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, окрім іншого, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики (пункт 3 розділу ІV Правил).

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (надалі - Порядок №893).

Розділ ІІ Порядку №893 врегульовує питання призначення службового розслідування.

Так, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктом 2, 3, 5, 6, 7 розділу IV Порядку № 893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Повноваження голови та членів дисциплінарної комісії визначаються статтею 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893.

Кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування. Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Пунктами 1, 4 та 5 розділу У Порядку № 893 передбачено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Письмові клопотання поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, про отримання і долучення до матеріалів службового розслідування документів, отримання додаткових пояснень від інших осіб подаються голові або членам дисциплінарної комісії в межах строку проведення службового розслідування.

Правила дорожнього руху затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Попереджувальний дорожній знак 1.32. «Пішохідний перехід» - це знак, який попереджає про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою. Знак установлюється поза населеними пунктами на відстані 150- 300 м, у населених пунктах - на відстані 50- 100 м до початку небезпечної ділянки.

Висновки суду.

Отже, доводи апелянта зводяться до того, що відповідачем застосовано до відповідача найсуворіше покарання як звільнення зі служби в органах поліції без врахування позитивної характеристики позивача і те, що ДТП сталася під час виконання позивачем службових обов`язків.

Доводи щодо порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування позивач не зазначав.

Так, матеріалами справи підтверджено, й судом першої інстанції було проаналізовано, що відповідачем за фактом ДТП за участю працівника поліції, була проведена службове розслідування, опутувались учасники та свідки ДТП, отримувались інші документи, в тому числі документи які характеризують позивача.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що відповідачем проведено службове розслідування з дотриманням норм чинного законодавства.

Вказане підтверджено належними доказами.

Щодо виду стягнення слід зазначити наступне.

Відповідно до вищенаведених норм, поліцейський у будь-який час та за будь-яких обставин зобов`язаний дотримуватися вимог чинного законодавства України, бути відповідальним перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції. При цьому, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Вказане зазначено судом першої інстанції, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Отже, працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин відданим інтересам служби, тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції, їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

З огляду на вказане, слід наголосити, що позивач вчинив ДТП у світлий час доби, при ясній погоді, на пішохідному переходу вчинив наїзд на людину, крім того, внаслідок цього загинула неповнолітня особа ОСОБА_9 .

Попереджувальний дорожній знак "Пішохідний перехід" відповідно до Правил дорожнього руху встановлюється за праворуч від дороги на ближній межі переходу поза міста на відстані, а знак 5.38.2 - ліворуч від дороги на дальній межі переходу, установлюється поза населеними пунктами на відстані 150- 300 м.

Зазначене свідчить, що позивач, керуючи транспортним засобом, побачивши попереду знак «"Пішохідний перехід" мав обов`язок оцінити ситуацію, знизити швидкість руху за будь яких обставин, передбачаючи можливість появи на пішохідному переходу пішоходу.

Крім того, довід апелянт, що транспортні засоби, які рухались праворуч від позивача у першої та другому ряді, заважали позивачу обзору не заслуговують уваги, оскільки факт того, що загибла рухалась по пішохідному пішоходу з велосипедом свідчить про те, що фактично розмір перешкоди для водія за рахунок велосипеду збільшився, тому позивач мав би побачити пішохода з велосипедом раніше, ніж пішохода без велосипеду, відреагувати, здійснити екстрене гальмування.

Суду не надані докази, що позивач за будь яких обставин не мав технічної можливості уникнути ДТП.

Таким доказом міг бути лише висновок судового експерта.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість доводів апелянта в цьому аспекті.

Згідно ч.4 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на вище перелічене, колегія суддів вважає, що спірні накази є правомірними, оскільки відповідач провів належним чином службове розслідування, і стягнення позивач поніс спів мірне наслідкам ДТП.

Отже, надаючи оцінку всім іншим доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та доводів апелянта, оскільки відповідач як суб`єкт владних повноважень довів належними та допустимими доказами правомірність спірних наказів.

Щодо інших позовних вимог, то ці позовні вимоги є похідними від основної позовної вимоги про скасування спірних наказів, через що також не підлягають задоволенню через їх необґрунтованість.

Отже, всі наведені апелянтом доводи не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Тому, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Повний текст виготовлено 03.11.2025.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 р. - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк