Справа № 522/14904/25
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/386/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Науменко А.В.,

за участі секретаря судового засідання - Зелінська К.Ю..,

розглянувши у порядку спрощеного провадження (з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-271, 286 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженого із захисту державної мови про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

Позивач 03.07.2025 звернувся з позовом до Уповноваженого із захисту державної мови про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач, ОСОБА_1 , оскаржує до Приморського районного суду м. Одеси постанову Уповноваженого із захисту державної мови (Відповідача) № 145 від 15 серпня 2024 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-52 КУпАП (попередження), а також визнання дій Відповідача протиправними.

Позивач просить поновити строк на оскарження постанови, посилаючись на те, що вона не була вчасно повідомлена про її винесення та дізналася про її існування лише 24.06.2025 року з відповіді банку про арешт коштів, пов`язаний із невиконанням іншої постанови (№ 133 від 31.03.2025), яка, на думку Позивача, ґрунтується на ідентичних обставинах. Ненадсилання постанови є поважною причиною пропуску строку.

Позивач обґрунтовує позовну заяву порушенням норм матеріального та процесуального права.

Щодо порушення матеріального права, Позивач стверджує, що оскаржувана постанова ґрунтується на нібито відсутності україномовної версії веб-сторінки в Instagram (https://www.instagram.com/subarevaclinic/). Однак ТОВ «СУБАРЄВА КЛІНІК» не є власником, користувачем чи адміністратором цієї веб-сторінки, і вона не є його офіційним інтернет-представництвом. Відповідно, вимоги ч. 6 ст. 27 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» (щодо офіційних інтернет-представництв) не можуть бути застосовані, і відсутні правові підстави для притягнення посадових осіб Товариства до відповідальності за ч. 1 ст. 188-52 КУпАП.

Щодо порушення процесуального права, Позивач зазначає наступне.

На адресу ТОВ «СУБАРЄВА КЛІНІК» не надходила жодна інформація щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідач порушив імперативні вимоги КУпАП (ст. 254, 256, 268, 277-2) щодо обов`язкової присутності особи при складанні протоколу, вручення їй копії, роз`яснення прав та своєчасного (за три доби) повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Це істотно порушило право Позивача на захист та є самостійною підставою для скасування постанови.

Відповідач посилався на скріншот веб-сторінки в Instagram як на єдиний доказ, проте цей скріншот не є належним та допустимим доказом (ст. 251 КУпАП), оскільки не підтверджує належності сторінки ТОВ «СУБАРЄВА КЛІНІК» чи адміністрування її посадовими особами. Це свідчить про неповноту та необ`єктивність з`ясування обставин справи (ст. 280 КУпАП).

Позивач наголошує, що згідно зі ст. 77 КАС України, обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на Відповідача як суб`єкта владних повноважень, зокрема, доведення факту повідомлення Позивача та належності веб-сторінки Товариству. На підставі викладеного, Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову № 145, а справу про адміністративне правопорушення закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення..

Ухвалою суду від 18.07.2025 року вирішено поновити строк на звернення до суду з адміністративним позовом та відкрити провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженого із захисту державної мови про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

08.08.2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач наголошує, що заходи державного контролю були ініційовані на підставі скарг громадян, а процедура притягнення до адміністративної відповідальності повністю відповідала вимогам Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» та КУпАП. Зокрема, твердження Позивачки про порушення процедури складання протоколу та неналежне повідомлення є безпідставними, оскільки Уповноважений надсилав повідомлення та постанову завчасно на усі зареєстровані в ЄДР адреси (юридичну, місця проживання засновниці та електронну пошту), а згідно з судовою практикою та чинним законодавством, належне відправлення кореспонденції на зареєстровану адресу вважається належним повідомленням, при цьому КУпАП не вимагає обов`язкової присутності особи при розгляді справи за ст. 188-52. Щодо суті правопорушення, Відповідач зазначає, що веб-сторінка в соціальній мережі Instagram, яка стала предметом перевірки, використовується ТОВ «СУБАРЄВА КЛІНІК» для ведення господарської діяльності та реалізації послуг, про що свідчить її контент, наявність прайс-листів та рекламних матеріалів, а також підтверджений зв`язок цієї сторінки з офіційним вебсайтом та особистою сторінкою засновниці. Таким чином, ця веб-сторінка є інтернет-представництвом суб`єкта господарювання і на неї поширюються вимоги ч. 6 ст. 27 Закону щодо обов`язкового виконання державною мовою. Відповідно, зібрані докази (Акт, Протокол, скріншоти) є належними та допустимими, а в діях Позивачки встановлено склад адміністративного правопорушення, що свідчить про правомірність винесеної постанови про попередження. Отже, Уповноважений просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У судове засідання призначене на 03.11.2025 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання сторони повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 06 серпня 2024 року представником Уповноваженого із захисту державної мови було складено Акт про здійснення контролю за застосуванням державної мови відносно ОСОБА_1 . Цим Актом зафіксовано порушення вимог частини шостої статті 27 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», а саме:

відсутність українськомовної версії інтернет-представництва у соціальній мережі «Інстаграм» за посиланням https://www.instagram.com/subareva_clinic/;

та завантаження за замовчуванням недержавною мовою для користувачів в Україні інтернет-ресурсу https://subareva.clinic/.

15 серпня 2024 року була винесена Постанова № 145, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 188-52 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Цього ж дня, 15 серпня 2024 року, Постанову було надіслано на юридичну адресу ТОВ - вул. Канатна, 122-Б, офіс 6, м. Одеса, 65039, що підтверджується копіями рекомендованого повідомлення.

За приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-1 КУпАП).

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі № 760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти особу, що якої застосовується адміністративне стягнення не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 813/3415/18, від 30 січня 2020 року у справі № 482/9/17.

Судом встановлено, що 06 серпня 2024 року, на адресу ТОВ «Субарєва клінік» цінним листом з описом вкладення було надіслано Акт про здійснення контролю та Протокол про адміністративне правопорушення.

07 серпня 2024 року на електронну адресу ТОВ «СУБАРЄВА КЛІНІК» () та на місце проживання Позивачки, зазначене в ЄДР (вул. Армійська, 23, кв. 25, м. Одеса, 65058), надіслано повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відкритого для загального ознайомлення. До Єдиного державного реєстру вносяться відомості, зокрема про місцезнаходження юридичної особи.

Місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку (стаття 93 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлено, що одним із принципів, на яких базується державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є: об`єктивність, достовірність та повнота відомостей у ЄДР.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у ЄДР містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи. Тобто, у разі фактичної зміни місцезнаходження юридичної особи, така особа має провести державну реєстрацію зміни місцезнаходження.

Також, відповідно до пункту 8 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у ЄДР містяться відомості про перелік засновників (учасників) юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), серія (за наявності) та номер документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або паспортного документа іноземця чи документа, що посвідчує особу без громадянства, якщо засновник - фізична особа; інформація для здійснення зв`язку із засновником (учасником) юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти).

Отже, оскільки ЄДР містить ключові дані про юридичну особу, зокрема її місцезнаходження (фактичне місце ведення діяльності та управління) та інформацію про засновників (включно з контактними даними), на юридичну особу покладається обов`язок оперативно реєструвати будь-які зміни цих відомостей (зокрема, зміну місцезнаходження, контактних даних або даних про засновників) у встановленому законом порядку.

Невиконання цього обов`язку призводить до невідповідності даних у реєстрі, що порушує принцип достовірності реєстру.

Відповідно до пункту 6.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 та до пункту 97 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постановах від 17.05.2024 у справі № 910/17772/20 сформульовано висновки про те, що негативні наслідки неодержання суб`єктом господарювання, звернення до нього, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на суб`єкта господарювання. Не може вважатися неотриманим чи отриманим несвоєчасно звернення відправника до одержувача, якщо одержувач власними діями чи бездіяльністю (наприклад, несвоєчасним зверненням до відділення поштового зв`язку, незабезпечення особи для отримання кореспонденції за своєю адресою тощо) призвів до затримки в одержанні кореспонденції. Протилежний підхід суперечив би принципам справедливості, добросовісності та розумності.

На підставі вищевикладеного судом встановлено, що Позивачка не скористалася своїм правом бути присутньою на розгляді адміністративної справи та на засідання не з`явилася.

Відповідно до ст.7 КУАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. З огляду на ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Адміністративне правопорушення може мати місце лише за наявності всіх перелічених складових, що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Так, об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Водночас, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення - це психічна сфера діяльності особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння. Елементи суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення можуть бути обов`язковими (вина) або факультативними (мотив, мета).

Вина - це свідоме, вольове відношення суб`єкта до скоєного нею суспільно небезпечного діяння і до настання його наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Юридичний склад конкретного адміністративного правопорушення становлять суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторони правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає адміністративну відповідальність особи.

Статтями 10, 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини другої статті 49 Закону, завданнями Уповноваженого із захисту державної мови є захист української мови як державної та захист права громадян України на отримання інформації та послуг державною мовою у сферах суспільного життя на всій території України, а також усунення перешкод та обмежень у користуванні державною мовою.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону, здійснення державного контролю за застосуванням державної мови здійснюється Уповноваженим та його представниками. Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про Секретаріат Уповноваженого із захисту державної мови, затвердженого наказом Уповноваженого із захисту державної мови від 14 серпня 2020 року № 2, Уповноважений має право приймати рішення про здійснення державного контролю за застосуванням державної мови.

Зокрема, частина 6 статті 56 Закону передбачає, що у разі фіксації актом про результати здійснення контролю за застосуванням державної мови факту порушення вимог щодо обов`язкового застосування державної мови, встановлених статтями 12- 23, 25-29, 31-42 цього Закону, Уповноважений або його представник складає на підставі такого акта протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною шостою статті 27 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» Інтернет-представництва (в тому числі вебсайти, вебсторінки в соціальних мережах) органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій державної і комунальної форм власності, медіа, зареєстрованих в Україні, а також суб`єктів господарювання, що реалізують товари і послуги в Україні та зареєстровані в Україні, виконуються державною мовою. Поряд з версією Інтернет-представництв (у тому числі вебсайтів, вебсторінок у соціальних мережах), виконаних державною мовою, можуть існувати версії іншими мовами. Версія Інтернет-представництва державною мовою повинна мати не менше за обсягом та змістом інформації, ніж іншомовні версії, та завантажуватись за замовчуванням для користувачів в Україні.

Ця норма чітко поширюється на вебсторінки у соціальних мережах. Інформація іншими мовами може існувати тільки як доповнення до повноцінної української версії.

Відповідно до частини другої статті 188-52 КУпАП, порушення вимог Закону щодо застосування державної мови у сфері освіти, науки, культури, книговидання, користувацьких інтерфейсах комп`ютерних програм та веб-сайтів, у сфері інформації для загального ознайомлення, публічних заходів, технічної і проектної документації, реклами, охорони здоров`я, спорту, телекомунікацій та поштового зв`язку, транспорту, тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або попередження, якщо порушення вчинене вперше.

Частиною п`ятою статті 188-52 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушення з числа зазначених у частинах першій - четвертій цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 255 КУпАП, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати представники Уповноваженого (статті 188-52, 188-53). Відповідно до статті 244-24 КУпАП, Уповноважений розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства у сфері застосування державної мови та невиконанням законних вимог представника Уповноваженого із захисту державної мови (статті 188-52, 188-53).

Суд, дослідивши надані представником Відповідача докази, включаючи записи екрану вебсторінки в соціальній мережі «Instagram» та вебсайту, встановив, що веб-сторінка «SUBAREVA CLINIC» в Instagram виконується недержавною мовою, що підтверджує факт порушення вимог частини шостої статті 27 Закону. При цьому, судом виявлено чіткий ідентифікаційний зв`язок між усіма комерційними ресурсами, оскільки особиста сторінка засновниці, ОСОБА_1 , містить посилання на офіційний вебсайт, який, у свою чергу, містить зворотне посилання на Instagram-сторінку. Крім того, намір Позивачки захистити та використовувати цю назву у комерційній діяльності підтверджується поданою нею заявкою на торговельну марку «SUBAREVA CLINIC». Всі ці обставини сукупно спростовують твердження Позивача про те, що посадові особи ТОВ «СУБАРЄВА КЛІНІК» не мають доступу чи впливу на зміст інформації у соціальній мережі, а отже, доводять, що ця сторінка використовується саме суб`єктом господарювання ТОВ «Субарєва клінік» для провадження своєї діяльності та реалізації послуг.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Справа Einarsson v Iceland - ЄСПЛ визнав публікацію в Instagram та її коментарі, зафіксовані скріншотами, належними доказами. ЄСПЛ оцінював пост блогера в мережі Instagram на предмет ймовірної шкоди честі і гідності особи. При цьому, ЄСПЛ оцінював допис, численні поширення та коментарі до публікації, зафіксовані у формі скріншотів, сприймаючи їх за належні та допустимі докази.

Верховний Суд роз`яснив, що допустимими доказами є, зокрема, зроблені і завірені особами, які беруть участь у справі, роздруківки матеріалів, розміщених в інформаційно-телекомунікаційній мережі (скріншот), із зазначенням адреси інтернет-сторінки, з якої зроблено роздруківку, а також точного часу її отримання. Такі роздруківки підлягають оцінці судом під час розгляду справи нарівні з іншими доказами (Постанова Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 923/1379/20).

За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі скасуванню не підлягає, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246,250, 251, 286 КАС України, суд, - УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Уповноваженого із захисту державної мови про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.В. Науменко 03.11.25