Справа № 620/2164/25
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2164/25 Суддя (судді) першої інстанції: Олена ЛУКАШОВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В :

До Чернігівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якій позивач просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи із 17 січня 2025 року - дати досягнення ОСОБА_1 п`ятидесятирічного віку;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №81 від 24 грудня 2024 року щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №81 від 11 лютого 2025 року щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 для обчислення стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 до загального та пільгового трудового стажу наступні періоди роботи, а саме:

- період навчання з 01.09.1992 року по 25.06.1993 рік в ПТУ №8 міста Алчевськ;

- період роботи з 01.07.1993 року по 30.10.1996 рік в Алчевському металургійному комбінаті на посаді машиніста крана 3-го розряду;

- період роботи з 30.10.1996 року по 29.12.1997 рік в Алчевському металургійному комбінаті на посаді машиніста крана 4-го розряду;

- період роботи з 29.12.1997 року по 07.03.2008 рік в Алчевському металургійному комбінаті на посаді машиніста крана 5-го розряду;

- період роботи з 25.03.2008 року по 01.09.2008 рік в ТОВ «Завод сталевої дробі» на посаді машиніста крана 4-го розряду;

- період роботи з 01.04.2010 року по 29.10.2014 рік в ВАТ «Алчевський металургійний комбінат» на посаді машиніста парових труб;

- період роботи з 13.03.2015 року по 14.11.2016 рік в ПАТ «Металургійний комбінат «АЗОВСТАЛЬ» №2 на посаді машиніста турбіни;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи починаючи із 17 січня 2025 року - дати досягнення ОСОБА_1 п`ятидесятирічного віку.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення прийняті відповідачами не у відповідності до вимог чинного законодавства та без врахування всіх фактичних обставин справи, відтак позивач вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 13.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 81 від 11.02.2025 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2605,60 грн, що складаються з судового збору в розмір 605,60 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 29.10.2025.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 19.12.2024 звернулася до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.41).

Заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області за принципом екстериторіальності.

За наслідками розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення № 81 від 24.12.2024 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах (а.с.43).

Вказане рішення мотивоване тим, що особа не досягла необхідного пенсійного віку та не отримала необхідного страхового стажу. При цьому зазначено, що за результатами розгляду документів. доданих до заяви до страхового стажу не зараховано періоди:

- період навчання з 01.09.1992 по 25.06.1993, оскільки відомості про особу (прізвище) в долученій трудовій книжці не збігаються з відомостями особи паспортом, відсутня інформація про зміну прізвища;

- відомості зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 від 25.10.2000, оскільки неможливо встановити факт приналежності цього документу даній особі, та відомості про особу (прізвище) в долучені трудовій книжці не збігаються з відомостями особи за паспортом, відсутня інформація про зміну прізвища;

До пільгового стажу роботи за Списком № 2 зараховано:

- не зараховано періоди пільгової роботи трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, оскільки пільгової довідки за вказані періоди заявником не надано, за трудовою книжкою не можна встановити зайнятість протягом повного робочого дня, відсутня інформація щодо відволікання від роботи (знаходження у відпустках без збереження заробітної плати), що не відповідає вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (Додаток №5).

Вік заявниці на момент звернення 49 років 11 місяців 2 дні, страховий стаж 19 років 5 місяців 4 дні, пільговий стаж 16 років 0 місяців 17 днів.

Після досягнення позивачем 50-річного віку остання 04.02.2025 повторно звернулася із заявою про призначення пенсії.

Заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за принципом екстериторіальності.

За наслідками розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення № 81 від 11.02.2025 про відмову у призначенні пенсії (а.с.44).

Вказане рішення мотивоване тим, що особа не досягла необхідного пенсійного віку та не отримала необхідного страхового стажу. При цьому зазначено, що вік заявниці 50 років, страховий стаж особи становить 23 роки 11 місяців 4 дні, пільговий стаж становить 13 років 11 місяців 25 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано; період навчання з 01.09.1992 по 25.06.1993, оскільки в матеріалах ЕПС відсутній документ про зміну прізвища заявниці з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

До пільгового стажу не зараховано: період роботи з 01.07.1993 по 07.03.2008, оскільки відсутня пільгова довідка відповідно Додатку № 5 Постанови КМУ № 637 від 12.08.1993 з зазначенням фактично відпрацьованого часу на посадах та інформацією про простої, участь у страйках, перебування в відпустках без збереження заробітної плати та накази про проведення атестації робочих місць. (Пільговий стаж за 1998, 2000-2002, з 2004 по 07.03.2008 враховано згідно відомостей по спеціальному стажу в реєстрі застрахованих осіб); періоди роботи з 1999, 2003, з 01.01.2014 по 29.10.2014, оскільки в даних реєстру застрахованих осіб відсутня інформація про спеціальний стаж.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково виходив з наступного.

Щодо позовних вимог з частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 81 від 24 грудня 2024 року, суд звернув увагу, заявника на момент звернення становить 49 років 11 місяців 2 дні, а підставою для відмови, зокрема є недосягнення заявником пенсійного віку. Таким чином, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №81 від 24.12.2024 є правомірним, оскільки позивачем на момент звернення із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах та на момент прийняття відповідного рішення не було досягнуто пенсійного віку, встановленого пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції до внесення змін, тобто 50 років.

Щодо рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 81 від 11.02.2025, суд зазначив, що рішення відповідача 3 про відмову у призначення пенсії, з мотивів не врахування періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 25.10.2000, є протиправним, адже порушує права позивача, зокрема як на належний розгляд поданої нею заяви, так і загалом на призначення пенсійного забезпечення.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати позивачу для обчислення стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 до загального та пільгового трудового стажу періоди роботи та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначив, що позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задоволенню не підлягають, оскільки матеріалами справи не підтверджено допущення протиправної бездіяльності відносно позивача.

Отже, як виснував суд першої інстанції, позовні вимоги слід задовольнити шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву від 04.02.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням висновків суду.

Зважаючи на фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Визначаючись із обґрунтованістю заявлених витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що позов задоволено частково, предмет спору в цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних та підготовка позову не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Таким чином, суд вважав, що обґрунтованим і пропорційним до предмету спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 2000,00 грн.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки: після набрання чинності Законом № 2148 пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 та № 2 призначаються згідно ст. 114 Закону № 1058; норми щодо можливості визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та пенсійного віку особи за нормами ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не підлягають застосуванню після набрання чинності Законом № 2148.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з пунктом б статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції до внесення змін Законом від 02.03.2015 № 213-VІІІ) (далі по тексту - Закон №1788-XII), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Отже, у статті 13 Закону №1788-XII, до внесення змін Законом №213-VIII було встановлено такий пенсійний вік: у пункті б, зокрема, для жінок - 50 років. При цьому, працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, зокрема, жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Законом від 02.03.2015 № 213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" статтю 13 Закону №1788-XII, викладено в новій редакції, пунктом б якої, зокрема, передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;

Отже, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VІІІ від 2 березня 2015 року (далі Закон № 213-VІІІ), який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років. При цьому, працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до абз.1 п.2 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV (в редакції до внесення змін Законом України №2148-VIII від 03.10.2017 року, далі Закон №2148-VIII), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Абзацом 2 пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV (в редакції до внесення змін Законом №2148-VIII), визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Отже, і після набуття чинності нормами Закону №1058-IV правила призначення пенсій за віком на пільгових умовах за Списком №2 регламентувались п. б статті 13 Закону №1788-XII.

Такий стан правового регулювання існував до набрання чинності Законом №2148-VIII (до 11.10.2017 року), яким текст Закону №1058-IV доповнений, зокрема, статтею 114, згідно з ч.1 якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

У силу спеціальної вказівки у Законі №2148-VIII наведені вище норми закону почали застосовуватись з 01.10.2017 року.

Відтак, з 01.10.2017 року правила призначення пенсій за віком на пільгових умовах за Списком №2 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: ст.13 Закону №1788-XII в редакції Закону №213-VIII та ч.2 ст.114 Закону №1058-IV.

Положення згаданих законів щодо підстав призначення пенсій на пільгових умовах за Списками були повністю ідентичними.

Пунктом 1 резолютивної частини Рішення №1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015.

Пунктом 3 цього рішення вирішено, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону №1788-XII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаній нормі, в наступній редакції: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам».

Із 23.01.2020 в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №1, а саме: пункт «а» статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, та пункт 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV від 09.07.2003 в редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017.

Колегія суддів апеляційної інстанції враховує висновки Конституційного Суду України викладені у рішенні №1-р/2020 від 23.01.2020.

Так, зокрема стаття 13 зі змінами, внесеними Законом України від 02.03.2015 №213-VIII, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Норми статті 114 Закону України №1058-IV ідентичні нормам статті 13 Закону №1788-XII, зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, які були визнанні неконституційними вищевказаним Рішенням Конституційного Суду України, як такі, що порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

З огляду на наведену ідентичність цих норм, очевидною є невідповідність положень статті 114 Закону 1058-IV принципу верховенства права, для осіб які працювали із шкідливими умовами праці до підвищення пенсійного віку Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII та статтею 114 Закону № 1058-IV.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 3 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20 у подібних правовідносинах зазначила, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Щодо доводів апелянта про те, що після набрання чинності Законом № 2148 пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 та № 2 призначаються згідно ст. 114 Закону № 1058, норми щодо можливості визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та пенсійного віку особи за нормами ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не підлягають застосуванню після набрання чинності Законом № 2148 колегія суддів зазначає наступне.

Визначальним у даному випадку є з`ясування обставин щодо того чи працювала особа, яка звертається з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на посадах, визначених у нормах статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII), саме до 1 квітня 2015 року і у разі якщо так, то при вирішенні питання про призначенні такій особі пільгової пенсії слід керуватися саме статтею 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року №213-VIII).

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного суду №1-р/2020, проте не Закону № 1058-ІV.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

При ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції було дотримано всі вимоги законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко