Справа № 380/19889/24
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 рокусправа № 380/19889/24 м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/19889/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити дії -, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №60 від 15.08.2024 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 року, та зобов`язати перевести з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з дати подання заяви та виплатити всі недоотримані кошти.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує призначено пенсію по III групі інвалідності внаслідок професійного захворювання з 28.10.2022 по 31.10.2025 відповідно до положень Закону № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058. 08.08.2024 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій просив перевести його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з 28.10.2022 року, та компенсувати розмір недоотриманої пенсії за період з 01.11.2022 року по 31.07.2024 року.

Відповідно до записів трудової книжки та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 по справі № 380/17548/23 трудовий та страховий стаж складає 35 років 01 місяць 27 днів з яких пільговий страховий стаж по Списку №1 складає 16 років 02 місяці 25 днів, як передбачено частиною 3 статті 24 Закону 1058- IV за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах. За результатами розгляду заяви отримав відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області викладену у вигляді Рішення №60 від 15.08.2024 року.

Позивач уважає, що у межах спірних правовідносин пенсійний орган, приймаючи оскаржуване рішення, діяв неправомірно, недобросовісно та необґрунтовано, чим порушив його право на належне пенсійне забезпечення, з огляду на що заявлений позов просить задовольнити повністю.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 27.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Позиція Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що згідно документів пенсійної справи № 60 ОСОБА_1 призначено пенсію по III групі інвалідності внаслідок професійного захворювання з 28.10.2022 по 31.10.2025 відповідно до положень Закону № 1058.

Страховий стаж ОСОБА_1 , обчислений по 31.03.2021, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Форми ОК-5 за даними про сплату страхових внесків, становить 17 років 04 місяці 05 днів, в тому числі 16 років 02 місяці 26 днів - пільговий (підземний) стаж роботи за Списком № 1, з них:

- 14 років 04 місяці 16 днів - пільговий стаж роботи за Списком № 1 та відповідно до ст.8 Закону № 345;

- 04 місяці 06 днів - навчання за спеціальністю та 01 рік 06 місяців 01 день (період роботи з 01.04.2021 по 03.10.2022 на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля») - враховано при визначенні права на обчислення пенсії відповідно до положень ст. 8 Закону № 345.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 у справі №380/17548/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до його страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за списком № 1 періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.04.2021 по 03.10.2022 та до його страхового (загального) стажу службу в армії з 01.01.2004 по 12.05.2004.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до загального та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1 період роботи з 01 04.2021 по 03.10.2022 у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та до загального (страхового) стажу службу в армії з 01.01.2004 по 12.05.2004.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

На підставі ст. 370 КАС України та на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 у справі №380/17548/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішенням від 13.11.2023 № 60, зараховано ОСОБА_1 до загального та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.04.2021 по 03.10.2022 у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та до загального (страхового) стажу службу в армії з 01.01.2004 по 12.05.2004 і повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 з урахуванням висновків суду (копія рішення про перерахунок пенсії від 13.11.2023 додається).

В результаті проведеного перерахунку, страховий стаж позивача, становить 19 років 02 місяці 20 дні, з них 16 років 02 місяці 26 днів - пільговий (підземний) стаж роботи за Списком №1, з них:

- 15 років 10 місяців 19 днів - пільговий стаж роботи за Списком № 1 та відповідно до ст.8 Закону №345;

-04 місяці 06 днів - навчання за спеціальністю враховано при визначенні права на обчислення пенсії відповідно до положень ст 8 Закону № 345.

Середньомісячний заробіток, визначено із заробітної плати за період з 01 вересня 2001 по 31 жовтня 2022 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (коефіцієнт заробітку - 1,48319) із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2020-2022 роки - 12236,71 грн., становить 18149,37 грн. (12236,71 грн. х 1,48319).

Після проведеного перерахунку з 01.02.2023 розмір пенсії по інвалідності обчислений згідно із статтею 8 Закону № 345 та частини 1 статті 33 Закону №1058 становить 7409,75 грн., а саме: 18149,37 грн. х 80 % = 14519,50 грн. х 50 % = 7259,75 грн. + 150,00 грн. (надбавка на одного утриманця) = 7409,75 грн.

За наслідками перерахунку на виконання рішення суду від 12.10.2023 у справі №380/17548/23 розмір пенсії з 01.02.2023 становитиме 7409,75 грн, що призводить до зменшення розміру пенсійної виплати позивача.

Про недоцільність виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 у справі №380/17548/23 позивача повідомлено листом від 22.12.2023 №1300-5307-8/188420 (копія листа від 22.12.2023 додасться).

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся через ВЕБ-портал 08.08.2024 із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок), затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 регулює питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Пенсійного Фонду України № 25-1 від 16.12.2020 внесено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону

України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

На підставі вказаної постанови, за принципом екстериторіальності, документи ОСОБА_1 про перерахунок пенсії розглядалися і, відповідно, рішення про відмову у перерахунку пенсії від 15.08.2024 №60 приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що непрацюючі особи з інвалідністю III групи мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років страхового стажу.

Оскільки, страховий стаж позивача, іцо дає право на обчислення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком (з врахуванням рішення суду від 12.10.2023 у справі №380/17548/23) становить 34 роки 02 місяці 20 днів, а саме 19 років 02 місяці 20 днів страхового стажу та 15 років додатково зараховані роки пільгового (підземного) стажу за списком № 1 на підставі положень абзацу 10 частини 3 ст. 24 Закону № 1058, тому у позивача відсутнє право на призначенні пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 01.02.2023.

Отже, вважаємо, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області є правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області не скористалось правом на подання відзиву.

Судом встановлені наступні обставини:

Згідно документів пенсійної справи № 60 ОСОБА_1 призначено пенсію по III групі інвалідності внаслідок професійного захворювання з 28.10.2022 по 31.10.2025 відповідно до положень Закону № 1058.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2023, яке набрало законної сили, визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до його страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за списком № 1 періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.04.2021 по 03.10.2022 та до його страхового (загального) стажу службу в армії з 01.01.2004 по 12.05.2004.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до загального та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.04.2021 по 03.10.2022 у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» державного підприємства «Львіввугілля» та до загального (страхового) стажу службу в армії з 01.01.2004 по 12.05.2004.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 у справі №380/17548/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішенням від 13.11.2023 № 60, зараховано ОСОБА_1 до загального та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.04.2021 по 03.10.2022 у відокремленому підрозділі Шахта Лісова Державного підприємства «Львіввугілля» та до загального (страхового) стажу службу в армії з 01.01.2004 по 12.05.2004 і повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 у справі №380/17548/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішенням від 13.11.2023 № 60, зараховано ОСОБА_1 до загального та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.04.2021 по 03.10.2022 у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та до загального (страхового) стажу службу в армії з 01.01.2004 по 12.05.2004 і повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 з урахуванням висновків суду.

В результаті проведеного перерахунку, страховий стаж позивача, становить 19 років 02 місяці 20 дні, з них 16 років 02 місяці 26 днів - пільговий (підземний) стаж роботи за Списком №1,з них:

- 15 років 10 місяців 19 днів - пільговий стаж роботи за Списком № 1 та відповідно до ст.8 Закону №345;

-04 місяці 06 днів - навчання за спеціальністю враховано при визначенні права на обчислення пенсії відповідно до положень ст 8 Закону № 345.

ОСОБА_1 звернувся через ВЕБ-портал 08.08.2024 із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовлено в перерахунку пенсії з підстав, що до заяви додано рішення суду №380/175548/23 від 12.10.2023, видане Львівським окружним адміністративним судом. В даному рішенні суд вирішив: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розгляну ти заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 р.

З огляду на вищевикладене відмовлено гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки Львівським окружним адміністративним судом не зобов`язано виконати рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Позивач, не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, уважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 20.01.2023 № 84 про відмову ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням архівної довідки про заробітну плату № 12/04-02/2431 від 19.05.2021.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI (далі Закон №345-VI) мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 процентів середньої заробітної плати шахтарям, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по 1 року.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Згідно з абз. 8 ч. 2 статті 33 Закону №1058-IV непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.

Як передбачає абзац перший частини першої статті 28 Закону №1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Отже, право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком мають, зокрема, непрацюючі чоловіки, яким встановлено ІІІ групу інвалідності і страховий стаж яких становить 35 років.

Як уже встановлено судом, Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 у справі №380/17548/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до його страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за списком № 1 періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.04.2021 по 03.10.2022 та до його страхового (загального) стажу службу в армії з 01.01.2004 по 12.05.2004.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до загального та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1 період роботи з 01 04.2021 по 03.10.2022 у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та до загального (страхового) стажу службу в армії з 01.01.2004 по 12.05.2004.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 у справі №380/17548/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішенням від 13.11.2023 № 60, зараховано ОСОБА_1 до загального та спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.04.2021 по 03.10.2022 у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та до загального (страхового) стажу службу в армії з 01.01.2004 по 12.05.2004 і повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 з урахуванням висновків суду.

В результаті проведеного перерахунку, страховий стаж позивача, становить 19 років 02 місяці 20 дні, з них 16 років 02 місяці 26 днів - пільговий (підземний) стаж роботи за Списком №1,з них:

- 15 років 10 місяців 19 днів - пільговий стаж роботи за Списком № 1 та відповідно до ст.8 Закону №345;

-04 місяці 06 днів - навчання за спеціальністю враховано при визначенні права на обчислення пенсії відповідно до положень ст 8 Закону № 345.

Листом від 22.12.2023 №1300-5307-8/188420 повідомлено позивача , що за наслідками перерахунку на виконання Рішення суду розмір пенсії з 01.02.2023 станвоитиме 7409,75 грн, що призводить до зменшення розміру пенсійної виплати. Враховуючи вищевикладене, пенсійний орган просив висловити свою позицію позивача щодо виконання рішення Львіського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 у справі №380/17548/23.

В подальшому ОСОБА_1 звернувся через ВЕБ-портал 08.08.2024 із новою заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Згідно частини першої статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за №339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ №25-1).

Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі Постанови правління ПФУ №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку №22-1, процедура передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1, заява про призначення (перерахунок) пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

За принципом екстериторіальності, документи ОСОБА_1 про перерахунок пенсії розглядалися і, відповідно, рішення про відмову у перерахунку пенсії від 15.08.2024 №60 приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Даним рішенням відмовлено ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки Львівським окружним адміністративним судом не зобов`язано виконати рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Суд ураховує, що пунктом 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Таким чином, з аналізу вище викладеного вбачається, що прийняттю рішення про призначення пенсії передує процедура перевірки пенсійним органом заяви про призначення пенсії та документів поданих до неї.

Однак, перевірка відомостей про позивача за наслідками звернення із заявою про призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком пенсійним органом не проводились.

Згідно частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень «суб`активізує» акт державного органу та не дає змогу суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган прийшов саме до таких висновків, надати їм правову оцінку та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Також суд звертає увагу на те, що з метою європеїзації українського законодавства, в Україні набрав чинності Закон України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 №2073-IX (далі - Закон №2073-IX), дія якого відповідно до частини другої статті 1 та пункту 3 Розділу IX Прикінцеві та перехідні положення (до приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить принципам цього Закону) поширюється на правовідносини у сфері захисту соціальних прав, в частині адміністративної процедури.

Одним із принципів адміністративної процедури є принцип обґрунтованості (стаття 8), суть якого полягає в тому, що обґрунтування адміністративного акта дозволяє особі зрозуміти, чому адміністративний акт є саме таким, а також допомагає вирішити питання про те, чи варто використати засоби правового захисту. Також обґрунтованість діяльності адміністративних органів та результатів цієї діяльності (адміністративних актів) сприяють реалізації інших принципів загальної адміністративної процедури як концепту верховенства права загалом, так і принципів законності, пропорційності тощо зокрема.

Крім цього, серед принципів адміністративної процедури згідно положення Закону №2073-IX, є принцип гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні (стаття 17 цього Закону), особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи (частина перша статті 17); адміністративний орган зобов`язаний здійснювати інформування та консультування учасників адміністративного провадження з питань, що стосуються адміністративного провадження, а також щодо змісту їхніх прав та обов`язків (частина друга статті 17).

Отже, відповідно до положень Закону №2073-IX при прийняття такого акту негативного впливу на права позивача, відповідач зобов`язаний був дотриматися принципів обґрунтованості та гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні, не дотримання яких, відповідно до частини другої статті 87 цього ж Закону, є безумовною підставою для визнання такого акту протиправним.

У справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип належного урядування, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Також в адміністративному судочинстві добросовісність (несвавільність, розумність, справедливість) рішення суб`єкта владних повноважень означає, що при його прийнятті повинен бути застосований певний стандарт поведінки посадових осіб такого суб`єкта, що характеризується законністю, транспарентністю та повагою до прав та інтересів суб`єкта приватного права (від лат. uberrima fides - найбільш добросовісний).

Дослідженням змісту рішення відповідача-2 про відмову в призначенні пенсії, судом встановлено відсутність мотивування та обґрунтування щодо наявності чи відсутності права позивача для призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Відповідачем-2 не надано оцінки щодо дотримання позивачем вимог Закону №1058-IV, які надають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, не надано оцінки наявності чи відсутності необхідного страхового стажу зокрема, що унеможливлює суд встановити дійсні підстави та причини, за яких відповідач прийшов саме до таких висновків, надати їм правову оцінку та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Згідно принципу екстериторіальності саме на Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області покладено зобов`язання розгляду по суті заяви позивача.

Як наслідок, недодержання відповідачем вказаних принципів та невідповідність ним прийнятого рішенням свідчить про його протиправність.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ у Вінницькій області, рішенням якого позивачу відмовлено порахунку пенсії, тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що необґрунтовано прийняв рішення про відмову.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

Разом з цим, враховуючи, що суд не може підміняти державний орган та приймати замість нього рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до дискреційних повноважень такого суб`єкта владних повноважень, зокрема й вираховувати страховий стаж, який дає право на пенсію, суд виснує, що позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з дати подання заяви та виплатити всі недоотримані кошти задоволенню не підлягає.

Ураховуючи викладене, суд з метою ефективного захисту прав позивача, керуючись частиною 2 статті 9 КАС України, вважає за необхідне відновити порушене відповідачем право позивача на пенсійне забезпечення шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15.08.2024 №60 про відмову у перерахунку пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком та прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнані судом протиправними, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

За змістом правил статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Оскільки позов містить позовні вимоги немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає, виходячи з кількості, а не розміру задоволених/незадоволених позовних вимог.

Таким чином, поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 2422,40грн.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262-263, 293, 295, підп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (21005, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, ) про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити дії, - задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15.08.2024 №60 про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.08.2024 про призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком та прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (21005, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП ) 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп. 15.5. п. 15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення суду складено в повному обсязі 31.10.2025 року.

СуддяГавдик Зіновій Володимирович