Справа № 640/33879/21
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Штульман І.В.

суддів: Кобаля М.І.,

Черпака Ю.К., -

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року по справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів» до Південного офісу Держаудитслужби про визнання протиправною та скасування висновку, -

В С Т А Н О В И В :

18 листопада 2021 року Державне підприємство (далі ДП) «Адміністрація морських портів» (далі позивач, замовник) звернулося в Окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Південного офісу Держаудитслужби (далі відповідач, Офіс) про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу закупівлі UA-2021-10-28-005434-с від 04 листопада 2021 року за результатом здійснення моніторингу закупівлі навчання плавскладу за кодом ДК 021:20-1 Послуги різних навчальних закладів (UA-2021-10-28-005434-с).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року прийнято позовну заяву ДП «Адміністрація морських портів» до розгляду та відкрито провадження у справі №640/33879/21 за правилами загального позовного провадження.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, справа №640/33879/21 надіслана до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року справу №640/33879/21 прийнято до провадження суддею Кочановою П.В. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Адміністрація морських портів» - відмовлено повністю.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ні в повідомленні про намір укласти договір (під час застосування переговорної процедури) UA-2021-10-28-005434-с, ні в повідомленні про намір укласти договір про закупівлю, який оприлюднено замовником 28 жовтня 2021 року у файлі «Повідомлення про намір укласти договір переговорна», звіти про результати проведення процедур закупівель відсутні, а отже відсутні документи, що підтверджують відміну торгів, що передували проведенню переговорної процедури закупівлі, а тому відповідач дійшов обґрунтованих висновків про порушення пункту 8 частини шостої статті 40 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року №922-VIII (далі Закон №922-VIII).

Не погоджуючись із рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року, ДП «Адміністрація морських портів» (далі апелянт) подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Апелянт вважає, що висновок є неконкретизованим та прийнятим з порушенням вимог до індивідуального акту, як акту суб`єкта владних повноважень та без дотримання достатніх правових підстав, оскільки позивачем не допущено порушень Закону №922-VIII, які зазначені у висновку про результати моніторингу процедури закупівлі.

Представник відповідача заперечує проти апеляційної скарги у повному обсязі з викладених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу підстав вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС) України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

За змістом частини першої статті 309 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

За приписами частини другої статті 309 КАС України, у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року без змін, мотивуючи це слідуючим.

З матеріалів справи вбачається, і це правильно встановлено судом першої інстанції, згідно з наказом Південного офісу Держаудитслужби від 03 листопада 2021 року №710, на підставі доповідної записки заступника начальника відділу контролю у сфері закупівель Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області Олександра Шульги від 03 листопада 2021 року, відповідачем було прийнято рішення про початок проведення моніторингу закупівлі процедури закупівлі: навчання плавскладу за кодом ДК 021:20-1 «Послуги різних навчальних закладів» (№UA-2021-10-28-005434-c), яка оголошена Миколаївською філією державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

За результатами моніторингу відповідачем складено висновок від 04 листопада 2021 року №UA-2021-10-28-005434-с, яким встановлено порушення ДП «Адміністрація морських портів» вимог пункту 8 частини шостої статті 40 Закону №922-VIII, оскільки оприлюднене повідомлення про намір укласти договір не містить інформацію щодо експертних, нормативних, технічних та інших документів, що підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі.

З огляду на встановлене порушення законодавства у сфері публічних закупівель, відповідач зобов`язав ДП «Адміністрація морських портів» здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку, зокрема, шляхом розміщення в повідомленні про намір укласти договір про закупівлю інформації, визначеної пунктом 8 частини шостої статті 40 Закону №922-VIII, а у разі неможливості вжити заходи, передбачені пунктом 2 частини восьмої статті 40 Закону №922-VIII, та протягом 5 робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити, через електронну систему закупівель інформацію та/або документи щодо вжиття заходів, направлених на виконання зобов`язань.

Вважаючи висновок відповідача від 04 листопада 2021 року №UA-2021-10-28-005434-с протиправним та таким, що підлягає скасуванню, ДП «Адміністрація морських портів» звернулося до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначає Закон №922-VIII.

Згідно частини першої статті 1 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні №2939-XII від 26 січня 1993 року (далі - Закон №2939-XII), здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Статтею 5 Закону №2939-ХІІ визначено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України Про публічні закупівлі, проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №922-VIII, моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю). Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №43 від 03 лютого 2016 року (далі Положення №43), передбачено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення №43, Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Пунктом 7 Положення №43 встановлено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Проаналізувавши норми права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Державна аудиторська служба України, як безпосередньо так і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи, здійснює контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому статтею 8 Закону №922-VIII.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірки закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення моніторингу публічних закупівель регламентовано положеннями статті 7-1 Закону №922-VIII, частиною першою якої передбачено, що моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його виконання.

Моніторинг закупівлі не проводиться на відповідність тендерної документації вимогам частини четвертої статті 22 цього Закону №922-VIII.

Вичерпний перелік підстав моніторингу закупівлі, порядок прийняття рішення про початок його здійснення, а також строки його проведення визначені у частинах другій - четвертій статті 7-1 Закону №922-VIII.

Згідно частини другої статті 7-1 Закону №922-VIII, рішення про початок моніторингу закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник за наявності однієї або декількох із таких підстав: 1) дані автоматичних індикаторів ризиків; 2) інформація, отримана від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель; 5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 9 Закону №922-VIII.

Відповідно до частини третьої статті 7-1 Закону №922-VIII, рішення про початок моніторингу закупівлі оприлюднюється протягом двох робочих днів з дня його прийняття в електронній системі закупівель органом державного фінансового контролю із зазначенням унікального номера оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєного електронною системою закупівель, та дати його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікального номера повідомлення про намір укласти договір та дати його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу, а також опису підстав для здійснення моніторингу закупівлі.

Частиною четвертою статті 7-1 Закону №922-VIII передбачено, що строк здійснення моніторингу закупівлі не може перевищувати 15 робочих днів з дати оприлюднення рішення про початок моніторингу закупівлі в електронній системі закупівель.

Приписами частини шостої статті 7-1 Закону №922-VIII визначають, що за результатами моніторингу закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

При цьому, за правилами частини сьомої цієї ж статті у висновку обов`язково зазначаються: 1) найменування замовника, щодо якого здійснювався моніторинг закупівлі, його ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження; 2) найменування предмета закупівлі та його очікувана вартість; 3) унікальний номер оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу; 4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу закупівлі; 5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель. У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю необхідною для більш детального опису результатів моніторингу закупівлі. Якщо за результатами моніторингу закупівлі не виявлено порушень законодавства у сфері публічних закупівель, у висновку зазначається інформація про відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

Щодо суті встановленого порушення ДП «Адміністрація морських портів» вимог пункту 8 частини шостої статті 40 Закону №922-VIII, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з частиною п`ятою статті 40 Закону №922-VIII, замовник оприлюднює в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю, що підтверджується і пунктом 8 частини першої статті 10 цього Закону.

Відповідно до частини шостої статті 40 Закону №922-VIII, повідомлення про намір укласти договір про закупівлю повинно містити таку інформацію: 1) найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, його категорія; 2) назва предмета закупівлі із зазначенням коду та назви відповідних класифікаторів предмета закупівлі і частин предмета закупівлі (лотів) (за наявності); 3) кількість, місце та строк поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг; 4) найменування, ідентифікаційний код учасника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) постачальника товарів, виконавця робіт чи надавача послуг; 5) місцезнаходження та контактні номери телефонів учасника (учасників), з яким (якими) проведено переговори; 6) узгоджена ціна пропозиції учасника процедури закупівлі; 7) умова застосування переговорної процедури закупівлі відповідно до частини другої цієї статті; 8) обґрунтування застосування переговорної процедури закупівлі, експертні, нормативні, технічні та інші документи, що підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на виконання вимог частини п`ятої статті 40 Закону №922-VIII замовником 28 жовтня 2021 року було оприлюднено повідомлення про намір укласти договір про закупівлю, а також протокол проведення переговорів щодо ціни та інших умов договору про закупівлю, який містить посилання на дві процедури відкритих торгів за предметом закупівлі: навчання плавскладу за кодом ДК 021:20-1 Послуги різних навчальних закладів, які було відмінено через відсутність достатньої кількості тендерних пропозицій (UA-2021-06-10-009941-b; UA-2021-07-29-008916-b). При цьому, під час проведення переговорів предмет закупівлі, його технічні та якісні характеристики, а також вимоги до учасника процедури закупівлі не відрізнялися від вимог, що були визначені замовником у тендерній документації.

Посилаючись на положення пункту 3 Порядку розміщення інформації про публічні закупівлі, затвердженого наказом Мінекономіки від 11 червня 2020 року №1082, згідно з яким розміщення інформації в електронній системі закупівель здійснюється замовником/ЦЗО/учасником/постачальником/органом оскарження/органами державного фінансового контролю шляхом заповнення електронних полів, визначених адміністратором і реалізованих в електронній системі закупівель, та завантаження відповідних документів через автоматизоване робоче місце і замовника/ЦЗО/учасника/постачальника/органу оскарження/органів державного фінансового контролю, відповідач у відзиві наголошував, що позивачем порушено вимоги щодо розміщення замовником інформації, визначеної частиною шостою статті 40 Закону №922-VIII, шляхом заповнення електронних полів, визначених адміністратором системи.

Відповідачем зазначено, що в повідомленні про намір укласти договір (під час застосування переговорної процедури) UA-2021-10-28-005434-с міститься електронне поле: «Обґрунтування застосування переговорної процедури закупівлі з посиланням на експертні, нормативні, технічні та інші документи, що підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі», в якому відсутні відповідні документи, які підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі.

За змістом оспорюваного висновку суть виявленого порушення полягає в недотриманні позивачем вимог пункту 8 частини шостої статті 40 Закону №922-VIII, оскільки у повідомленні про намір укласти договір (під час застосування переговорної процедури), замовником, тобто позивачем, не були завантажені експертні, нормативні, технічні та інші документи, що підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі, а саме відсутні документи, які підтверджують, що процедури закупівлі, які зазначені в цьому протоколі (UA-2021-06-10-009941-b; UA-2021-07-29-008916-b), дійсно відмінено і документи, що підтверджують таку відміну, також відсутні.

Аналіз пункту 8 частини шостої статті 40 Закону №922-VIII дає підстави для висновку, що повідомлення про намір укласти договір про закупівлю повинно містити інші документи, що підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі. Відсутність такого обґрунтування є порушенням.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2022 року у справі №420/14352/21.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 19 Закону №922-VIII, підстави прийняття рішення про неукладення договору про закупівлю, у разі якщо в результаті проведення тендеру/спрощеної закупівлі не було укладено договір про закупівлю, обов`язково зазначаються у звіті про результати проведення закупівлі з використанням електронної системи закупівель.

Отже, документами, які підтверджують обґрунтування застосування переговорної процедури закупівлі за умови, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 40 Закону №922-VIII (якщо було двічі відмінено процедуру відкритих торгів) є звіти про результати проведення процедур закупівель.

Судом першої інстанції встановлено, і це є правильним, що ні в повідомленні про намір укласти договір (під час застосування переговорної процедури) UA-2021-10-28-005434-с, ні в повідомленні про намір укласти договір про закупівлю, який оприлюднено замовником 28 жовтня 2021 року у файлі «Повідомлення про намір укласти договір переговорна», звіти про результати проведення процедур закупівель відсутні, а отже відсутні документи, що підтверджують відміну торгів, що передували проведенню переговорної процедури закупівлі.

Враховуючи викладене, колегія Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що відповідач дійшов обґрунтованих висновків про порушення ДП «Адміністрація морських портів» пункту 8 частини шостої статті 40 Закону №922-VIII, позивач не спростував таких висновків, а твердження останнього ґрунтуються виключно на невірному трактування вимог законодавства та хибному відтворенні доводів відповідача.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені позивачем ДП «Адміністрація морських портів» в апеляційній скарзі доводи висновок суду першої інстанції не спростовують.

Судовою колегією враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів» - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі №640/33879/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: М.І. Кобаль

Ю.К. Черпак