Справа № 560/14599/24
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/14599/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

30 жовтня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Смілянця Е. С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2024 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

-визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 39 від 27.08.2024 щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії з 14.05.2024 відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Постанови КМУ від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням довідки про заробітну плату від 09.09.1992 № 306, виданої "Кам`янець-Подільське автопідприємство 16861";

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 14.05.2024 відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Постанови КМУ від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням довідки про заробітну плату від 09.09.1992 № 306, виданої Кам`янець-Подільським автопідприємством 16861, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 ркоу адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27.08.2024 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.05.2024 відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням довідки про заробітну плату від 09.09.1992 № 306, виданої Кам`янець-Подільським автопідприємством 16861, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги відсутність законних підстав для застосування наданих позивачем довідок про заробітну плату через відсутність підтверджуючих первинних бухгалтерських документів.

З огляду на викладене, апелянт вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та одержує пенсію по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно із статтею 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач звернувся із заявою від 14.05.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо перерахунку пенсії, вид перерахунку - зміна надбавки.

Рішенням від 27.08.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило позивачу в перерахунку пенсії у зв`язку із відсутністю законних підстав. Пенсійни орган зазначив, що позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 28.07.1986 по 26.08.1986 на будівництві дороги Зелений Мис-Чорнобиль та в селах Копачі, Черевач та Опачичі. Населений пункт Зелений Мис, відповідно до переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106, не відноситься до зони відчуження. Копії первинних документів (табелі обліку робочого часу) про тривалість роботи в населених пунктах зони відчуження не надані. У довідці від 09.09.1992 № 306 заробітна плата в зоні відчуження з 28.07.1986 по 26.08.1986 вказано однією сумою (231,51 крб) та відсутня підстава видачі довідки.

Листом від 29.08.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про прийняте рішення.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27.08.2024, позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, згідно з частиною 4 статті 15 Закону 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.01.2022 №560/3499/18.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що підставою для здійснення перерахунку позивачу пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є довідка про заробітну плату відомості у якій підтверджуються первинними документами.

Суд першої інстанції критично оцінив аргументи відповідача, що населений пункт Зелений Мис Чорнобильського району відсутній у Переліку населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою KM УРСР від 23.07.1991 №106, оскільки згідно з розділом 3 Додатку № 1 Порядку № 106 до Зони гарантованого добровільного відселення віднесене село Страхолісся Київської області. Водночас, згідно Указу Президії Верховної Ради Української PCP від 23.06.1986 № 2419-ХІ село Страхолісся Чорнобильського району Київської області перейменоване на село Зелений Мис.

Таким чином, с. Зелений Мис Чорнобильського району Київської області віднесене до Додатку №1 переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім цього, суд першої інстанції встановив, що довідкою від 09.09.1992 №-306 Кам`янець-Подільського автопідприємства 16861 підтверджується, що позивач працював водієм, і його заробітна плата за період роботи з 28.07.1986 по 26.08.1986 складає 231,51 карб.

Також, відповідачам надавалась архівна довідка Кам`янець-Подільського автопідприємства 16861 від 05.04.2024 №602/05-03 про заробітну плату позивача за 1986 рік відповідно до особових рахунків (книг нарахування заробітної плати), яка згідно із актом перевірки достовірності та обґрунтованості відповідача від 02.05.2024 №2200-1103-1/2787 відповідає даним у первинних документах.

Враховуючи, що довідка від 05.04.2024 №602/05-03 підтверджує отримання позивачем заробітної плати у розмірі 231,51 карб, посилання Головного управління Пенсійного органу в Житомирській області на відсутність копій первинних документів (табелі обліку робочого часу) про тривалість роботи в населених пунктах зони відчуження є необґрунтованими.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27.08.2024 підлягає скасуванню.

Щодо вимог в частині перерахунку пенсії позивача з 14.05.2024, суд першої інстанції зазначив, що частиною 4 статті 45 Закону №1058-IV визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Звертаючись до відповідача з заявою від 14.05.2024 позивач просив здійснити перерахунок пенсії із урахуванням довідки про заробітну плату від 09.09.1992 № 306, виданої Кам`янець-Подільським автопідприємством 16861.

З огляду на викладене, враховуючи положення частини 4 статті 5 Закону №1058-IV, суд першої інстанції дійшов висновку, що перерахунок пенсії має бути проведений з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, а саме з 01.05.2024, у зв`язку з чим наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині відмови у задоволенні позовних вимог, в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів погоджується з висновками суду з огляду на наступне.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII.

Згідно із ст. 10 Закону №796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт в зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 54 Закону №796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону №796-ХІІ визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі - Порядок № 1210).

Згідно п.1 Порядку №1210, за бажанням осіб пенсії можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження:

1) з дня аварії не менш як 12 місяців підряд, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зазначеній зоні;

2) на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС не менш як 12 місяців у період з 26 квітня 1986 р. до 1 серпня 1987 р., за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зоні відчуження. Якщо така особа виводилася із зони Чорнобильської АЕС за медичними показниками у зв`язку з переопроміненням, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС;

3) менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати (доходу) за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження;

4) менше календарного місяця у 1986-1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати (доходу) проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (доходу).

Отже, призначення пенсії та її розмір ставиться у залежність від заробітної плати, яка фактично отримана працівником у період роботи у зоні відчуження.

Відповідно до пункту 2.10 розділу ІІ Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Згідно із частиною 4 статті 15 Закону 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.01.2022 № 560/3499/18.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що підставою для здійснення перерахунку позивачу пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є довідка про заробітну плату відомості у якій підтверджуються первинними документами.

Судом встановлено, що підставою для прийняття Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області рішення від 27.08.2024 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , слугувало те, що населений пункт Зелений Мис, де позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 28.07.1986 по 26.08.1986, відповідно до переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106, не відноситься до зони відчуження.

Крім того, до заяви не долучені копії первинних документів (табелі обліку робочого часу) про тривалість роботи в населених пунктах зони відчуження. У довідці від 09.09.1992 № 306 заробітна плата в зоні відчуження з 28.07.1986 по 26.08.1986 вказано однією сумою (231,51 крб) та відсутня підстава видачі довідки.

Водночас, зі змісту довідки від 09.09.1992 №-306, виданої Кам`янець-Подільським автопідприємством 16861 встановлено, що позивач працював водієм, і його заробітна плата за період роботи з 28.07.1986 по 26.08.1986 складає 231,51 карб.

Також, в матеріалах справи наявна архівна довідка від 05.04.2024 №602/05-03, видана Кам`янець-Польським міським архівом по Кам`янець-Подільському автопідприємству 16861 про заробітну плату позивача за 1986 рік. Вказана довідка видана згідно особових рахунків (книг нарахування заробітної плати)

Також, судом враховано, що згідно із актом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, складеного за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії від 02.05.2024 №2200-1103-1/2787, між архівною довідкою від 05.04.2021 №602/05-03 про заробітну плату ОСОБА_1 за період з січня по грудень 1986 року та наданими для перевірки відомостями нарахування зарплати Кам`янець-Подільського АТП-22661 (Кам`янець-Подільського АТП-1686) за січень-грудень 1986 року розбіжностей не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів критично оцінює аргументи апелянта стосовно відсутності підтверджуючих первинних бухгалтерських документів, оскільки довідкою від 05.04.2024 №602/05-03 підтверджується отримання позивачем заробітної плати у розмірі 231,51 карб, а актом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.05.2024 №2200-1103-1/2787 не встановлено розбіжностей між поданими позивачем документами, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області протиправно відмовило позивачу у перерахунку його пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 09.09.1992 № 306, виданої Кам`янець-Подільським автопідприємством 16861.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить, а тому враховуючи положення ч. 1 ст. 308 КАПС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Смілянець Е. С. Полотнянко Ю.П.