Справа № 160/8781/25
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/8781/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2025 ( суддя Ніколайчук С.В.) в адміністративній справі №160/8781/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 з одного пенсійного забезпечення на інший, а саме: за вислугою років з обов`язковим урахуванням пільгового стажу та додаванням надбавки до пенсії за інвалідність в календарному та пільговому розмірі;

провести всі належні перерахунки розміру пенсії відповідно до ст. 43 Закону України №2262-ХІІ, а саме: з урахуванням зміни розміру грошового забезпечення, надбавок, доплат та премій.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що він отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне страхування осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На підставі заяви позивача від 21.12.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 було оформлене подання Пенсійному фонду України про призначення пенсії від 28.12.2022 № 3643 та матеріали для призначення пенсії по інвалідності. За даними виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №171318 позивача визнано особою з інвалідністю третьої групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Відповідно до пункту «а» статті 21 Закону №2262 пенсії по інвалідності особам з інвалідністю III групи внаслідок війни призначаються в розмірі 60% відповідних сум грошового забезпечення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2025 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Так, скаржником зазначено, що з 01.03.2024 пенсію позивачу перераховано з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі Постанова № 185). Станом на 01.01.2025 розмір пенсійної виплати складає 10196,78 грн, з яких: 4 - основний розмір пенсії (11656,75 грн - грошове забезпечення х 60%) 6994,05 грн; - індексація відповідно до Постанови № 185 556,73 грн; - 25% збільшення основного розміру пенсії відповідно до Постанови № 1381 ((6994,05 грн + 556,73 грн) х 25%) 1887,70 грн; - підвищення особі з інвалідністю внаслідок війни третьої групи в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (2361,00 грн х 30%) 708,30 грн; - цільова допомога відповідно Закону № 1603 у розмірі 50,00 грн. Одночасно повідомляємо, що пільгове обчислення вислуги років при застосуванні норм пункту б статті 12 Закону № 2262 законодавством не передбачене.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, відповідно до Порядку передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262- ХІІ).

На підставі заяви позивача від 21.12.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 було оформлено подання про призначення пенсії від 28.12.2022 за № 3643 та матеріали для призначення позивачу пенсії по інвалідності, які були відправлені на нашу адресу 20.01.2023.

За даними виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 171318 від 15.12.2022 позивача визнано особою з інвалідністю третьої групи від захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, з 05.12.2022. Відповідно до пункту а статті 21 Закону № 2262 пенсії по інвалідності особам з інвалідністю внаслідок війни IIІ групи призначаються в розмірі 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

З матеріалів справи слідує, що з 01.03.2024 пенсію позивачу перераховано з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».

Станом на 01.01.2025 розмір пенсійної виплати складає 10196,78 грн, з яких:

- основний розмір пенсії (11656,75 грн - грошове забезпечення х 60%) 6994,05 грн;

- індексація відповідно до Постанови № 185 556,73 грн;

- 25% збільшення основного розміру пенсії відповідно до Постанови № 1381 ((6994,05 грн + 556,73 грн) х 25%) 1887,70 грн;

- підвищення особі з інвалідністю внаслідок війни третьої групи в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (2361,00 грн х 30%) 708,30 грн;

- цільова допомога відповідно Закону № 1603 у розмірі 50,00 грн.

08.08.2024 року позивач направив до ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подання з обов`язковим включенням вислуги років в календарному та пільговому розмірі, на яку отримав відповідь від 26.09.2024 року № 7/26484/1 про призначення пенсії за вислугу років з обов`язковими зазначенням вислуги років (календарному та у пільговому обчисленні) на дату виключення із списків особового складу військової частини.

Позивач бажає здійснити переведення з пенсії по інвалідності на інший вид пенсійного забезпечення, а саме: за вислугу років з обов`язковим урахуванням пільгового стажу та додаванням надбавки до пенсії за інвалідність в календарному та пільговому розмірі, згідно частини 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

На думку позивача, відповідач, отримавши довідку про розмір грошового забезпечення, мав обов`язок здійснення перерахунку пенсії.

Позивач вважає, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність в результаті чого перерахунок пенсії та переведення з пенсії по інвалідності на інший вид пенсійного забезпечення, а саме: за вислугу років з обов`язковим урахуванням пільгового стажу та додаванням надбавки до пенсії за інвалідність в календарному та пільговому розмірі, згідно частини 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», не здійснено, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, в тому числі в Державній кримінально-виконавчій службі України, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 01.10.2016 по 30.09.2017 і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Згідно із статтею 49 Закону № 2262-ХІІ пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює постанова Правління ПФУ № 3-1 від 30.01.2007 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок № 3-1).

Абзацом четвертим пункту 11 Порядку № 3-1 визначено, що днем звернення за перерахунком, поновленням пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед, у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням) (початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), прийняттям (звільненням) на (зі) службу (служби), за виплатою недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, виплатою одноразової грошової допомоги, виплатою допомоги на поховання вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів)).

Пунктом 6 розділу IV Порядку № 3-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.

Рішення за результатами розгляду заяви засвідчується підписом керівника органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в пенсійній справі.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 5 днів з дня прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії видає або направляє особі повідомлення із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Працівник органу, що призначає пенсію, не розглядає документи та звернення щодо пенсійного забезпечення стосовно себе, другого з подружжя, батька, матері, вітчима, мачухи, сина, дочки, пасинка, падчерки, рідного та двоюрідного брата, рідної та двоюрідної сестри, рідного брата та сестри дружини (чоловіка), племінника, племінниці, рідного дядька, рідної тітки, діда, баби, прадіда, прабаби, внука, внучки, правнука, правнучки, зятя, невістки, тестя, тещі, свекра, свекрухи, батька та матері дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювача чи усиновленого, опікуна чи піклувальника, особи, яка перебуває під опікою або піклуванням працівника.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Пунктом 4 Порядку № 3-1 визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

В даному випадку, позивача було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності III групи внаслідок війни (по лінії МО) відповідно до Закону № 2262, обчисленої у розмірі 60% відповідних сум грошового забезпечення, з 20.01.2023 - з дня відправлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяви з усіма необхідними для вирішення питання призначення пенсії документами.

Пенсія позивачу обчислена з грошового забезпечення, яке зазначено у грошовому атестаті від 15.12.2021 за № 2336 та довідки про додаткові види грошового забезпечення від 19.11.2021 за № 2193, які надані військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в розмірі 60% з наступних видів грошового забезпечення: посадового окладу 2730,00 грн; окладу за військовим званням 600,00 грн; 50% надбавки за вислугу років 1665,00 грн; середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці 6661,75 грн. Всього грошове забезпечення 11656,75 грн. Основний розмір пенсії 60% від грошового забезпечення склав 6994,05 грн.

За даними виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 171318 від 15.12.2022 позивача визнано особою з інвалідністю третьої групи від захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, з 05.12.2022. Відповідно до пункту а статті 21 Закону № 2262 пенсії по інвалідності особам з інвалідністю внаслідок війни IIІ групи призначаються в розмірі 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Позивач бажає здійснити переведення з пенсії по інвалідності на інший вид пенсійного забезпечення, а саме: за вислугу років з обов`язковим урахуванням пільгового стажу та додаванням надбавки до пенсії за інвалідність в календарному та пільговому розмірі, згідно частини 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а зазначив: «……основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку…».

Крім того, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 вказав, що Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в ч. 4 ст. 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

У свою чергу, передбачені ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

На підставі зазначеного Верховним Судом у справі №480/4241/18 сформовано наступні правові висновки:

- в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів);

- для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах, відповідно до Порядку №393.

Також, у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 Верховний Суд з метою забезпечення єдності та сталості судової практики відступив від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 27.03.2020 у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ.

Наведені позиції Верховного Суду у справі №805/3923/18-а та у справі №480/4241/18 дають підстави для висновку про те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Отже, враховуючи встановлені вище обставини, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 17-1, 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), а також постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб», суд першої інстанції, врахувавши ряд позицій Верховного Суду, дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки за нормами чинного, на момент звільнення позивача зі служби законодавства (2016 рік), при призначенні пенсії, враховувалася пільгова вислуга років.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2025 в адміністративній справі №160/8781/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 24 жовтня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко