Справа № 380/5236/25
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 рокусправа № 380/5236/25
Зал судових засідань №7

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Волявська В.С.,

за участю:

представника позивача Кальмука Т.В.,

представника відповідача Павліша О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, у м.Львові, в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІДС Аква Сервіс» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІДС Аква Сервіс» (місцезнаходження: вул. Геологів, 12А, м. Моршин, Стрийський район, Львівська область, 82482; ) звернулося з позовною заявою до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79026; ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №264 від 07.11.2024 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ІДС Аква Сервіс»;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» №01 від 19.02.2025, яким позивачу збільшено частину чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучаються до державного бюджету відповідно до закону;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №01 від 19.02.2025, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові санкції (штрафи).

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки, відповідачем виявлено порушення ТОВ «ІДС Аква Сервіс» статті 20 Закону України від «Про Державний бюджет України на 2023 рік», статті 20 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та ст. 57.1-1.2 Податкового кодексу України, п. 46.2 ст. 46, підпунктів 49.18.2, 49.18.6 пункту 49.18 ст. 49 та пункту 137.3 статті 137 Податкового кодексу України, зокрема заниження нарахування частини чистого прибутку (доходу господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до Закону та не подання розрахунку частини чистого прибутку.

У зв`язку з виявленими порушеннями, відповідачем прийнято спірні податкові-повідомлення рішення яким до позивача застосовано штрафні (фінансові санкції (штрафи) та збільшено частину чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучаються до державного бюджету відповідно до Закону.

З вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач не погоджується, зазначає, що фактично підставою для їхнього прийняття слугував факт того, що корпоративні права ТОВ «ІДС Аква Сервіс» були передані в управління АРМА та висновки контролюючого органу про те, що передача корпоративних прав в управління є зміною акціонера на користь держави, а тому позивач повинен виплатити державі дивіденди.

Позивач стверджує, що корпоративні права ТОВ «ІДС Аква Сервіс» ніколи не були та не є власністю держави, а їхній перехід в державне управління, не означає переходу права власності та необхідності сплати дивідендів на користь держави.

Окрім цього, звертає увагу на недоліки оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, зокрема зазначає, що такі містять неправильний номер акта перевірки, а податкове повідомлення-рішення №01 від 19.02.2025 додатково містить розбіжності у сумі грошового зобов`язання, зокрема прописом вказано, що таке становить 208 849 815,00 грн, а цифрами зазначено 101 573 987,00 грн, що на думку позивача, є істотним порушенням, оскільки не дає можливості платнику податків встановити розмір санкції, яку на нього накладають.

Враховуючи вищезазначене, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 07.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Від відповідача 24.04.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень вказує, що Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків відповідно до п.п.191.1.1 п.191.1 ст.191, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1, п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79, п.82.2 ст.82 ПК України, на підставі повідомлення на проведення перевірки від 07.11.2024 №87 та наказу від 07.11.2024 №264 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ІДС Аква Сервіс» () з питання нарахування та сплати частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за 2022 рік та 2023 рік. За результатами перевірки складено акт від 24.01.2025 №33/33-00-04-01-01/42201052, яким встановлено наступні порушення: 1) заниження нарахування частини чистого прибутку в сумі 15004956,00 грн відповідно до статті 20 Закону України від 03.12.2022 №2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та ст.57.11.2 Податкового кодексу України за результатами діяльності у 2022 році; 2) не подання розрахунку частини чистого прибутку (доходу) порушення вимог п.46.2 ст.46, підпунктів 49.18.2, 49.18.6 пункту 49.18 статті 49 та пункту 137.3. статті 137 Податкового кодексу України за 2022 та 2023 роки; 3) заниження нарахування частини чистого прибутку в сумі 66 254 233,5 грн відповідно до статті 20 Закону України від 09 листопада 2024 року № 3460-IX 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та ст.57.11.2 Податкового кодексу України за результатами діяльності у 2023 році.

На підставі акта від 24.01.2025 №33/33-00-04-01-01/42201052 винесено наступні податкові повідомлення - рішення: 1) від 19.02.2025 №01 (форми «Р»), яким за заниження нарахування частину чистого прибутку за 2022-2023 рр. збільшено частину чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучаються до державного бюджету відповідно до закону у розмірі 101573987,00 грн (в т.ч. 81259190,00 грн - збільшення суми грошового зобов`язання за податковими та/або іншими зобов`язаннями, 20314797,00 грн - сума грошового зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); 2) від 19.02.2025 №01 (форми «ПС»), яким за неподання розрахунку частину чистого прибутку за 2022-2023 рр. застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 680,00 грн.

Зазначає, що згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті Національного агентства України з питань виявлення, розшуку-та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА) та в Єдиному державному реєстрі судових рішень, корпоративні права ПрАТ «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар» та ТОВ «ІДС Аква сервіс» () передані в управління АРМА, зокрема: згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.11.2022 у справі №761/24404/23) 100% частки статутного капіталу ТОВ «ІДС Аква сервіс» () у вигляді 1 000 000,00 грн, належить: 99% частки належить ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (), 1% частки належить ПрАТ «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар» (). Відповідно до інформації, отриманої від АРМА (листи від 07.11.2024 №1396/6.1-41-24/6.3 та від 29.11.2024 №1525/6.1-41-24/6.3) переможцем конкурсного відбору визначено ТОВ «Карпатські мінеральні води» (копії листів долучаємо). 29.03.2024 між АРМА (далі - Установник управління) та ТОВ «Карпатські мінеральні води» (далі - Управитель) укладено договір управління активами (майном).

Водночас, відповідно до статті 20 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, та господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарським товариствам, частка держави в яких становить 100 відсотків (крім тих, що визначені частиною першою цієї статті), які не прийняли рішення про виплату дивідендів та затвердження розміру річних дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним періодом, сплачують до загального фонду державного бюджету та іншим учасникам господарського товариства пропорційно розміру їх акцій (часток) у статутному капіталі господарського товариства частину чистого прибутку в розмірі, визначеному за базовими нормативами відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, установленими на відповідний рік, але не менше 90 відсотків, до 1 липня року, що настає за звітним періодом.

Крім того, відповідно до Закону України 09.05.2024 №3706-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей експорту окремих видів товарів у період дії воєнного стану» доповнено частину п`яту статті 11 Закону № 185 новим абзацом сьомим, яким передбачено, що господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, набуті в результаті примусового відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного стану відповідно до Закону України від 17.05.2012 №4765-VI «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» (зі змінами), та акціонером (учасником) яких є господарське товариство, у статутному капіталі якого 50 і більше відсотків акцій (часток) належать державі, сплачують дивіденди безпосередньо до державного бюджету України у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним.

Згідно з наданою ТОВ «ІДС Аква сервіс» інформацією наглядова рада не приймала рішення щодо проведення річних зборів акціонерів ТОВ «ІДС Аква сервіс» за 2022- 2023 роки; рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями Товариством не приймалось. За період з 01.01.2024 по 30.11.2024 дивіденди засновникам не виплачувались. В податковій та фінансовій звітності за даний період не відображено виплата авансових внесків на дивіденди.

ТОВ «ІДС Аква сервіс» подано податкову та фінансову звітність за 2022 рік, в т. ч. «Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід)» та декларацію по податку на прибуток, в якому задекларовано чистий фінансовий результат (об`єкт оподаткування) в сумі 16 672 174 грн., за 2023 рік - 73 615 815 грн. Отже, із врахуванням частини 17 пункту 2 статті 29 Бюджетного кодексу України, відповідно до абзацу 5 п.2 ст.46 ПК України, позивач був зобов`язаний задекларувати до 01.07.2024 та сплатити в терміни, визначені пунктом 16.8 статті 16 Закону № 185 та статтею 20 Законів України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та «Про Державний бюджет України на 2024 рік», частину чистого прибутку, дивідендів на державну частку за 2022 в сумі 15 004 956,60 грн. та за 2023 рік - 66 254 233,5 грн.

З огляду на вищевказане, просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 05.05.2025 закрито провадження в цій справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №264 від 07.11.2024 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ІДС Аква Сервіс».

Протокольною ухвалою суду від 26.05.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

01.09.2025 на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких з посиланням на правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 16.05.2025 у справі №903/421/24, від 09.06.2025 №922/1633/24, зазначає, що управління арештованим майном АРМА має характер строкового повноваження спеціального призначення, яке виникає на підставі судового рішення або згоди власника. Воно має ознаки тимчасовості (діє до моменту скасування арешту або завершення провадження) та цільового характеру (служить для збереження майна). При цьому управитель відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління. Отже, власник активу зберігає право власності навіть у випадку передачі майна в управління АРМА. Управління не змінює титулу власності - воно лише обмежує реалізацію окремих правомочностей, як-от користування чи розпорядження, і лише на час дії арешту.

Вищевикладене дає підстави для висновку про те, що до активів, які передані в управління АРМА як центрального органу державної виконавчої влади, ч. 5. ст. 11 Закону України «Про управління об?єктами державної власності», ч. 17 п.2. ст. 29 Бюджетного кодексу України, ст. 20 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» та ст. 20 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» не підлягає застосуванню, оскільки положення цих статей не стосується господарських товариств, щодо яких здійснюється тимчасового управління активами без зміни форми власності, адже управління активами, здійснюване АРМА, не змінює титулу власності та не перетворює активи на державну власність, а тому саме перебування корпоративних прав товариства в управлінні АРМА не може бути підставою для сплати дивідендів.

Ухвалою суду від 02.09.2025 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про передачу даної справи на розгляд Верховного Суду як зразкової.

14.10.2025 представник позивач подав до суду письмові пояснення, у яких наголосив на необхідності розмежування управління арештованим майном та управління примусово вилученим майном.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представниківсторін, дослідивши докази, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків відповідно до п.п.191.1.1 п.191.1 ст.191, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1, п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79, п.82.2 ст.82 ПК України, на підставі повідомлення на проведення перевірки від 07.11.2024 №87 та наказу від 07.11.2024 №264 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ІДС Аква Сервіс» () з питання нарахування та сплати частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за 2022 рік та 2023 рік.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 24.01.2025 №33/33-00-04-01-01/42201052, яким встановлено наступні порушення ТОВ «ІДС Аква Сервіс»:

1) заниження нарахування частини чистого прибутку в сумі 15004956,00 грн відповідно до статті 20 Закону України від 03.12.2022 №2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та ст.57.11.2 Податкового кодексу України за результатами діяльності у 2022 році;

2) не подання розрахунку частини чистого прибутку (доходу) порушення вимог п.46.2 ст.46, підпунктів 49.18.2, 49.18.6 пункту 49.18 статті 49 та пункту 137.3. статті 137 Податкового кодексу України за 2022 та 2023 роки;

3) заниження нарахування частини чистого прибутку в сумі 66 254 233,5 грн відповідно до статті 20 Закону України від 09 листопада 2024 року № 3460-IX 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та ст.57.11.2 Податкового кодексу України за результатами діяльності у 2023 році.

На підставі акта перевірки від 24.01.2025 №33/33-00-04-01-01/42201052 відповідачем винесено наступні податкові повідомлення - рішення:

- від 19.02.2025 №01 (форми «Р»), яким за заниження нарахування частину чистого прибутку за 2022-2023 роки позивачу збільшено частину чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучаються до державного бюджету відповідно до закону у розмірі 101573987,00 грн (в т.ч. 81259190,00 грн - збільшення суми грошового зобов`язання за податковими та/або іншими зобов`язаннями, 20314797,00 грн - сума грошового зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- від 19.02.2025 №01 (форми «ПС»), яким за неподання розрахунку частину чистого прибутку за 2022-2023 роки до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 680,00 грн.

Не погодившись з вищевказаними податковими повідомленнями рішеннями, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Абзацом першим п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2. п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно п.п.78.1.1. п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що листом Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 02.10.2024 №3597/6/33-00-04-01-02 повідомлено позивача щодо необхідності нарахування та сплати до бюджету частини чистого прибутку ТОВ «ІДС Аква Сервіс», зокрема у зв`язку з переданням 100% корпоративних прав в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку-та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА).

Листом від 07.11.2024 №82 позивач повідомив відповідача про відсутність підстав для нарахування та сплати до бюджету частини чистого прибутку ТОВ «ІДС Аква Сервіс», у зв`язку з тим, що корпоративні права підприємства передані лише в управління АРМА, а тому держава ні прямо, ні опосередковано не є власником таких активів.

У зв`язку з не вчиненням позивачем жодних дій, пов`язаних із поданням відповідної звітності, нарахуванням та сплатою до бюджету частини чистого прибутку ТОВ «ІДС Аква Сервіс», Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків відповідно до п.п.191.1.1 п.191.1 ст.191, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1, п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79, п.82.2 ст.82 ПК України, на підставі повідомлення на проведення перевірки від 07.11.2024 №87 та наказу від 07.11.2024 №264 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ІДС Аква Сервіс» () з питання нарахування та сплати частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за 2022 рік та 2023 рік.

ТОВ «ІДС Аква Сервіс» надіслано поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення на проведення перевірки від 07.11.2024 №87 та копію наказу про проведення перевірки від 07.11.2024 №264, які отримано платником 08.11.2024.

Щодо суті порушень, які стали підставою для застосування фінансових санкцій.

Правові основи управління об`єктами державної власності визначає Закон України від 21.09.2006 № 185-V «Про управління об`єктами державної власності» (далі - Закон № 185).

Відповідно до ст.1 Закону № 185 управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Згідно з ст.3 Закону № 185 об`єктами управління державної власності є:

майно, яке передане казенним підприємствам, державним некомерційним підприємствам в оперативне управління;

майно, яке передане державним комерційним підприємствам (далі - державні підприємства), установам та організаціям;

майно, яке передане державним господарським об`єднанням;

корпоративні права, що належать державі у статутних капіталах господарських організацій (далі - корпоративні права держави);

державне майно, що забезпечує діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України;

державне майно, передане в оренду, лізинг;

державне майно, передане та/або створене (збудоване) на підставі договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (у тому числі концесійного договору);

державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних капіталів або залишилося після ліквідації підприємств та організацій;

державне майно, передане в безстрокове безоплатне користування Національній академії наук України, галузевим академіям наук;

безхазяйне та конфісковане майно, що переходить у державну власність за рішенням суду;

державне майно, надане суб`єкту господарювання на праві господарського відання відповідно до законодавства.

Порядок нарахування та виплати дивідендів господарськими товариствами, у статутному капіталі яких є акції (частки), що прямо чи опосередковано належать державі встановлено частиною п`ятою статті 11 Закону № 185.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 11 Закону № 185 рішення про розподіл прибутку і збитків, розмір та порядок виплати дивідендів господарських товариств, у статутному капіталі яких є акції (частки), що прямо чи опосередковано належать державі, приймається вищим органом управління таких господарських товариств у порядку, передбаченому законом.

Згідно з абзацом четвертим частини п`ятої статті 11 Закону № 185 господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, до 01 травня року, що настає за звітним, приймають рішення про відрахування не менше 30 відсотків чистого прибутку на виплату дивідендів, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5-2 Закону № 185 центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об`єктами державної власності, відповідно до покладених на нього завдань у сфері управління об`єктами державної власності, разом з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, забезпечує формування та реалізацію державної дивідендної політики в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із абзацом другим частини п`ятої статті 11 Закону № 185 наглядові ради господарських товариств, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належать державі, до 15 березня наступного за звітним року відповідно до Державної дивідендної політики, затвердженої Кабінетом Міністрів України, надають акціонеру пропозиції щодо визначення розміру частини чистого прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності товариства у відповідному році.

Відповідно до статті 20 Закону України від 03.11.2022 року №2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, та господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарським товариствам, частка держави в яких становить 100 відсотків (крім тих, що визначені частиною першою цієї статті), які не прийняли рішення про виплату дивідендів та затвердження розміру річних дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним періодом, сплачують до загального фонду державного бюджету та іншим учасникам господарського товариства пропорційно розміру їх акцій (часток) у статутному капіталі господарського товариства частину чистого прибутку в розмірі, визначеному за базовими нормативами відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, установленими на відповідний рік, але не менше 90 відсотків, до 1 липня року, що настає за звітним періодом.

Відповідно до статті 20 Закону України від 09.11.2023 року №3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, та господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарським товариствам, частка держави в яких становить 100 відсотків (крім тих, що визначені частиною першою цієї статті), які не прийняли рішення про виплату дивідендів та затвердження розміру річних дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним періодом, сплачують до загального фонду державного бюджету та іншим учасникам господарського товариства пропорційно розміру їх акцій (часток) у статутному капіталі господарського товариства частину чистого прибутку в розмірі, визначеному за базовими нормативами відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, установленими на відповідний рік, але не менше 90 відсотків, до 1 липня року, що настає за звітним періодом.

Крім того, відповідно до Закону України 09.05.2024 №3706-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей експорту окремих видів товарів у період дії воєнного стану» доповнено частину п`яту статті 11 Закону № 185 новим абзацом сьомим, яким передбачено, що господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, набуті в результаті примусового відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного стану відповідно до Закону України від 17.05.2012 №4765-VI «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» (зі змінами), та акціонером (учасником) яких є господарське товариство, у статутному капіталі якого 50 і більше відсотків акцій (часток) належать державі, сплачують дивіденди безпосередньо до державного бюджету України у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» від 10.11.2015 № 772-VIII (далі - Закон № 772-VIII) Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство), є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Національне агентство є юридичною особою публічного права (ч. 7 ст. 2 Закону №772-VIII).

Відповідно до пп. 1 ч. 1 ст. 1 Закону №772-VIII управління активами - діяльність із володіння, користування та розпорядження активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави і вирішено питання про їх передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, тобто забезпечення збереження активів, збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, передача їх в управління або реалізація активів у випадках та порядку, передбачених цим Законом, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Статтею 21 Закону №772-VIII передбачено, що управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.

Згідно з ст. 21-1 Закону №772-VIII у виняткових випадках управління активами, зазначеними в частині першій статті 21 цього Закону, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, може здійснюватися шляхом їх передачі в управління підприємству, установі, організації, що належить до сфери управління міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, або господарському товариству, 50 і більше відсотків акцій (часток) якого знаходиться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків (далі - підприємство), на підставі рішення Кабінету Міністрів України без дотримання вимог, передбачених частиною другою статті 21 цього Закону.

Винятковими вважаються випадки передачі в управління активів, визначених абзацом першим частини першої цієї статті, за наявності хоча б однієї з таких обставин:

1) існує ризик збою та/або переривання функціонування таких активів, що може призвести до виникнення надзвичайних ситуацій або збоїв у тепло-, енерго-, електро-, водопостачанні або водовідведенні або постачанні природного газу;

2) існує ризик переривання функціонування підприємств, установ та організацій оборонно-промислового комплексу та/або авіабудівельної галузі, у власності яких перебувають такі активи.

Після усунення обставин, визначених пунктами 1 або 2 цієї частини (далі - обставини негативного характеру), відповідні активи підлягають передачі в управління у порядку, встановленому частиною другою статті 21 цього Закону, з обов`язковим забезпеченням безперервності управління активами.

Як слідує з акта перевірки від 24.01.2025 №33/33-00-04-01-01/42201052, в ході перевірки контролюючим органом встановлено, що згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Національного агентства України з питань виявлення, розшуку-та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА) та в Єдиному державному реєстрі судових рішень, корпоративні права ПрАТ «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар» та ТОВ «ІДС Аква сервіс» () передані в управління АРМА, зокрема:

- згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.11.2022 у справі №761/24404/23) 100% частки статутного капіталу ТОВ «ІДС Аква сервіс» () у вигляді 1 000 000,00 грн, належить: 99% частки належить ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (), 1% частки належить ПрАТ «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар» ().

Відповідно до інформації, отриманої від АРМА (листи від 07.11.2024 року №1396/6.1- 41-24/6.3 та від 29.11.2024 року №1525/6.1-41-24/6.3) переможцем конкурсного відбору визначено ТОВ «Карпатські мінеральні води».

Згідно наданої ТОВ «ІДС Аква сервіс» інформації наглядова рада не приймала рішення щодо проведення річних зборів акціонерів ТОВ «ІДС Аква сервіс» за 2022-2023 роки; рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями Товариством не приймалось. За період з 01.01.2024 по 30.11.2024 дивіденди засновникам не виплачувались. В податковій та фінансовій звітності за даний період не відображено виплата авансових внесків на дивіденди.

ТОВ «ІДС Аква сервіс» подано податкову та фінансову звітність за 2022 рік, в т. ч. «Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід)» та декларацію по податку на прибуток, в якому задекларовано чистий фінансовий результат (об`єкт оподаткування) в сумі 16 672 174 грн, за 2023 рік - 73 615 815 грн.

Отже, із врахуванням частини 17 пункту 2 статті 29 Бюджетного кодексу України, відповідно до абзацу 5 п.2 ст.46 ПК України, відповідач дійшов висновку, що позивач був зобов`язаний задекларувати до 01.07.2024 та сплатити в терміни, визначені пунктом 16.8 статті 16 Закону № 185 та статтею 20 Законів України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та «Про Державний бюджет України на 2024 рік», частину чистого прибутку, дивідендів на державну частку за 2022 в сумі 15 004 956,60 грн та за 2023 рік - 66 254 233,5 грн.

Враховуючи вищенаведене, контролюючий орган дійшов висновку про:

- заниження ТОВ «ІДС Аква Сервіс» нарахування частини чистого прибутку в сумі 15004956,00 грн відповідно до статті 20 Закону України від 03.12.2022 №2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та ст.57.11.2 Податкового кодексу України за результатами діяльності у 2022 році;

- не подання ТОВ «ІДС Аква Сервіс» розрахунку частини чистого прибутку (доходу) порушення вимог п.46.2 ст.46, підпунктів 49.18.2, 49.18.6 пункту 49.18 статті 49 та пункту 137.3. статті 137 Податкового кодексу України за 2022 та 2023 роки;

- заниження ТОВ «ІДС Аква Сервіс» нарахування частини чистого прибутку в сумі 66 254 233,5 грн відповідно до статті 20 Закону України від 09 листопада 2024 року № 3460-IX 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та ст.57.11.2 Податкового кодексу України за результатами діяльності у 2023 році.

Надаючи правову оцінку таким висновкам відповідача, суд зазначає наступне.

Так, виходячи із положень частини 2 статей 20 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», на які посилався відповідач у акті перевірки, лише дві категорії господарських товариств згідно з цією нормою сплачують до державного бюджету частину чистого прибутку на державну частку:

- господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави (з будь-якими відсотками);

- господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарським товариствам, частка держави в яких становить 100 відсотків.

Водночас, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо ТОВ «ІДС Аква Сервіс» () розподіл часток у статутному капіталі наступний:

99% належить Приватному акціонерному товариству «Індустріальні та дистрибуційні системи» ();

1% належить Приватному акціонерному товариству «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар» ().

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» () 100 % акцій Товариства належать компанії Інтернешил Дістрібюшн Сістемз Лімітед (Кіпр, 2373, Нікосія Тассу Пападопулу 6, офіс 22, Агіос Дометіос).

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Приватного акціонерного товариства «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар» () 100 % акцій Товариства належать компанії Інтернешил Дістрібюшн Сістемз Лімітед (Кіпр, 2373, Нікосія Тассу Пападопулу 6, офіс 22, Агіос Дометіос).

При цьому, відповідачем не надано жодних доказів того, що у кіпрській компанії Інтернешил Дістрібюшн Сістемз Лімітед (реєстраційний номер НЕ281 187) наявна частка держави Україна.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази того, що у статутному капіталі ТОВ «ІДС Аква Сервіс» є корпоративні права держави або ж, що 50 і більше відсотків акцій (часток) ТОВ «ІДС Аква Сервіс» належать господарським товариствам, частка держави в яких становить 100 відсотків.

Щодо посилання відповідача на передачу корпоративних прав ТОВ «ІДС Аква Сервіс» в управління АРМА, суд зазначає таке.

Так, справді, згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.11.2022 у справі №761/24405/22 визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні 0000463 від 14.04.2022, шляхом передачі в порядку та на умовах ст.ст. 19 та 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () в управління речові докази, на які накладено арешт, а саме:

- корпоративні права кіпрської компанії «International distribution systems limited» у вигляді акцій простих бездокументарних іменних ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» () у кількості 2500 шт., номінальною вартістю 1800,00 грн., загальною номінальною вартістю 4 500 000,00 грн.

Згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.11.2022 у справі № 761/24404/22 визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 0000463 від 14 квітня 2022 року шляхом передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () для здійснення заходів з управління ним з метою забезпечення його збереження та збереження його економічної вартості наступного майна, а саме:

- корпоративні права «International distribution systems limited» у вигляді 100 % частки статутного капіталу ПрАТ «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар» (), що становить 8 800 000,00 гривень.

Крім того, згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.03.2023 у справі №761/7070/23 передано АРМА речові докази у кримінальному провадженні №0000463, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 квітня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 205?1, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 212 КК України КК України, а саме:

- корпоративні права ПрАТ «Моршинський завод мінеральних вод «Оскар» (), у вигляді 1 % частки статутного капіталу ТОВ «ІДС Аква сервіс» ().

При цьому, судом не визначено спосіб управління, встановлений статтею 21 Закону №772-VIII.

У судовому засіданні, яке відбулося 23.06.2025, судом було допитано в якості свідка посадову особу, яка проводила перевірку ТОВ «ІДС Аква Сервіс»: ОСОБА_1 , головного державного інспектора відділу податкового адміністрування підприємств паливно-енергетичного комплексу управління податкового адміністрування підприємств виробничої сфери ЗМУ ДПС по роботі з великими платниками податків.

Під час допиту свідок підтвердила, що саме з моменту винесення ухвал Шевченківського районного суду міста Києва контролюючий орган вважав, що ТОВ «ІДС Аква Сервіс» має частку держави у своєму статутному капіталі.

Водночас, згідно із частиною 1 статті 19 Закону №772-VIII АРМА здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Як вже йшлося вище, стаття 1 Закону №772-VIII визначає управління активами як діяльність із володіння, користування та розпорядження активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави і вирішено питання про їх передачу АРМА, тобто забезпечення збереження активів, збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, передача їх в управління або реалізація активів у випадках та порядку, передбачених цим Законом, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Верховний Суд у постанові від 19.12.2024 у справі № 903/62/23 зазначив, що «…визначений вказаною нормою закону зміст управління активами є тотожним змісту права власності, наведеному у статті 317 Цивільного кодексу України (власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном)».

Водночас, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - об`єднана палата) у постанові від 16.05.2025 у справі № 903/421/24 відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 19.12.2024 у справі № 903/62/23, відповідно до яких зміст управління активами є тотожним змісту права власності.

У зазначеній постанові об`єднана палата виснувала, що управління активами, переданими відповідно до статті 100 КПК України та положень Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», не є тотожним або рівнозначним за правовим змістом праву власності, передбаченому статтями 316 та 317 ЦК України.

Об`єднана палата зазначила, що управління арештованим майном АРМА має характер строкового повноваження спеціального призначення, яке виникає на підставі судового рішення або згоди власника. Воно має ознаки тимчасовості (діє до моменту скасування арешту або завершення провадження) та цільового характеру (служить для збереження майна). При цьому управитель відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління. Таким чином, власник активу зберігає право власності навіть у випадку передачі майна в управління АРМА. Управління не змінює титулу власності - воно лише обмежує реалізацію окремих правомочностей, як-от користування чи розпорядження, і лише на час дії арешту.

Отже, управління активами, здійснюване АРМА, не перетворює такі активи на державну власність, а тому саме перебування корпоративних прав товариства в управлінні АРМА не може бути підставою для сплати дивідендів на користь держави.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 16.05.2025 у справі №903/421/24 (пункт 8.68) та постанові Верховного Суду від 09 червня 2025 у справі №922/1633/24, від 02.10.2025 у справі №910/1986/25.

Вищевикладене дає підстави для висновку про те, що положення ч. 5. ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», ч. 17 п. 2. ст. 29 Бюджетного кодексу України, ст. 20 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» та ст. 20 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» можуть застосовуватися лише до тих господарських товариств, у статутному капіталі яких є акції (частки), що прямо чи опосередковано належать державі. Разом з тим, відповідними нормами не передбачено обов`язку сплати частини чистого прибутку на користь держави господарськими товариствами, щодо яких здійснюється тимчасове управління активами, без зміни форми власності.

Відповідно до згаданих вище ухвал Шевченківського районного суду міста Києва про передачу майна в управління, АРМА має лише прийняти в управління корпоративні права, що спростовує доводи скаржника про частку держави у статутному капіталі ТОВ «ІДС Аква Сервіс».

Також, суд вважає безпідставним посилання відповідача на листи Міністерства економіки України та Закон України від 17.05.2012 №4765-VI «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», адже такі роз`яснення не мають нормативно-правового характеру, а в матеріалах справи відсутні докази того, що корпоративні права ТОВ «ІДС Аква Сервіс» були примусово вилучені на користь держави.

Більше того, як слідує з наявних в матеріалах справи листів АРМА № 1525/6.1-41-24/6.3 від 29.11.2024 та №1396/6.1-41-24/6.3 від 07.11.2024, у відповідь на запит Західного міжрегіонального управління ДПС, відповідача повідомлено про те, що Управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Рішенням уповноваженої особи АРМА переможцем конкурсного відбору визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатські мінеральні води» (далі ТОВ «Карпатські мінеральні води»).

Також на виконання вимог Закону України «Про захист економічної конкуренції» АРМА спільно з ТОВ «Карпатські мінеральні води» подали до Антимонопольного комітету України (далі АМКУ) заяву про надання дозволу на концентрацію від 17.08.2023.

29.03.2024 між АРМА (далі Установник управління) та ТОВ «Карпатські мінеральні води» (далі Управитель) укладено договір управління активами (майном) (далі Договір).

Водночас, умовами Договору передбачено, що підписання Договору та/або акта (ів) приймання-передачі Активів в управління не є фактом переходу права управління та усіх прав, пов`язаних із Активами до Управителя, контроль та права, пов`язані з Активами, переходять до Управителя з моменту отримання Управителем дозволу АМКУ на концентрацію.

Наразі інформація щодо отримання дозволу на концентрацію ТОВ «Карпатські мінеральні води» відсутня.

Крім цього, підпунктом 14 пункту 4 Положення про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України; Положення від 11.07.2018 № 613, визначено, що АРМА здійснює заходи, пов`язані з фактичним прийняттям активів в управління за зверненням прокурора або слідчого за вказівкою прокурора, приймає від прокурора активи згідно з актами приймання-передачі, передає за договором управління активи управителеві в управління згідно з актами приймання-передачі.

Враховуючи вищевикладене, відповідача повідомлено, що АРМА не приймало активи за ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.11.2022 у справі №761/24405/22 та від 11.11.2022 у справі № 761/24404/22 згідно з актами приймання-передачі від прокурора у кримінальному провадженні, та відповідно не передавало Управителю.

Таким чином, підсумовуючи наведене, суд погоджується з доводами позивача про те, що корпоративні права ТОВ «ІДС Аква Сервіс» на дату виникнення спірних правовідносин не були власністю держави ні прямо, ні опосередковано, а їхня передача в управління АРМА, не означає переходу права власності та необхідності сплати дивідендів на користь держави.

Відтак, в силу положень ч.2 ст.77 КАС України, податковим органом не надано доказів, які б підтверджували висновки акта перевірки.

За викладених обставин, суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення від 19.02.2025 №01 (форми «Р»), яким за заниження нарахування частину чистого прибутку за 2022-2023 роки позивачу збільшено частину чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучаються до державного бюджету відповідно до закону у розмірі 101573987,00 грн (в т.ч. 81259190,00 грн - збільшення суми грошового зобов`язання за податковими та/або іншими зобов`язаннями, 20314797,00 грн - сума грошового зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та податкове повідомлення-рішення від 19.02.2025 №01 (форми «ПС»), яким за неподання розрахунку частину чистого прибутку за 2022-2023 роки до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 680,00 грн, не відповідають критеріям правомірності, які передбачені п.1 та п.2 ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягають скасуванню.

При цьому, скасовуючи оскаржувані податкових повідомлень-рішень суд також звертає увагу контролюючого органу на їхні істотні недоліки, зокрема такі містять неправильний номер акта перевірки, на підставі якого вони прийняті, а податкове повідомлення-рішення №01 від 19.02.2025 взагалі містить розбіжності у сумі грошового зобов`язання, зокрема прописом вказано, що таке становить 208 849 815,00 грн, а цифрами зазначено 101 573 987,00 грн, що на переконання суду не дає можливості платнику податків остаточно визначити розмір санкції, яку на нього накладають.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані сторонами, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків форми «Р» №01 від 19.02.2025, форми «ПС» №01 від 19.02.2025.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІДС Аква Сервіс» (місцезнаходження: вул. Геологів, 12А, м. Моршин, Стрийський район, Львівська область, 82482; ) за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79026; ) сплачений судовий збір в сумі 33308 (тридцять три тисячі триста вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 31.10.2024.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна