Справа № 752/18018/25
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Штульман І.В.,

суддів: - Кобаля М.І.,

- Черпака Ю.К.,

при секретарі - Красновій О.Р.,

за участі: адвоката Козачука Ю.С., - представника позивача; Котовського В.М., - представника відповідача,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Козачука Юрія Сергійовича на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2025 року адвокат Козачук Юрій Сергійович в інтересах ОСОБА_1 , з використанням підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", подав у Голосіївський районний суд міста Києва адміністративний позов до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

У зв`язку з відсутністю у позивача оспорюваної ним постанови серії 2КІ № від 11 липня 2025 року його представник просив суд першої інстанції витребувати у відповідача в порядку статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України вказану постанову та матеріали справи про адміністративне правопорушення (а.с.1-2)

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу семидений строк для усунення її недоліків, а саме: надання копії постанови, яка є предметом оскарження, а також інших доказів на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Адвокат Козачук Юрій Сергійович, - представник позивача Козачука Сергія Юрійовича, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», 01 серпня 2025 року надав до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків, в якій вдруге просив Голосіївський районний суд міста Києва, крім іншого, витребувати у відповідача оспорювану позивачем постанову серії 2КІ № від 11 липня 2025 року, а також матеріали про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Голосіївський районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування копії оспорюваної постанови. Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Постановлюючи вказану ухвалу, Голосіївський районний суд міста Києва виходив із того, що у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів слід відмовити, а позовну заяву слід повернути позивачу, оскільки ОСОБА_1 не усунуто недоліки позовної заяви.

Не погоджуючись з ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Козачук Юрій Сергійович 07 серпня 2025 року подав апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та направити справу №752/18018/25 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі адвокат Козачук Юрій Сергійович акцентує увагу апеляційного суду на те, що позивач ОСОБА_1 дізнався про евакуацію свого автомобіля з додатку «Київ Цифровий». У вказаному додатку міститься лише «доказова база» зафіксованого у режимі фотозйомки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП серія та номер постанови у справі про адміністративне правопорушення серія 2КІ №, яка складена інспектором з паркування. Текст самої постанови у справі про адміністративне правопорушення у додатку «Київ Цифровий» відсутній, а її копія позивачу не надсилалася. Оскільки, копія постанови серії 2КІ № у справі про адміністративне правопорушення, пердбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП у позивача відсутня, додати цей доказ у встановлений судом семиденний строк до позову не є можливим. В той же час, оригінал доказу у вигляді оспорюваної постанови серії 2КІ № наявний у відповідача і про його витребування в порядку статті 80 КАС України представник позивача заявляв суду клопотання у прохальній частині самої позовної заяви. З тексту заяви про усунення недоліків, адресованій Голосіївському районному суду м. Києва вбачається, що 74-річний позивач є інвалідом 2-ї групи, який намагався самостійно отримати копію оспорюваної ним постанови у справі про адміністративне правопорушення серії 2КІ № шляхом її пошуку в кабінеті додатку «Київ Цифровий» та шляхом її пошуку у відповідному поштовому відправленні. Однак, з обох джерел отримати копію оспорюваної постанови йому не вдалося через її відсутність. Отже, позивач, на думку апелянта, вжив доступних йому, як людині з обмеженими можливостями, заходів для отримання цього доказу самостійно та пояснив суду причини неможливості самостійного отримання цього доказу, тому і заявив через свого представника клопотання про витребування оспорюваної постанови судом в порядку статті 80 КАС України.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та дійшов помилкового висновку про те, що позивач мав усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду копії оспорюваної постанови у справі про адміністративне правопорушення серії 2КІ №, отримати яку у нього можливості не було, а також безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про її витребування. Виходячи з цього, апелянт вважає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про повернення позовної заяви.

За приписами частини другої статті 309 КАС України, у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції від 05 серпня 2025 року та направити справу №752/18018/25 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, звернув увагу суду, що належним відповідачем має бути інший Департамент-територіального контролю міста Києва, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року по справі №752/18018/25 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України суд першої інстанції виходив з невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає такий висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Козачуком Юрієм Сергійовичем подано адміністративний позов в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

У зв`язку з відсутністю у позивача оспорюваної ним постанови серії 2КІ № від 11 липня 2025 року його представник просив суд першої інстанції витребувати у відповідача в порядку статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України вказану постанову та матеріали справи про адміністративне правопорушення (а.с.1-2)

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду - 7 (сім) днів з дня отримання копії даної ухвали, а саме: надання копії постанови, яка є предметом оскарження, а також інших доказів на яких ґрунтуються позовні вимоги.

01 серпня 2025 року адвокат Козачук Юрій Сергійович, через підсистему «Електронний суд», на виконання вимог ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року, надіслав заяву про усунення недоліків, в якій в інтересах свого довірителя просив суд першої інстанції витребувати у відповідача відповідно до положень статті 80 КАС України оспорювану постанову серії 2КІ №.

Ухвалою від 05 серпня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва відмовив 74-річному пенсіонеру, особі з інвалідністю другої групи у задоволенні клопотання про витребування оспорюваної постанови серії 2КІ № про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП та матеріалів, що слугували підставою для її прийняття та за два дні до закінчення строку усунення недоліків позовної заяви, дійшов висновку, що вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконано, а недоліки, зазначені в ухвалі суду від 30 липня 2025 року не усунуто, дійшовши висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви згідно пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

В позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно частини першої статті 79 КАС України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (частина четверта статті 79 КАС України).

Відповідно до частин першої та другої статті 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

В матеріалах справи наявна заява адвоката Козачука Юрія Сергійовича про усунення недоліків в якій представник позивача, відмітив, що його довіритель - 74-річна особа з інвалідністю 2 групи, у зв`язку із відсутністю оспорюваної постанови, звертаючись з позовом просив суд першої інстанції витребувати у відповідача постанову серії 2КІ №. Однак, представник позивача - адвокат Козачук Юрій не вжив дієвих заходів для самостійного отримання від належного відповідача оспорюваної постанови серії 2КІ №.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає, що висновок суду першої інстанції про повернення позову від 05 серпня 2025 року, тобто на шостий день, в зв`язку з неусуненням ОСОБА_1 недоліків позовної заяви, незважаючи на встановлений ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30 липня 2025 року семиденний строк, є передчасним та призвів до повернення позовної заяви, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, фактично перешкодивши позивачу у доступі до правосуддя.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви постановлена передчасно, з порушенням норм процесуального права, тому наявні підстави для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини третьої статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно пункту 4 частини першої статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року - скасуванню, а справа №752/18018/25 - направленню для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Керуючись статтями 312, 315, 320, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Козачука Юрія Сергійовича - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 серпня 2025 року про визнання неподаною та повернення ОСОБА_1 його позовної заяви до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - скасувати.

Справу №752/18018/25 направити до Голосіївського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий-суддя І.В. Штульман

Судді М.І. Кобаль

Ю.К. Черпак