Справа № 300/1921/25
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/1921/25 пров. № А/857/34375/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Глушко І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду (головуючий суддя Матуляк Я.П., м. Івано-Франківськ) у справі № 300/1921/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, ОСОБА_2 про визнання протиправними бездіяльності та дій, визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, ОСОБА_2 про визнання протиправними бездіяльності та дій, визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.03.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.04.2025 о 10:00 год., розгляд якого неодноразово відкладався.

27.05.2025 ОСОБА_2 подано до суду клопотання про закриття провадження у даній справі в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_2

27.05.2025 в судовому засіданні задоволено клопотання ОСОБА_1 про оголошення перерви для надання можливості ознайомлення з клопотанням про закриття провадження у справі, оголошено перерву до 14.00 год 04.06.2025.

В судовому засіданні, призначеному на 04.06.2025, поставлено на обговорення клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у справі в частині.

На запитання головуючого щодо зазначеної заяви ОСОБА_1 поскаржився на погане самопочуття та просив суд оголосити перерву.

Івано-Франківським окружним адміністративним судом задоволено клопотання ОСОБА_1 та продовжено перерву в судовому засіданні до 10.06.2025.

09.06.2025 на адресу суду позивачем подано заяву, в якій просив розгляд справи відкласти у зв`язку з тим, що буде перебувати в судовому засіданні в Івано-Франківському міському суді.

10.06.2025 Івано-Франківським окружним адміністративним судом розгляд справи відкладено на 17.07.2025 у зв`язку з неявкою позивача.

17.07.2025 Івано-Франківським окружним адміністративним судом розгляд справи відкладено на 31.07.2025 у зв`язку з неявкою позивача.

В судовому засіданні, призначеному на 31.07.2025, позивачем подано заяву про відвід судді Матуляка Я.П., яке на підставі частини 4 статті 36 КАС України, залишено Івано-Франківським окружним адміністративним судом без задоволення та продовжено розгляд клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у справі в частині, обговорення якого розпочалось 04.06.2025.

Під час даного судового засідання позивач залишив зал судового засідання, повідомивши при цьому, що викличе швидку допомогу та буде очікувати поза залою судового засідання.

На підставі пункту 1 частини 2 статті 183 КАС України Івано-Франківський окружний адміністративний суд 31.07.2025 позовну заяву залишив без розгляду.

Івано-Франківським окружним адміністративним судом констатовано, що позивач без попередження залишив зал судового засідання до закінчення судового розгляду.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в день судового засідання почувався погано та про це повідомляв суд. Наголошує, що суд першої інстанції обмежив його право на доступ до суду.

Апеляційний розгляд справи здійснено згідно ч.2 ст. 312 КАС України в порядку письмового провадження за правилами ст. 311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, свої висновки суд першої інстанції обґрунтовував тим, що позивач без попередження залишив зал судового засідання до закінчення судового розгляду, ігноруючи запитання головуючого судді у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною другою статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено правове регулювання наслідків неявки у судове засідання учасників справи.

Згідно із частиною 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Згідно частини 5 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи.

При цьому, відповідно до частини 6 статті 205 КАС України наслідки, визначені частинами третьою та п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишать залу судового засідання.

Нормами пункту 1 частини 2 статті 183 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Варто зазначити, що Європейський суд з прав людини, практика якого в силу вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою до застосування, у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що "право на суд" та "право на доступ до суду" не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (пункт 59 рішення Де Жуфр де ла Прадель проти Франції, пункт 28 рішення Станєв проти Болгарії). Тобто, реалізація права на суд однією зі сторін спору має відбуватись таким чином, щоб не порушувати права іншої сторони".

З огляду на викладене, можна зробити висновок, що позивач, будучи ініціатором судового розгляду справи, в першу чергу, має активно використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

Колегія суддів звертає увагу, що правила статті 205 КАС України є певною формою реалізації гарантій особи на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод.

У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, спрямовані на те, щоб учасники судового процесу й, зокрема суд, не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті встановлюють наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

Апеляційним судом встановлено, що в судовому засіданні, призначеному на 31.07.2025, позивач залишив зал судового засідання, повідомивши при цьому суд, що погано почувається, а тому хоче викликати швидку допомогу та буде очікувати поза залом судового засідання.

Колегія суддів звертає увагу, що суд при визначенні поважності причини залишення судового засідання має оцінювати усі обставини у сукупності і вже тоді вирішувати питання про наслідки такої поведінки для позивача.

Крім цього, у разі визнання причин залишення судового засідання неповажними суд зобов`язаний в ухвалі вмотивувати своє рішення з цього питання: чому суд вважає зазначені підстави неповажними, з яких підстав він до такого висновку дійшов, які обставини він брав до уваги при вирішенні цього питання. Такий обов`язок суду гарантуватиме особі об`єктивність та неупередженість суду та не допускатиме свавільного тлумачення цього поняття з їх боку.

Суд першої інстанції в даному випадку не надав оцінки причині залишення позивачем залу судового засідання та її поважності. Крім того, суд першої інстанції міг оголосити перерву в судовому засіданні або продовжити розгляд справи без участі позивача, якщо відсутність позивача цьому не перешкоджала. Такі обставини залишились поза увагою суду першої інстанції.

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на дотримання права особи на доступ до суду.

Питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Частиною 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду прийнята з порушенням вимог КАС України, а тому підлягає скасуванню, а заява (справа) направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 312, 320, 321, 322, 325, 364, 366 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 300/1921/25 скасувати та передати справу (заяву) на розгляд суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. В. Глушко
І. М. Обрізко