Справа № 240/2391/25
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Житомир

справа № 240/2391/25

категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а саме: з 08.02.2024 по 17.02.2024, з 17.02.2024 по 17.03.2024, з 25.04.2024 по 02.05.2024, з 02.05.2024 по 02.06.2024 - яка призначена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а саме: з 08.02.2024 по 17.02.2024, з 17.02.2024 по 17.03.2024, 25.04.2024 по 02.05.2024, з 02.05.2024 по 02.06.2024 - яка призначена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 нараховану додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а саме: з 08.02.2024 по 17.02.2024, з 17.02.2024 по 17.03.2024, з 25.04.2024 по 02.05.2024, з 02.05.2024 по 02.06.2024 - яка призначена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив військову службу у складі Військової частини НОМЕР_2 та в подальшому, з 18.01.2024, зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби приймав участь у бойових діях, та 22.08.2023, виконуючи бойове завдання поблизу населеного пункту Роботине, Запорізької області, отримав вогнепальне осколкове проникаюче поранення черевної і грудної порожнини, гемопневмоторакс, вогнепальні осколкові поранення нижніх кінцівок. У зв`язку з отриманим пораненням проходив довготривале лікування в різних закладах МОЗ України.

Вказує, що за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я, а саме: з 08.02.2024 по 17.02.2024 КП «Лікарня №1» ЖМР в місті Житомирі та з 25.04.2024 по 02.05.2024 КП «Лікарня №1» ЖМР в місті Житомирі, а також за період перебування у відпустці по лікуванню після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а саме з 17.02.2024 по 17.03.2024 та з 02.05.2024 по 02.06.2024, відповідач не включив позивача до наказу про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, та не виплатив вищезазначену винагороду.

Вважаючи дії відповідача щодо невиплати додаткової винагороди протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21 лютого 2025 року від Військової частини НОМЕР_1 до канцелярії суду, на виконання вимог ухвали суду від 04.02.2025, надійшов лист (за вх. №13095/25) з витребуваними документами.

27 лютого 2025 року Військова частина НОМЕР_1 надіслала до суду відзив на позовну заяву (за вх. №14597/25), у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що 14.01.2025 позивач з рапортом звернувся до відповідача у якому просив виплатити додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень у зв`язку з перебуванням на лікуванні, пов`язаним із захистом Батьківщини за періоди: з 08.02.2024 по 17.02.2024, з 17.02.2024 по 17.03.2024, з 25.04.2024 по 02.05.2024, з 02.05.2024 по 02.06.2024.

На підставі поданого позивачем рапорту, посадовими особами військових частин визначені підтверджені періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні внаслідок отриманого поранення під час здійснення захисту Батьківщини, а саме: з 08.02.2024 по 17.02.2024, з 25.04.2024 по 02.05.2024 та винесено відповідний наказ за вказаний період, із зазначенням про виплату додаткової грошової винагороди у найближчий час після надходження необхідних асигнувань.

Щодо періоду перебування позивача на лікуванні з 17.02.2024 по 17.03.2024 та з 02.05.2024 по 02.06.2024 вказує, що довідка ВЛК від 17.02.2024 №1129 та довідка ВЛК від 02.05.2024 №3169 не містять відомостей, що травма (захворювання) позивача пов`язана із захистом Батьківщини, а також відсутнє визначення ступеня травмування ("легке", "середнє", "тяжке"), що унеможливлює здійснення виплати додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови КМУ №168.

Крім цього, зазначає, що до рапорту на виплату додаткової грошової винагороди позивачем не було додано довідку ВЛК від 17.02.2024 №1129 та довідку ВЛК від 02.05.2024 №3169.

Саме тому, відповідач вважає, що вчинив необхідні заходи з метою виплати позивачу додаткової грошової винагороди за період з 08.02.2024 по 17.02.2024 та з 25.04.2024 по 02.05.2024, а також окремо зазначає, що належні виплати за вказаний період буде здійснено після надходження необхідних асигнувань.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України у складі Військової частини НОМЕР_2 та 22.08.2023 одержав вогнепальне осколкове проникаюче поранення черевної і грудної порожнини, гемопневмоторакс, вогнепальні осколкові поранення нижніх кінцівок за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме: виконання бойових завдань у складі 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_3 , поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , на території України, в результаті обстрілу із мінометів противника, перебуваючи у засобах індивідуального захисту (бронежилет, кевларова каска). В стані алкогольного та наркотичного сп`яніння не перебував (а.с. 13, 36).

У зв`язку з отриманим пораненням з 22.08.2023 по 23.08.2023, з 23.08.2023 по 30.08.2023 та з 31.08.2023 по 18.10.2023 перебував на стаціонарному лікуванні при Військовому шпиталі НОМЕР_4 , КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І.Мечникова" Дніпропетровської обласної ради" та у КНП "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради, відповідно. За висновком лікаря, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №21691, хворий для подальшої реабілітації переводиться у Госпіталь ветеранів війни (а.с. 14-17).

Відповідно до довідки ВЛК від 15.11.2023 №126 КНП "Госпіталь ветеранів війни" Житомирської обласної ради позивачу 15.11.2023 проведено медичний огляд відповідно до якого встановлено, що травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. За наказом МОЗ України від 04.07.2007 №370 визначено, що травма важка. Потребує відпустку за станом здоров`я терміном на 30 календарних днів (а.с. 18).

Згідно з довідкою ВЛК Військової частини НОМЕР_5 від 04.01.2024 позивачу проведено медичний огляд та за наслідками перенесеної мінно-вибухової травми отриманої 22.08.2023, встановлено ступінь травмування - травма тяжка, та встановлено, що поранення, Так, пов`язане із захистом Батьківщини. Захворювання, Так, пов`язані з проходженням військової служби (а.с. 19).

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 10.01.2024 №10, солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини (а.с. 20).

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.01.2024 №19 солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира Військової частини НОМЕР_6 (по особовому складу) від 16.01.2024 №09-ЗС у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 , з 18.01.2024 зараховано до списків особового складу частини (а.с. 21).

У період з 08.02.2024 по 17.02.2024 позивач проходив стаціонарне лікування у КП "Лікарня №1" ЖМР, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1677 (а.с. 22).

Відповідно до довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_7 від 17.02.2024 №1129 позивачу проведено медичний огляд, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Вялогранулююча рана. Стан після операції: герніотомії, алопластики передньої черевної стінки методом «sub-lay» (08.02.2024), з приводу вправимої післяопераційної вентральної грижі великих розмірів. Серома післяопераційного рубця. Захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби. На підставі статті 56 графи ІІ Розкладу хвороб, графи - ТДВ - потребує відпустки для лікування зв`язку з хворобою на 30 календарних днів (а.с.23).

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №5047, виданої КП "Лікарня №1" ЖМР, у період з 25.04.2024 по 02.05.2024 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування з основним діагнозом: грижа передньої черевної стінки без непрохідності або гангрени. Вправима післяопераційна вентральна грижа (а.с. 24).

Відповідно до довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_7 від 02.05.2024 №3169, ОСОБА_1 проведено медичний огляд. Діагноз: Стан після операції (26.04.2024) герніопластики післяопераційної вентральної грижі ППС, незміцнілі шкірні рубці. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 55 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування зв`язку з хворобою на 30 календарних днів (а.с.70).

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2024 №156, солдата ОСОБА_1 з 03 червня 2024 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 25).

Позивач, не погоджуючись з протиправними діями відповідача, які виразилися у невиплаті додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, а саме під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення: з 08.02.2024 по 17.02.2024, з 17.02.2024 по 17.03.2024, з 25.04.2024 по 02.05.2024, з 02.05.2024 по 02.06.2024, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку доводам сторін, суд вказує на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№ 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п.1 ст.9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2-4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції на час виникнення спірних відносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 3 п. 1-2 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, відповідно до пункту 11 розділу XXXIV Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Відповідно до пункту 12 Розділу XXXIV Порядку №260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Аналізуючи обставини справи та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, встановлено додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

При цьому, постановою №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Також, суд зауважує, що постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості періодів перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Отже спірним питання в межах розгляду даної справи є наявні у позивача права на нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а саме: з 08.02.2024 по 17.02.2024, з 17.02.2024 по 17.03.2024, з 25.04.2024 по 02.05.2024, з 02.05.2024 по 02.06.2024.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 , відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 06.09.2023 №693/5830, одержав вогнепальне осколкове проникаюче поранення черевної і грудної порожнини, гемопневмоторакс, вогнепальні осколкові поранення нижніх кінцівок. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , на території України, в результаті обстрілу із мінометів противника, перебуваючи у засобах індивідуального захисту (бронежилет, кевларова каска). В стані алкогольного та наркотичного сп`яніння не перебував (а.с. 13).

Відповідно до довідки ВЛК від 15.11.2023 №126 КНП "Госпіталь ветеранів війни" Житомирської обласної ради позивачу 15.11.2023 проведено медичний огляд відповідно до якого встановлено, що травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. За наказом МОЗ України від 04.07.2007 №370 визначено, що травма важка. Потребує відпустку за станом здоров`я терміном на 30 календарних днів (а.с. 18).

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.01.2024 №19 солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира Військової частини НОМЕР_6 (по особовому складу) від 16.01.2024 №09-ЗС у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 , з 18.01.2024 зараховано до списків особового складу частини (а.с. 21).

У період з 08.02.2024 по 17.02.2024 позивач проходив стаціонарне лікування у КП "Лікарня №1" ЖМР, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1677, з основним діагнозом: післяопераційна вентральна вправима грижа, великих розмірів W2M3. Рекомендовано, зокрема, обмежити фізичне навантаження до 1,5 місяців та продовжити реабілітаційні заходи за місцем проживання (а.с. 22).

Відповідно до довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_7 від 17.02.2024 №1129 позивачу проведено медичний огляд, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Вялогранулююча рана. Стан після операції: герніотомії, алопластики

передньої черевної стінки методом sub-lay (08.02.2024), з приводу вправимої післяопераційної вентральної грижі великих розмірів. Серома післяопераційного рубця.

Захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби.

На підставі статті 56 графи ІІ Розкладу хвороб, графи - ТДВ - потребує відпустки для лікування зв`язку з хворобою на 30 календарних днів (а.с.23).

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №5047, виданої КП "Лікарня №1" ЖМР, у період з 25.04.2024 по 02.05.2024 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування з основним діагнозом: грижа передньої черевної стінки без непрохідності або гангрени. Вправима післяопераційна вентральна грижа (а.с. 24).

Відповідно до довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_7 від 02.05.2024 №3169, ОСОБА_1 проведено медичний огляд. Діагноз: Стан після операції (26.04.2024) герніопластики післяопераційної вентральної грижі ППС, незміцнілі шкірні рубці. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 55 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування зв`язку з хворобою на 30 календарних днів (а.с.70).

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2024 №156, солдата ОСОБА_1 з 03 червня 2024 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 25).

У своєму відзиві відповідач не заперечує, що у період з 08.02.2024 по 17.02.2024 та з 25.04.2024 по 02.05.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв"язку із пораненням отриманим під час захисту Батьківщини.

Зазначає, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №26 від 20.02.2025, позивачу призначено виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн, а саме за період з 08.02.2024 по 17.02.2024 та з 25.04.2024 по 02.05.2024, однак відповідна виплата буде здійсненна у найближчий час після надходження необхідних асигнувань.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №26 від 20.02.2025 про виплату додаткової винагороди за січень 2025 року, солдату ОСОБА_1 призначено виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн, за період з 08.02.2024 по 17.02.2024 та з 25.04.2024 по 02.05.2024 (а.с. 69).

Водночас, доказів виплати позивачу додаткової винагороди, визначеної Постановою №168, на момент винесення рішення у даній справі відповідачем суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження не можливості виплати такої винагороди.

Таким чином, твердження відповідача про відсутність фінансування, як на підставу невиплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, без надання підтверджуючих доказів є безпідставним, оскільки позивача не може бути позбавлено права на отримання відповідної виплати.

Встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо невиплати позивачеві додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, збільшеної до 100000 гривень, за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров"я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме - за період з 08.02.2024 по 17.02.2024 та з 25.04.2024 по 02.05.2024.

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що з урахуванням встановлених у справі обставин, відповідачем протиправно не виплачено додаткову винагороду за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого з 08.02.2024 по 17.02.2024 та з 25.04.2024 по 02.05.2024, а тому суд дійшов висновку, що достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168, збільшену до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров"я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме - за період з 08.02.2024 по 17.02.2024 та з 25.04.2024 по 02.05.2024.

Щодо іншої частини позовних вимог, а саме не виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини під час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 17.02.2024 по 17.03.2024 та з 02.05.2024 по 02.06.2024, суд зазначає наступне.

Відповідач наголошує, що довідка ВЛК №1129 від 17.02.2024 та довідка ВЛК від 02.05.2024 №3169 не містить відомостей про те, що травма (захворювання) позивача пов`язана із захистом Батьківщини, а також не містить відомостей щодо визначення ступеня травмування ("легке", "середнє", "тяжке"), що унеможливлює за вищезазначені періоди здійснити позивачу виплату додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022, враховуючи вимоги пункту 13 Розділу ХХХІV Порядку №260.

Крім цього, зазначає, що до рапорту на виплату додаткової грошової винагороди позивач не додав довідки ВЛК №1129 від 17.02.2024 та №3169 від 02.05.2024.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу I Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України «Розклад хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби», затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення №402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно із п. 1.1 глави 1 розділу II Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Пунктом 6.17 глави 6 розділу II Положення №402 передбачено, що медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво, захворювання) під час захисту держави, у ММО, у країнах, де ведуться бойові дії, здійснюється ВЛК тільки після закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі.

Відповідно до п. 2.1 глави 2 розділу I Положення №402, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Згідно із п. 3.7 глави 3 розділу II Положення №402, на звільнених із військової служби за станом здоров`я у ВЛК обов`язково подається Свідоцтво про хворобу (додаток 11) або його копія.

Відповідно до пп. «в» п. 22.1 глави 22 розділу II Положення №402, діагноз та постанови ВЛК записуються, зокрема, на офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу;

Згідно п. 21.1 глави 21 розділу II Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Відповідно до п. 21.2 глави 21 розділу II Положення №402, причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Пунктом 1.2 глави 1 розділу II Положення №402 визначено, що постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (додаток 3). Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Пунктом 21.5 глави 21 розділу II Положення №402 встановлено, що Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:

а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України або в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України;

д) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби»;

є) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

За наслідком аналізу наведених нормативно-правових приписів суд дійшов висновку, що військовослужбовцям, які мають право на виплату збільшеної (до 100000 грн) додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, підпадають військовослужбовці, щодо яких наявний висновок, сформульований у пп. «А» п. 21.5 глави 21 розділу II Положення № 402 («Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини»).

Суд наголошує, що відповідно до довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_7 від 17.02.2024 №1129 позивачу проведено медичний огляд, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Вялогранулююча рана. Стан після операції: герніотомії, алопластики

передньої черевної стінки методом sub-lay (08.02.2024), з приводу вправимої післяопераційної вентральної грижі великих розмірів. Серома післяопераційного рубця.

Захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби.

На підставі статті 56 графи ІІ Розкладу хвороб, графи - ТДВ - потребує відпустки для лікування зв`язку з хворобою на 30 календарних днів (а.с.23).

Також, відповідно до довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_7 від 02.05.2024 №3169, ОСОБА_1 проведено медичний огляд. Діагноз: Стан після операції (26.04.2024) герніопластики післяопераційної вентральної грижі ППС, незміцнілі шкірні рубці. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 55 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування зв`язку з хворобою на 30 календарних днів (а.с.70).

Водночас, згідно з витягом з протоколу №2907 засідання штатної військово-лікарської комісії 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 28.10.2024, встановлено причинний зв`язок захворювання позивача, зокрема тих, що підтверджуються довідками №1129 від 17.02.2024 й №3169 від 02.05.2024, та зазначено, що "Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини".

Крім цього, вказано, що постанова про причинний зв`язок поранення згідно з довідкою від 17.02.2024 №1129 та довідкою від 02.05.2024 №3169, виданими ВЛК Військової частини НОМЕР_7 , відміняється.

Отже, з урахуванням наведеного вище, згідно з протоколом №2907 засідання штатної військово-лікарської комісії 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 28.10.2024 встановлено причинний зв`язок захворювання позивача, зокрема тих, що підтверджуються довідками №1129 від 17.02.2024 й №3169 від 02.05.2024, та зазначено, що "Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини".

В свою чергу, виплата здійснюється лише у випадку "Поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини", що передбачено Постановою №168.

З огляду на викладене, матеріалами справи підтверджено обставини перебування позивача у спірний період, зокрема з 17.02.2024 по 17.03.2024 та з 02.05.2024 по 02.06.2024, у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Щодо твердження відповідача про те, що довідки ВЛК №1129 від 17.02.2024 та №3169 від 02.05.2024 не містять відомостей про ступінь травмування ("легке", "середнє", "тяжке"), що унеможливлює здійснити виплату додаткової грошової винагороди (у розмірі 100000 грн), суд зазначає наступне.

Згідно з п.6.12. Положення №402, на підставі постанови ВЛК відпустка для лікування у зв`язку з хворобою надається військовослужбовцям на 30 календарних днів, а за медичними показаннями після травм (поранень, контузій) або оперативного лікування - на 45 або 60 календарних днів. За наявності медичних показань відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) продовжується ВЛК на 30 календарних днів, а в окремих випадках - на 45 або на 60 календарних днів.

Водночас, встановленою законодавством формою довідки ВЛК не передбачено зазначення у ній відомостей про потребу військовослужбовця в лікуванні та про ступінь тяжкості отриманої травми.

Підпунктом в п.20.3 Положення №402 встановлено виключний перелік повноважень ВЛК при винесенні постанови в частині визначення, чого потребує військовослужбовець за результатами медичного огляду.

Натомість, даним підпунктом не передбачено винесення ВЛК постанови про потребу у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

Зокрема, ВЛК наділена повноваженням визначати потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я на визначену нею кількість календарних днів.

На думку суду наявне протиріччя у юридичних формулюваннях між Постановою №168, яка передбачає відпустку для лікування після тяжкого поранення за висновком ВЛК та Положенням №402, яке передбачає можливість ВЛК виключно визначити потребу у відпустці лише за станом здоров`я.

В той же час, потреба у лікуванні під час відпустки встановлюється лікувальним закладом, в якому проходило стаціонарне лікування.

Так, всі надані позивачем виписки із медичної карти стаціонарного хворого містять розділ щодо лікувальних рекомендації, в якому перераховано конкретні види лікування, необхідні для застосування після закінчення стаціонарного лікування, а тому суд дійшов висновку, що всі надані за станом здоров`я відпустки фактично були відпустками для лікування, оскільки рекомендації щодо лікування передбачалися після кожної виписки з медичних закладів, які передували таким відпусткам.

Відповідно до п.11 ст.10-1 Закону №2011-XII, військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва).

Таким чином, Закон, що є нормативно-правовим актом вищої юридичної сили відносно як Постанови №168, так і Положення №402, містить формулювання відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії, в той час як ВЛК формально позбавлена права виносити постанови про потребу військовослужбовця саме у такій відпустці.

Оскільки Закон №2011-ХІІ, Постанова №168 та Положення №402 містять різні юридичні формулювання одного й того самого терміну - відпустки за станом здоров`я для лікування поза умовами стаціонару, а всі заперечення відповідача зводяться виключно до формалізованого підходу у визначенні зазначених понять, то слід застосовувати Закон, що є нормативно-правовим актом вищої юридичної сили.

Також, згідно п.9 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Тобто, у вищенаведеному випадку законодавство ототожнює поняття відпустка для лікування у зв`язку з хворобою та відпустка за станом здоров`я.

Також слід вказати, що Постанова №168 за своєю правовою природою не є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правові відносини у сфері охорони здоров`я, оскільки предметом правового регулювання даної постанови є фінансове забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій осіб.

Як наслідок, вжите у Постанові №168 формулювання відпустка для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії має бути трактовано установою (військовою частиною), що приймає рішення про таку відпустку лише з урахуванням спеціального законодавства у сфері охорони здоров`я, яке, в свою чергу такого виду відпустки не передбачає.

Отже, єдиний вид відпустки, рішення про потребу в якій може прийняти ВЛК - відпустка за станом здоров`я, передбачена Положенням №402, є тотожним за своїм юридичним змістом відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, передбаченій Постановою №168.

Відповідно, перебування особи у відпустці за станом здоров`я за постановою ВЛК, якщо такій відпустці передувало лікування у стаціонарному закладі у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, проходженням військової служби із визначенням лікувальним закладом подальших лікувальних рекомендації на час перебування у відпустці, є підставою для включення такої особи до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, на підставі абз.4 п.1 Постанови №168.

З огляду на викладене, вказані висновки суду повністю спростовують доводи відповідача.

Суд наголошує, що у позивача відсутній обов`язок кожного разу повторно доводити вказані обставини.

Разом з тим, згідно з виписками з медичних карток хворого та епікризом, що вказані вище, позивач у зв`язку з отриманим захворюванням, яке пов`язане із захистом Батьківщини, перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я за висновком ВЛК.

При цьому, час перебування у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із такою травмою підтверджується належними доказами (виписками із медичної карти стаціонарного хворого, довідками ВЛК), а тому суд дійшов висновку, що позивач набув право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень за час перебування у відпустці за станом здоров`я, а саме з 17.02.2024 по 17.03.2024 та з 02.05.2024 по 02.06.2024, а її ненарахування є протиправною бездіяльністю відповідача - Військової частини НОМЕР_1 .

Саме тому, суд дійшов висновку, що достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" збільшену до 100000 грн, із розрахунку на місяць, пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я, у зв`язку з отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, за період з 17.02.2024 по 17.03.2024 та з 02.05.2024 по 02.06.2024.

Частиною 1ст.9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати з відповідачів не стягуються.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 242-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідн. номер НОМЕР_8 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди з розрахунку на місяць, пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 08.02.2024 по 17.02.2024 та з 25.04.2024 по 02.05.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168, збільшену до 100000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме: за період з 08.02.2024 по 17.02.2024 та з 25.04.2024 по 02.05.2024.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди з розрахунку на місяць, пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я, у зв`язку з отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, за період з 17.02.2024 по 17.03.2024 та з 02.05.2024 по 02.06.2024.

Зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" збільшену до 100000 грн, із розрахунку на місяць, пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я, у зв`язку з отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, за період з 17.02.2024 по 17.03.2024 та з 02.05.2024 по 02.06.2024.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 03 листопада 2025 року.

Суддя А.В. Горовенко