Справа № 520/34741/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 р.Справа № 520/34741/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафко» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Пасечнік О.В., м. Харків, повний текст складено 02.05.25 року по справі № 520/34741/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафко»

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРНАФКО» (далі по тексту - ТОВ «УКРНАФКО», позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту - ГУ ДПС в Харківській області, відповідач), у якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 04.10.2024 № ;

- стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Харківській області від 04.10.2024 № про застосування до позивача штрафних санкцій на загальну суму 6307,89 грн за несвоєчасну реєстрацію розрахунків коригування (далі - РК) до податкових накладних, оскільки строк для реєстрації РК, в якому передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику обраховується від дня отримання такого РК отримувачем (покупцем), а не від дня складення розрахунку.

Таким чином, оскільки спірні розрахунки коригування було отримано ТОВ «УКРНАФКО» 16.02.2023 та в цей же день зареєстровано, у діях позивача відсутні будь-які ознаки протиправності.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 у справі № 520/34741/24 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАФКО" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати повністю рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 по справі № 520/34741/24 та ухвалити нове рішення, яким визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 04.10.2024 року № та стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 2422,40 гривень, а також судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 гривень.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що є підставою для його скасування.

Вважав, що відповідач помилково керувався нормами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, що також було підтримано судом першої інстанції, оскільки у спірних правовідносинах граничний строк реєстрації повинен відраховуватись не від дати складення постачальником розрахунку коригування, а від дати його отримання покупцем.

Також просив врахувати, що ТОВ «УКРНАФКО» не мало фізичної можливості зареєструвати спірні розрахунки коригування в ЄРПН до настання події фізичного отримання ним цих розрахунків від ТОВ «ДОН-ТЕРМІНАЛ».

Відповідач у надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти викладених у ній доводів, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Повідомив, що перевіркою було встановлено недотримання ТОВ «УКРНАФКО» термінів реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме : за грудень 2022 року, квітень, серпень 2023, березень, квітень 2024, чим порушено пункт 201.10 статті 201, пункт 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України, що правомірно мало наслідком винесення ГУ ДПС у Харківській області податкового повідомлення рішення від 04.10.2024 № про застосування до позивача штрафної санкції у розмірі 6 307,89 грн.

Враховуючи те, що У ГУ ДПС у Харківській області відсутня інформація стосовно отримання підприємством від постачальника розрахунків коригування за період грудень 2022 року, квітень, серпень 2023 року, березень, квітень 2024 року, наполягав на відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2025 по справі № 520/34741/24 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Укрнафко про відмову від частини вимог, зазначених в апеляційній скарзі, щодо скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 у справі № 520/34741/24 про відмову у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАФКО" до Головного управління ДПС у Харківській області щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 04.10.2024 № в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 320,64 грн за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних №№ 674710, 216, 166, 47, 137 - задоволено.

Прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю Укрнафко від вказаної частини вимог апеляційної скарги, а апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Укрнафко на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 у справі № 520/34741/24 про відмову у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАФКО" до Головного управління ДПС у Харківській області щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 04.10.2024 № в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 320,64 грн за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних №№ 674710, 216, 166, 47, 13 - закрито.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРНАФКО» є юридичною особою зареєстрованою у встановленому законодавством порядку, має ідентифікаційний код 30427998 та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області, утвореному на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Головним управлінням ДПС у Харківській області проведено камеральну перевірку щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРНАФКО», за результатами якої складено акт камеральної перевірки від 03.09.2024 №41285/20-40-04-14-03/30427998.

Під час камеральної перевірки податковий орган дійшов висновку про порушення ТОВ «УКРНАФКО» пункту 201.10 статті 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповнення внаслідок недотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН., на підставі чого Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 04.10.2024 № , яким до позивача застосовано штраф на суму 6307,89 грн.

Позивач, вважаючи протиправним оскаржуване рішення, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність застосування контролюючим органом штрафних (фінансових) санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України та пункту 90 підрозділу 2 розділу XX ПК України внаслідок порушення ТОВ «УКРНАФКО» граничного терміну реєстрації податкових накладних, оскільки спірні розрахунки коригування були складені в період з 30.04.2023 по 10.04.2024, а зареєстровані позивачем з порушенням строку, визначеного пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні правовідносини виникли внаслідок різного тлумачення сторонами положень абзацу 4 пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині обчислення строку для реєстрації розрахунку коригування, зокрема, позивач стверджує, що строк для реєстрації РК починається з дня його отримання, тоді як ГУ ДПС вважає, що строк обчислюється від дати складення, оскільки в ПК України відсутній механізм, за допомогою якого можна визначити дату отримання РК.

На виконання вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Відповідно до пункту 192.1 статті 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Пункт 201.10 статті 201 ПК України визначає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

8 лютого 2023 року набрав чинності Закон України від 12 січня 2023 року № 2876-ІХ «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування», відповідно до якого, зокрема, внесено зміни до підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення ПК України.

Так, підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення ПК України доповнено пунктом 89, згідно з яким тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Колегією суддів встановлено, що спірні РК до податкових накладних були складені до 08.02.2023, а подані на реєстрацію після цієї дати в день отримання від постачальника (16.02.2023).

Варто зазначити, що Верховний Суд у постановах від 28 квітня 2020 року у справі № 810/198/16, від 3 березня 2023 року у справі № 300/1765/19, від 23 квітня 2025 року у справі № 380/16853/24 вже формував висновки щодо сфери дії статті 192 ПК України у подібних за змістом правовідносинах, відповідно до яких отримувач має можливість зареєструвати РК за умови виконання постачальником свого обов`язку зі своєчасного надіслання складеного ним РК на зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг отримувачу.

У постанові від 23 січня 2025 року у справі № 280/4889/24 щодо застосування пункту 201.10 статті 201 ПК України Верховний Суд вказав, що строки реєстрації РК, якими передбачено зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, обраховуються від дня отримання такого РК до податкової накладної отримувачем (покупцем), а не від дати складання такого розрахунку.

Цей висновок повторив Верховний Суд і у постанові від 12 березня 2025 року у справі № 160/12120/24 та від 23 квітня 2025 року у справі № 380/16853/24.

У розвиток означених підходів суду касаційної інстанції та з огляду на зміни у законодавстві Верховний Суд у постанові від 12 березня 2025 року у справі № 380/3834/24 зазначив, що для РК, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, відлік строку на їх реєстрацію в ЄРПН розпочинається відповідно до змісту пункту 201.10 статті 201 та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України саме з дня отримання РК.

Формулювання «з дня отримання» що міститься у наведених вище нормах є чітким і вказує на те, що відлік строку починається з моменту, коли РК надійшов до покупця, а не з дати його складання чи іншої події. Ці норми не містять нечітких чи умовних конструкцій, які могли б ускладнити їх розуміння чи їх застосування.

Такий підхід до правозастосування обумовлений тим, що відповідно до вищенаведених положень законодавства РК складається безпосередньо продавцем/постачальником, після чого направляється покупцю/отримувачу послуг, який здійснює його реєстрацію. Покупець не впливає на дату складання РК продавцем та на факт її надсилання, тому виправданим є підхід законодавця щодо обчислення строку реєстрації РК саме з дати їх отримання.

Оскільки РК є документом, що ініціюється та формується виключно постачальником, покупець не може нести відповідальність за затримки, які виникають до моменту отримання цього документа. Не покладає на нього такої відповідальності і чинне законодавство.

За змістом абзацу 9 пункту 201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Зміст наведеної норми дає підстави вважати, що вона регулює саме фіксацію у квитанції дати надання РК в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, а не отримання такого РК. Ця норма стосується моменту реєстрації РК в ЄРПН, коли документ уже подано на реєстрацію, а не етапу його передачі від постачальника до покупця. Дата і час, зафіксовані у квитанції, є підтвердженням факту обробки РК системою ЄРПН і не мають прямого відношення до визначення моменту, коли покупець фактично отримав РК від постачальника для подальшої реєстрації.

Отже, абзац 9 пункту 201.10 статті 201 ПК України не може застосовуватися для визначення дати отримання РК покупцем, оскільки він регулює інший етап документообігу - взаємодію з ДПС після подання РК на реєстрацію.

У контексті наведеного колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що частина друга статті 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указана норма Конституції України означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

При цьому вжите законодавцем формулювання «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури й форми прийняття рішення або вчинення дії та повинен обирати лише визначені законом засоби.

Тобто діяльність органів державної влади здійснюється відповідно до спеціально дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, що забезпечує введення владних функцій у законні рамки.

Виходячи з цього, суб`єкт владних повноважень, діючи на виконання саме приписів чинного закону, не може довільно тлумачити норми ПК України чи виходити за межі своїх повноважень. Податковий орган не має права самостійно встановлювати додаткові умови чи строки, не передбачені ПК України та іншими нормативно-правовими актами, такі як початок відліку строку з дати складання РК для цілей реєстрації останнього в ЄРПН. Його повноваження обмежуються контролем за дотриманням чітко визначених законом процедур, а перевищення цих меж суперечить принципу верховенства права.

Це ще раз підкреслює, що відповідальність покупця за своєчасну реєстрацію РК має базуватися виключно на об`єктивно встановленій даті отримання документа, а не на діях чи бездіяльності інших суб`єктів, зокрема постачальника чи ДПС.

Верховний Суд послідовно у своїх рішеннях підкреслював важливість дотримання суб`єктами владних повноважень принципу належного урядування, який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок, а державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З урахуванням цього, відповідач для цілей спірних правовідносин не може покликатися на відсутність механізму перевірки дати отримання відповідних РК, а повинен був запровадити процедури, які б давали можливість достеменно встановити дату отримання відповідного РК. Визнання відповідачем відсутності законодавчо закріпленого механізму фіксації дати отримання РК лише підкреслює прогалину в нормативному регулюванні, яка не може бути використана на шкоду платникам податків, адже інакше це призводило б до порушення базових засад правової визначеності та рівності сторін у податкових правовідносинах.

Таким чином, тлумачення відповідача, яке пов`язує початок відліку строку реєстрації з датою складання РК, а не з його отриманням, не лише не має нормативного підґрунтя, але й створює необґрунтовані перешкоди для платників податків у реалізації прав та обов`язків, що суперечить засадами податкового законодавства, які передбачені пунктом 4.1 статті 4 ПК України.

Вищенаведена правова позиція колегії суддів узгоджується з висновками Верховного Суду. зробленими у постанові від 23.04.2025 по справі № 380/16853/24.

З урахуванням вищевикладеного, строк для реєстрації РК в ЄРПН має обчислюватися за приписами положень пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України саме з моменту фактичного надходження РК до покупця. В іншому випадку застосування санкцій до покупця за дії, на які він об`єктивно не міг вплинути, порушує його права та створює необґрунтоване адміністративне навантаження, що суперечить меті податкового законодавства - забезпеченню справедливого та збалансованого підходу до всіх учасників правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2025 року у справі № 380/16853/24, яка в силу частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковою для врахування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, зокрема, що :

Датою отримання позивачем розрахунку коригування № 406 від 21.12.2022 є 16.02.2023, що підтверджується відомостями з доданої до апеляційної скарги квитанції. Датою реєстрації позивачем вказаного розрахунку коригування є 16.02.2023, що вбачається з акту камеральної перевірки;

Датою отримання позивачем розрахунку коригування № 408 від 23.12.2022 є 16.02.2023, що підтверджується відомостями з доданої до апеляційної скарги квитанції. Датою реєстрації позивачем вказаного розрахунку коригування є 16.02.2023, що вбачається з акту камеральної перевірки.

При цьому, із сукупності доказів, що містяться у матеріалах справи, дати складення РК відповідають датам, зазначеними у Розрахунку штрафу за порушення строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, а також датам, відображеними в акті перевірки, який покладено в основу нарахування штрафу на підставі податкового повідомлення-рішення.

Ця обставина свідчить про те, що контролюючий орган, здійснюючи перевірку та визначаючи розмір штрафних санкцій за порушення строків реєстрації РК, брав за основу дати їх складення, а не дати фактичного отримання платником податків, як це імперативно передбачено відповідними положеннями ПК України, що регулюють порядок реєстрації РК у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг. Таке ігнорування нормативних приписів суперечить принципу nulla poena sine lege (немає злочину, немає покарання без закону), як складової принципу верховенства права, адже застосування санкцій має ґрунтуватися виключно на чітко визначеній правовій передумові.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку штрафних санкцій, контролюючим органом застосовано до позивача штрафні санкції у загальному розмірі 6307,89 грн, з яких, 5987,25 грн за несвоєчасну реєстрацію розрахунків коригування № 406 від 21.12.2022 та № 408 від 23.12.2022.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про невідповідність висновків контролюючого органу нормативним вимогам ПК України, що регулюють строки реєстрації РК, що свідчить про безпідставність винесення спірного податкового повідомлення-рішення від 04.10.2024 № в частині застосування до ТОВ «УКРНАФКО» штрафних санкцій у розмірі 5987,25 грн за несвоєчасну реєстрацію розрахунків коригування № 406 від 21.12.2022 та № 408 від 23.12.2022 та наявність підстав для визнання його протиправним та скасування.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині застосування відносно позивача штрафних санкцій у розмірі 5987,25 грн за несвоєчасну реєстрацію розрахунків коригування № 406 від 21.12.2022 та № 408 від 23.12.2022, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 по справі № 520/34741/24 підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 04.10.2024 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 5987,25 грн, з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 139 КАС України).

Згідно з частиною 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 7 статті 139 КАС України).

Відповідно до наявних в матеріалах справи платіжних квитанцій про сплату судового збору позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн.

Враховуючи висновки суду апеляційної інстанції (скасування податкового повідомлення рішення на загальну суму 5987,25 грн, що складає 94,92% від загальної ціни позову 6307,89 грн) відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в суді першої та апеляційної інстанції пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 5748,36 грн, що є 94,92% від загальної суми сплаченого позивачем судового збору 6056 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Харківській області.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327 -329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - .

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнафко» - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 по справі № 520/34741/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 04.10.2024 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 5987,25 грн - скасувати.

Прийняти в цій частині постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРНАФКО» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 04.10.2024 № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 5987,25 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРНАФКО» (м. Харків, вул. Велика Гончарівська, буд. 6, 61052, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (адреса вул. Григорія Сковороди, 46, м. Харків, 61057 ) судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 5748,36 грн (п`ять тисяч сімсот сорок вісім) грн 36 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді О.А. Спаскін Я.М. Макаренко