Справа № 380/7545/25
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/7545/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10 (далі відповідач), в якій позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 46 від 23.12.2024 року про відмову у призначенні пенсії щодо не врахування до страхового стажу вислугу років на пільгових умовах - 05 років 01 місяць 14 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області врахувати до страхового стажу вислугу років на пільгових умовах - 05 років 01 місяць 14 днів.

Ухвалою від 18.04.2025 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила спрощене позовне провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 05.08.2025 суд витребував докази.

Ухвалою від 16.09.2025 суд витребував докази.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до пенсійного органу щодо призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав трудову книжку, паспорт, код, довідку про підтвердження трудового стажу, посвідчення УБД, довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, витяг з наказу по особовому складу. Зазначає, що відповідачем не взято до уваги вислугу років на пільгових умовах - 05 років 01 місяць 14 днів, що підтверджується витягом з наказу по особовому складу №274 о/с від 02.12.2024. Однак, відповідач прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що пенсійний вік військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які брали участь у бойових діях, відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058 настає після досягнення 55 років за наявності стразового стажу не менше 25 років. Вік позивача на момент звернення - 55 років 01 місяць 18 днів. Водночас страховий стаж позивача становить 20 років 06 місяців 15 днів. Згідно поданих документів, до страхового стажу не зараховано: період роботи з 01.07.2014 по 31.12.2014 згідно трудової книжки № НОМЕР_2 від 01.07.2014, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків. Право на пенсійну виплату згідно підтверджених документів відсутнє у зв`язку з відсутністю необхідної кількості страхового стажу. Відтак, рішенням Головного управління Пенсійного органу у Львівській області №46 від 23.12.2024 позивачу відмовлено у призначенні даного виду пенсії.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених позовних вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

18.12.2024 позивач, у зв`язку із досягненням 55 річного віку , звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав трудову книжку, паспорт, код, довідку про підтвердження трудового стажу, посвідчення УБД, довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, витяг з наказу по особовому складу.

За принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію. Таким органом визначено Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області.

Рішенням №46 від 23.12.2024 Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області відмовило у призначенні пенсії. У такому рішенн зазначено, що вік заявника - 55 років 01 місяць 18 днів. Страховий стаж позивача становить 20 років 06 місяців 15 днів. Згідно поданих документів, до страхового стажу не зараховано: період роботи з 01.07.2014 по 31.12.2014 згідно трудової книжки № НОМЕР_2 від 01.07.2014, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків. Право на пенсійну виплату згідно підтверджених документів відсутнє у зв`язку з відсутністю необхідної кількості страхового стажу.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-VI право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 108.2024 року та відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до статтей 14, 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Суд встановив, що на час звернення із заявою позивач досягнув віку, який за умови наявності страхового стажу 25 років дає право на призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-VI.

Однак, рішенням Головного управління Пенсійного органу у Львівській області №46 від 23.12.2024 позивачу відмовлено у призначенні даного виду пенсії, оскільки право на пенсійну виплату згідно підтверджених документів відсутнє у зв`язку з відсутністю необхідної кількості страхового стажу. Страховий стаж позивача становить 20 років 06 місяців 15 днів.

Так, в розумінні статті першої Закону № 1058-IV під поняттям "пенсія" розуміється щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною шостою статті 2 Закону № 2232-XII встановлено види військової служби, до яких, зокрема віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), передбачено, що час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Зарахування періоду проходження військової служби у трикратному розмірі регулюється Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, яке затверджено Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 (далі - Положення № 530).

Так, пунктом 1.1. Положення № 530 визначено, що цим положенням визначається порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби.

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення № 530 передбачено, що участь у бойових діях у воєнний час зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналогічне правозастосування наведених норм викладено Верховним Судом у постанові від 31.08.2022 у справі № 185/6919/16-а.

Подібні правовідносини та норми права, які їх регулюють, були предметом розгляду у Верховному Суді у постановах від 05 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі №346/1454/17 та від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17) Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 05.12.2016 №А-6697 позивач брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

Суд встановив, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Також, відповідно до витягу з наказу Головного управління національної поліції в Київській області (по особовому складу) від 02.12.2024 №274 о/с відповідно до Закону України «Про національну поліцію» звільнити зі служби в поліції за підпунктом 3 (за віком) частини 1 статті 77 старшого сержанта поліції ОСОБА_1 .

Станом на день звільнення вислуга років на пільгових умовах становить 05 років 01 місяць 14 днів. Всього вислуга років 17 років 06 місяців 25 днів.

Отже, щодо врахування до страхового стажу вислугу років на пільгових умовах - 05 років 01 місяць 14 днів спочатку має надати оцінку територіальний орган Пенсійного фонду України як уповноважений орган, що призначає (перераховує) пенсії, і лише у разі відмови врахувати такий стаж із зазначенням конкретних мотивів та підстав, суд оцінює правомірність таких дій відповідача.

Як видно з оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного органу у Львівській області №46 від 23.12.2024 відповідачем не надано оцінки щодо не врахування вислуги років на пільгових умовах (05 років 01 місяць 14 днів).

Водночас, з огляду на встановлені судом обставини неналежного розгляду порушеного позивачем питання, заява позивача про перерахунок пенсії від 18.12.2024 вважається не розглянутою по суті. Суд же зі свого боку аналізує та вирішує питання, які були предметом розгляду суб`єкта владних повноважень, відновлюючи порушені права.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 46 від 23.12.2024 року про відмову у призначенні пенсії щодо не врахування до страхового стажу вислугу років на пільгових умовах - 05 років 01 місяць 14 днів є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак, застосовуючи механізм ефективного захисту порушеного суб`єктом владних повноважень права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії від 18.12.2024 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 46 від 23.12.2024 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 18.12.2024 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині судового рішення.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.