Справа № 400/562/25
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 р. справа № 400/562/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачівГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18002,

провизнання протиправними дій; скасування рішення від 26.04.2024 року № 85; зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач 2), в якому просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви):

- визнати протиправними дії відповідача 2, які полягають у відмові зарахуванні до стажу позивача періодів навчання на підготовчих курсах з 01.12.76 р. до 11.07.77 р., всього 7 місяців 11 днів, та періоду навчання у ВНЗ з 12.06.82 р. до 30.06.82 р. (згідно наказу про відрахування), всього 19 днів;

- скасувати рішення відповідача 2 від 26.04.24 р. № 85;

- зобов`язати відповідача 1 зарахувати до страхового стажу позивача період з 01.12.76 р. до 11.07.77 р. та періоду навчання у ВНЗ з 12.06.82 р. до 30.06.82 р., всього 8 місяців;

- зобов`язати відповідача 1 здійснити позивачу перерахунок коефіцієнту страхового стажу та перерахунок пенсії з 18.04.24 р.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що до його страхового стажу було протиправно не зараховано періоди навчання на підготовчих курсах з 01.12.76 р. до 11.07.77 р., всього 7 місяців 11 днів. Також, позивач вважає, що йому протиправно не було зараховано у повному обсязі періоду навчання у ВНЗ, а саме до його страхового стажу зараховано з 12.06.82 р. до 12.06.82 р., замість дати наказу про відрахування, тобто до 30.06.82 р. Такі дії і рішення від 26.04.24 р. № 85 стали підставою позивача звернення до суду з позовом.

Від відповідача 1 надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що 18.04.24 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про перерахунок пенсії. 26.04.24 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 85 про відмову в проведенні перерахунку пенсії за віком. Період перебування слухачем на підготовчому відділенні не є навчанням у вищому навчальному закладі у розумінні Закону № 2984, оскільки особа не здобуває освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівня. Тому, зазначений період не підлягає зарахуванню. Крім того, відсутні підстави для зарахування до страхового стажу періоду з 12.06.82 р. до 30.06.82 р., оскільки згідно із диплому НОМЕР_1 від 12.06.82 р. позивачем здобуто кваліфікацію 12.06.82 р.

Від відповідача 2 надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що заява позивача від 18.04.24 р. про перерахунок пенсії була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області за принципом екстериторіальності, відповідно до Порядку № 22-1 та винесено рішення № 85 від 26.04.24 р. про відмову у перерахунку пенсії. Навчанням у вищому навчальному закладі є період з дня зарахування особи до вищого навчального закладу на денну, вечірню або заочну форму навчання до дня її відрахування у зв`язку із завершенням навчання та отриманням відповідного документа про вищу освіту державного зразка. При цьому, навчання на підготовчих відділеннях (курсах) є додатковою послугою навчального закладу, мета якої - підготовка до вступу до навчального закладу. Оскільки після навчання на підготовчих відділеннях (курсах) особа не здобуває певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів, до стажу роботи зараховується лише період з дня зарахування студентом першого курсу вищого навчального закладу до закінчення чи відрахування. Відтак, спірне рішення вважає правомірним.

Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком.

18.04.24 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про перерахунок пенсії (зарахування періоду навчання слухачем з 01.12.76 р. до 11.07.77 р.).

26.04.24 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 85 про відмову в проведенні перерахунку пенсії за віком через відсутність підстав для зарахування спірного періоду до страхового стажу позивача.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.03 р. № 1058-VI (далі - Закон № 1058-VI).

Частиною 1 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 р. враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 р. - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Відповідачі зазначають, що час перебування на підготовчих курсах та підготовчому відділенні при вищому навчальному закладі не є навчанням у вищому навчальному закладі, а тому не зараховується до стажу роботи для призначення пенсії.

Згідно з пунктом «д» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637, основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами.

Час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Згідно із Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. № 58 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110, далі - Інструкція), до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, запис про час навчання у вищих навчальних закладах.

Для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів (пункт 2.16 Інструкції).

Статтею 53 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що студент (слухач) - особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого навчального закладу і навчається з метою здобуття певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів.

Згідно з Положенням про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 02.06.93 р. № 161 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23 листопада 1993 року за № 173, студенту, який захистив дипломний проект (роботу), склав державні екзамени відповідно до вимог освітньо-професійної програми підготовки, рішенням державної комісії присвоюється відповідно освітній рівень (кваліфікація) та видається державний документ про освіту (кваліфікацію).

З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що навчанням у вищому навчальному закладі є період з дня зарахування особи до вищого навчального закладу на денну, вечірню або заочну форму навчання до дня її відрахування у зв`язку із завершенням навчання та отриманням відповідного документа про вищу освіту державного зразка.

Згідно з Положенням про підготовче відділення при вищому навчальному закладі, підготовчі відділення, як і підготовчі курси, створюються для загальноосвітньої підготовки для вступу до вищого навчального закладу, навчання на яких дає право вступу до цих навчальних закладів без вступних іспитів.

Навчання на підготовчих відділеннях (курсах) є додатковою послугою навчального закладу, мета якої - підготовка до вступу до навчального закладу.

Оскільки після навчання на підготовчих відділеннях (курсах) особа не здобуває певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів, до стажу роботи зараховується лише період з дня зарахування особи студентом першого курсу вищого навчального закладу та до закінчення чи відрахування.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.20 р., прийнятої у справі № 456/2503/16-а зробив висновок про те, що підготовчі курси (підготовчі відділення) при вищому навчальному закладі не є рівноцінними самим вищим навчальним закладам, перелік яких наведено в статті 25 Закону України «Про вищу освіту», а навчання на підготовчому відділенні (курсах) не є складовою навчання у вищому навчальному закладі, оскільки у випадку, якщо особа не вступить до останнього з будь-якої причини (відмова від вступу, нездача іспитів тощо), період навчання на підготовчих курсах (відділеннях) не можна вважати здобуттям вищої освіти.

Зазначене також підтверджується практикою Верховного Суду від 21.02.20 р. у справі № 456/2503/16-а, від 11.05.22 р. у справі № 445/2374/16-а, від 31.05.22 р. у справі № 369/8584/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначене, відповідач правомірно відмовив позивачу у зарахуванні страхового стажу позивача періоду навчання на підготовчих курсах з 01.12.76 р. до 11.07.77 р.

Також, суд вважає, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу періоду з 12.06.82 р. до 30.06.82 р., оскільки згідно диплому НОМЕР_1 від 12.06.82 р. позивачем здобуто кваліфікацію 12.06.82 р.

Так, матеріали справи містять трудову книжку позивача, відповідно до записів в якій позивача було зараховано на навчання з 01.09.77 р. та відраховано у зв`язку з закінченням 30.06.82 р.

Водночас, відповідно до диплому серії НОМЕР_1 , позивач закінчив навчання на підставі рішення Державної екзаменаційної комісії від 11.06.82 р.

Згідно з Положенням про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженим наказом Міністерства освіти України від 02.06.93 р. № 161, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 23.11.93 р. за № 173, навчальний рік починається з 1 вересня і складається з навчальних днів, днів проведення підсумкового контролю, екзаменаційних сесій, вихідних, святкових і канікулярних днів.

Студенту, який захистив дипломний проект (роботу), склав державні екзамени відповідно до вимог освітньо-професійної програми підготовки, рішенням державної комісії присвоюється відповідно освітній рівень (кваліфікація) та видається державний документ про освіту (кваліфікацію).

Отже, період навчання у вищому навчальному закладі зараховується до страхового стажу з 1 вересня по дату прийняття екзаменаційною комісією рішення про присвоєння кваліфікації.

Оскільки позивач закінчив навчальний курс на підставі рішення державної екзаменаційної комісії від 11.06.82 р., що підтверджується дипломом серії НОМЕР_1 , то пенсійний орган правомірно визначив період навчання, який підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача з 01.09.77 р. до 11.06.82 р.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі в ході розгляду справи довели правомірність своїх дій та оскаржуваного рішення.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 9, 22, 139, 238, 241-246, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18002, ), відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз