Справа № 480/8351/25
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
31 жовтня 2025 року Справа № 480/8351/25
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Павлічек В.О., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОГ ГРУП" про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОГ ГРУП" до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОГ ГРУП" з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України, в якій просить:
У заяві про забезпечення позову представник ТОВ «ФОГ ГРУП» зазначив, що судова практика вимагає для задоволення такого клопотання наявності двох умов: очевидної протиправності оскаржуваного акта та реального ризику завдання непоправної шкоди. При цьому протиправність оскаржуваного рішення є очевидною та випливає з низки фундаментальних порушень, допущених відповідачами як на процедурному, так і на матеріальному рівні.
Крім того ліцензія на виробництво є ключовим активом підприємства, основою його існування. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до катастрофічних та незворотних наслідків: повна паралізація господарської діяльності: неможливість укладати договори, планувати виробництво, залучати інвестиції; незворотні фінансові збитки: постійні витрати (оренда, зарплати) за повної відсутності доходу, що неминуче веде до банкрутства; руйнування ділової репутації: публічна інформація про зупинення ліцензії є «чорною міткою» для виробника підакцизних товарів та ставить під загрозу договори про завезення сировини для виробництва; 03.12.2025р. наступає строк чергового платежу за ліцензію. Несплата такого платежу спричинить зупинення дії ліцензії вже навіть при винесені рішення суду про задоволення вимог позивача. В той же час оплата платежу при неможливості здійснювати діяльність є непід`ємним тягарем фінансових втрат на підприємство, що тільки починає роботу та ще немає прибутку.
Таким чином представник позивача вважає, що якщо не зупинити дію Рішення зараз, то на момент ухвалення судового рішення по суті ТОВ «ФОГ ГРУП» може вже не існувати як суб`єкт господарювання. Судове рішення про скасування акта, який вже знищив бізнес, не зможе забезпечити «ефективний захист» та «поновлення» прав, як того вимагає ст. 150 КАСУ.
Суд, аналізуючи заяву позивача про забезпечення позову, доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частинами першою та другою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).
В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).
Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Крім того, суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими (репутаційними, службовими, іншими) наслідками.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 21.09.2023 року у справі №580/244/23, від 11.12.2023 року по справі № 802/112/18-а, від 18 червня 2024 року по справі № ЗП/620/6/23, від 17.10.2024 року по справі № 300/1691/21.
Отже при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.
Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 Кодекс адміністративного судочинства України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про очевидність порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 11.10.2023 року у справі №300/5005/22.
Проте суд зазначає, що забезпечуючи позов вище зазначеним шляхом, суд фактично вирішує питання по суті спору. Тобто, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, та забезпечення зазначеного адміністративного позову в такий спосіб виходить за межі підстав забезпечення позову, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.
Щодо твердження, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до катастрофічних та незворотних наслідків, а саме: повної паралізації господарської діяльності (неможливість укладати договори, планувати виробництво, залучати інвестиції); незворотних фінансових збитків (постійні витрати (оренда, зарплати) за повної відсутності доходу, що неминуче веде до банкрутства) та руйнуванню ділової репутації, суд зазначає наступне.
При цьому в акті про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів від 10.07.2025 № 6563/А/18-28-09-01/45320516 зафіксовано, що "директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОГ ГРУП" надано письмові пояснення від 04.07.2025, згідно яких встановлено, що ТОВ "ФОГ ГРУП" не заключало договорів постачання щодо отримання сировини, необхідної для виробництва тютюнових виробів. У зв`язку з чим, виробництво не розпочато".
У заяві про забезпечення позову представник ТОВ "ФОГ ГРУП" також самостійно зазначив, що відповідач в Акті перевірки зафіксував: «виробництво не розпочато... залишків сировини для виробництва тютюну та готової продукції не виявлено».
Таким чином, за наведених обставин, у заяві про забезпечення позову відсутнє обґрунтування доцільності забезпечення позову в спосіб, визначений заявником. Відтак, наявність підстав, зазначених в ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, представника заявника для забезпечення позову суд на даний час не вбачає.
Враховуючи зазначене, виходячи зі змісту поданої заяви та доводів наведених заявником на її обґрунтування, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОГ ГРУП" про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.
Суддя В.О. Павлічек