Справа № 340/5878/25
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/5878/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивував тим, що з 2014 року йому призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення". З 09.02.2022 року він був переведений на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому відповідач порушив порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, установлений частиною 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та застосував неправильний показник середньої заробітної плати. З цих підстав позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови застосувати під час обчислення його пенсії показник середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2019-2021 роки, з урахуванням частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії за віком, з урахуванням частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2019-2021 роки, починаючи з 01.07.2025 року.

Ухвалою судді від 24.09.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що ОСОБА_1 у 2014 році призначено пенсію за вислугу років, а її розмір визначено відповідно до статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З 09.02.2022 року за заявою позивача його було переведено на пенсію за віком та перераховано розмір пенсії з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати за 2014, 2015 та 2016 роки. Це рішення за заявою позивача приймало ГУ ПФУ в Житомирській області. Доводячи, що пенсія обчислена і виплачується позивачу відповідно до норм чинного законодавства, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1982 року працює у закладах охорони здоров`я, де набув спеціальний стаж працівника охорони здоров`я (код ЗПЗ055Е2).

У грудні 2014 року він, маючи 25 років спеціального стажу, звернувся за призначенням пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я. Перед цим він залишив роботу, яка дає право на таку пенсію.

Протоколом УПФУ в Гайворонському районі Кіровоградської області ОСОБА_1 з 16.02.2014 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (шифр пенсії 202).

Після призначення пенсії позивач з 19.12.2014 року знову працевлаштувався лікарем, тому виплату пенсії за вислугу років йому було припинено.

У лютому 2022 року позивач, досягнувши віку 60 років, звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 09.02.2022 року про призначення/перерахунок пенсії, у якій просив перерахувати пенсію, вид перерахунку: перехід на інший вид пенсії за віком.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області розглянуло цю заяву та прийняло рішення №96 від 10.02.2022 року про перерахунок пенсії, яким позивача переведено на пенсію за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 09.02.2022 року (шифр пенсії 101).

За розрахунками відповідача основний розмір пенсії за віком для позивача з 09.02.2022 року склав 3773, 20 грн., який визначений з урахуванням заробітку в сумі 8390,66 грн. та страхового стажу 42 роки 3 місяці (коефіцієнт стажу 0,42250).

До заробітку для обчислення пенсії врахована заробітна плата за період з 01.07.2000 року по 31.12.2021 року (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,64572) та застосований показник середньої заробітної плати 5426,60 грн. (єдиний показник середньої заробітної плати в Україні за 2014, 2015, 2016 роки 3764,40 грн., збільшений на коефіцієнти підвищення: з 01.03.2019 року - на 1,17, з 01.03.2020 року - на 1,11, з 01.03.2021 року - на 1,11).

У липні 2025 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою, у якій просив здійснити перерахунок його пенсії, обчисливши її з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2019, 2020, 2021 роки.

Відповідач надав відповідь від 01.08.2025 року, у якій повідомив показники проіндексованої середньої заробітної плати (доходу) в Україні, враховані при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 , та вказав про відсутність підстав для застосування норми частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач, не погоджуючись із розміром виплачуваної йому пенсії, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Закону №1058-IV містить такі норми:

Стаття 8. Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг

1. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають:

1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;

Стаття 9. Види пенсійних виплат і соціальних послуг

1. Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 10. Право вибору пенсійних виплат

1. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Стаття 24. Періоди, з яких складається страховий стаж

1. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

2. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

3. Страховий стаж обчислюється в місяцях.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

4. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Стаття 25. Коефіцієнт страхового стажу

1. Коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс = (См х Вс) : (100% х 12), де:

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

2. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85.

Стаття 26. Умови призначення пенсії за віком

1. Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

4. Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Стаття 27. Розмір пенсії за віком

1. Розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

2. За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Стаття 40. Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії

1. Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

2. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Стаття 44. Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії

1. Призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

2. Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Стаття 45. Строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії

1. Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня;

2. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

3. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

5. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з пунктами 2, 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років у грудні 2014 року) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють ... на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Пунктом 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV (у редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій") передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Так, згідно зі статтею 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років у грудні 2014 року) право на пенсію за вислугу років мають зокрема: е) працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Суд зазначає, що загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципом диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу). Пенсія за віком розраховується за єдиною формулою для всіх (частина 1 статті 27 Закону №1058-IV), а розмір пенсії обчислюється індивідуально для кожної особи і залежить від тривалості набутого страхового стажу особи (коефіцієнта страхового стажу Кс), від величини одержуваного заробітку (доходу), з якого було сплачено страхові внески (індивідуального коефіцієнта заробітку), та часу звернення за призначенням пенсії (показника Зс - середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують зверненню за призначенням пенсії). Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати визначається за кожен місяць періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, шляхом співвідношення суми заробітної плати застрахованої особи та середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за один і той же місяць.

Пенсія за віком призначається один раз і виплачується довічно, а особа, якій призначено таку пенсію, має право на її перерахунок, переведення на інший вид. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-IV можливе у тому разі, якщо особі відповідно до цього Закону був призначений один з видів пенсії, визначених у статтях 9, 10 цього Закону - пенсія за віком, пенсія по інвалідності чи пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії, призначеної за Законом №1058-IV, на інший, показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

Отже, переведення з одного виду пенсії на інший це процедура, яка передбачає зміну виду пенсії, раніше призначеної особі, в межах того ж Закону.

Разом з тим, Законом України "Про пенсійне забезпечення" для окремих категорій осіб передбачений окремий вид пенсійного забезпечення, обумовлений зайнятістю на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності/придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Таким особам призначаються пенсії за вислугу років. Мета призначення пенсії за вислугу років - забезпечити потрібні умови життя особам, робота яких пов`язана зі швидкою втратою професійних навичок (працездатності), що може настати до досягнення цими особами віку, потрібного для набуття права на пенсію за віком. Призначення пенсії за вислугу років є додатковою соціальною гарантією для осіб, які в особливих умовах виконували певні професійні функції. Пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

У випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV. У такому разі особа має право на призначення пенсії за віком із врахуванням для обчислення пенсії заробітної плати, визначеної відповідно до частини 2 статті 40 Закону №1058-IV, - із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №876/5312/17).

Суд установив, що з 16.02.2014 року позивачу призначено пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров`я відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, з огляду на наявність спеціального стажу роботи за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909.

На момент призначення позивачу пенсії за вислугу років йому виповнилося 52 роки, а його страховий стаж складав 35 років. Тоді він не відповідав умовам призначення пенсії за віком, наведеним у статті 26 Закону №1058-IV.

У зв`язку із прийняттям після призначення пенсії на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії у грудні 2014 року йому була припинена.

Позивач приймав участь в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування зі сплатою страхових внесків та набув додатковий страховий стаж.

За призначенням пенсії за віком за Законом №1058-IV позивач звернувся 09.02.2022 року вперше, досягнувши 08.02.2022 року пенсійного віку (60 років), маючи на той момент необхідний страховий стаж (понад 42 роки) та продовжуючи працювати. Позивач до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, не повідомляв про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку, як це передбачено статтею 29 Закону №1058-IV.

Отже позивач набув право на пенсію за віком на загальних підставах із новим обчисленням її розміру відповідно до статті 27 Закону №1058-IV, виходячи із заробітку, визначеного у порядку статті 40 Закону №1058-IV.

Тому відповідно до частини 1 статті 44, частини 1 статті 45 Закону №1058-IV позивачу за його заявою від 09.02.2022 року мала бути призначена пенсія за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 09.02.2022 року.

Заробіток для обчислення пенсії мав визначатися за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, з можливістю врахування заробітку за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року, як це передбачено частиною 1 статті 40 Закону №1058-IV. Заробіток мав визначатися за формулою, наведеною у частині 2 статті 40 Закону №1058-IV із застосовуванням усередненого показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2019, 2020, 2021 роки (10846,37 грн.).

Натомість відповідач замість призначення позивачу пенсії за віком із новим обчисленням заробітку, страхового стажу та розміру пенсії, рішенням №96 від 10.02.2022 року здійснив з 09.02.2022 року перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-IV. При цьому відповідач врахував додатково набутий страховий стаж та переглянув коефіцієнт страхового стажу, а також переглянув індивідуальний коефіцієнт заробітної плати. Для обчислення розміру пенсії за віком відповідач використав показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 року, обчислений як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки та проіндексований у 2019 2021 роках відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058-IV (5426,60 грн.).

Відповідач, прийнявши вказане рішення про перерахунок пенсії, безпідставно застосував норми частини 3 статті 45, пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, а не призначивши позивачу пенсію за віком за його заявою від 09.02.2022 року з урахуванням вимог статті 40 Закону №1058-IV, допустив протиправну бездіяльність.

Відповідач неправильно визначив у рішенні №96 від 10.02.2022 року розмір заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, що призвело до заниження розміру належних позивачу пенсійних виплат.

Позивач не оскаржує у позові це рішення, а суд не вбачає підстав для скасування його як протиправного, оскільки воно зумовило виникнення правовідносин щодо нарахування та виплати позивачу пенсійних виплат з 09.02.2022 року.

Відтоді позивач продовжує отримувати пенсію за віком у неправильному/заниженому розмірі, позаяк для обчислення її пенсії не застосовується належний показник середньої заробітної плати.

Позивач просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії за віком, починаючи з 01.07.2025 року. Такі вимоги заявлені у межах шестимісячного строку звернення до суду, установленого частиною 2 статті 122 КАС України.

Суд вважає, що відповідач у спірних правовідносин допустив протиправну бездіяльність, оскільки при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 не застосовує належний показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують його зверненню за призначенням пенсії за віком за Законом №1058-IV, як це передбачено частиною 2 статті 40 цього Закону.

Права позивача, порушені протиправною бездіяльністю відповідачів, мають бути відновлені шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок йому пенсії за віком з 01.07.2025 року (з дати, про яку просить позивач), врахувавши для обчислення пенсії заробітну плату, визначену за весь період страхового стажу відповідно до статті 40 Закону №1058-IV (застосувавши у формулі показник Зс, обчислений як середній показник за 2019, 2020, 2021 роки), та виплатити йому заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

Такий обов`язок слід покласти саме на ГУ ПФУ в Кіровоградській області територіальний орган ПФУ, у якому на обліку перебуває позивач за місцем свого проживання та який виплачує йому пенсію за віком.

Твердження відповідача про те, що заява позивача від 09.02.2022 року розглядалася та рішення за нею приймалося не ГУ ПФУ в Кіровоградській області, а за принципом екстериторіальності іншим територіальним органом ПФУ - ГУ ПФУ в Житомирській області - належними доказами не підтверджені. Рішення №96 від 10.02.2022 року, як свідчать його реквізити, приймало саме ГУ ПФУ в Кіровоградській області. У матеріалах пенсійної справи позивача, копії якої надані відповідачем на вимогу суду, відсутні будь-які розпорядчі акти ГУ ПФУ в Житомирській області (рішення, протоколи, розпорядження), які б стосувалися спірних правовідносин. Наданий відповідачем скріншот з ППВП ІКІС ПФУ не містить інформації щодо органів (посадових осіб) ПФУ, які приймали рішення при обробці заяв позивача та щодо перерахунку/обчислення його пенсії.

З огляду на задоволення позову, здійснені позивачем витрати на оплату судового збору слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо незастосування при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 належного показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують зверненню за призначенням пенсії у 2022 році.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.07.2025 року перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , врахувавши для обчислення пенсії заробітну плату, визначену відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020, 2021 роки), та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211, 20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ