Справа № 340/3234/25
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 340/3234/25
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.08.2025р. у справі № 340/3234/25
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

16.05.2025р. ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Шевченко С.В. звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду за допомогою засобів системи «Електронний суд» з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУ ПФУ в Кіровоградській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за якою судом першої інстанції 20.05.2025р. відкрито провадження у справі №340/3234/25 та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник позивача, посилаючись у адміністративному позові на те, що відповідач безпідставно відмовив у підтвердженні періодів роботи позивача по Списку № 2, а тому просив суд: - визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 30.09.2024р. № 37 в частині відмови ОСОБА_1 в підтверджені стажу роботи по Списку № 2 за періоди з 10.09.1991р. по 17.12.1991р., з 17.05.1996р. по 16.11.1997р., з 07.09.1999р. по 31.10.2005р., та з 01.11.2005р. по 31.01.2007р.; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області підтвердити стаж роботи ОСОБА_1 як такого, що включається до стажу роботи за Списком № 2 за періоди з 10.09.1991р. по 17.12.1991р., з 17.05.1996р. по 16.11.1997р., з 07.09.1999р. по 31.10.2005р., та з 01.11.2005р. по 31.01.2007р.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.08.2025р. у справі №340/3234/25 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач - ГУ ПФУ в Кіровоградській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, за якою судом апеляційної інстанції 25.08.2025р. відкрито апеляційне провадження і справу №340/3234/25 призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.

Відповідач ГУ ПФУ в Кіровоградській області, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 12.08.2025р. та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Позивач та його представник правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 06.09.2024р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про підтвердження стажу роботи в розрізі «Морозівський» виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Олександріявугілля» (в подальшому розріз «Морозівський» державної холдингової компанії «Олександріявугілля», Олександрійська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріально-виробнича об`єднана компанія «Експлерент»), реєстрація якого припинена за судовим рішенням у зв`язку із визнанням його банкрутом 28.03.2016 року.

До заяви позивачем були долучені наступні документи: трудова книжка, ідентифікаційний код, архівні довідки № 12-36/449-2 від 20.08.2024р., № 12-36/449-3 від 20.08.2024р., № 12- 36/449-1 від 20.08.2024р. , лист Архівного відділу Олександрійської міської ради № 12- 36/449 від 20.08.2024р., та лист з додатками Архівного відділу Олександрійської міської ради № 12-36/449-9 від 20.08.2024р., накази № 8 від 16.01.1995р., № 247 від 06.11.2001р. розрізу «Морозівський» ВО по видобутку вугілля «Олександріявугілля», №255 від 20.10.2000р. розрізу «Морозівський» ГХК «Олександріявугілля», № 187 від 31.10.2006р., № 221 від 29.12.2005р. ТОВ ІВОК «Експлерент».

Рішенням за результатами розгляду вказаної заяви про підтвердження стажу роботи № 37 від 30 вересня 2024 року ОСОБА_1 підтверджено стаж роботи по Списку № 2, за періоди: з 18.12.1991р. по 16.05.1996р. та з 17.11.1997р. по 06.09.1999р..

Цим же рішенням відмовлено в підтверджені стажу роботи по Списку № 2 за періоди: з 10.09.1991р. по 17.12.1991р., оскільки посада гірничого робітника не передбачена списками № 1 і № 2, чинними на період роботи заявника; з 17.05.1996р. по 16.11.1997р. та з 07.09.1999р. по 31.10.2005р., оскільки посада машиніста транспортно-відвального мосту та підмінного машиніста екскаватора не передбачена Списком № 2; з 01.11.2005р. по 31.01.2007р., оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови в зарахуванні певних періодів роботи до стажу роботи за Списком № 2 протиправними, представник позивача звернувся з цим позовом до суду за захистом порушеного права позивача.

Надаючи оцінку спірним відносинам, які виникли між сторонами у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Статтею 8 Закону №1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частинами 1, 2 статті 24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі частини 4 статті 24 Закону №1058, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі-Порядок).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

На реалізацію пункту 20 Порядку постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1 затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії (надалі-Порядок №18-1).

Пунктами 1 та 2 Порядку №18-1 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, зокрема й для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.

Дія Порядку №18-1 поширюється на осіб, які працювали: на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України; на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років; у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи.

Відповідно до пунктів 3, 4, 6 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи (пункт 6 Порядку №18-1).

Пунктом 11 Порядку №18-1 передбачено, що із заявою про підтвердження стажу роботи заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.

Згідно з пунктом 10 Порядку №18-1 рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою Комісії або його заступником та набуває чинності з дня його прийняття.

Відповідно до пункту 15 Порядку №18-1 рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

Відтак, зі змісту наведених положень Порядку №18-1 слідує, що такий застосовується для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника. Для підтвердження стажу роботи заявник (уповноважений представник) подає до територіального органу Пенсійного фонду України відповідну заяву, за результатами розгляду якої комісією, що діє при органі Пенсійного фонду, приймається рішення про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць, відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року № 1451/11731 (далі - Порядок № 383) встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 зазначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. № 442 442-92-п (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

У разі підтвердження за результатами атестації та висновку Державної експертизи умов праці права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списками № 1 чи № 2 працівникам окремих видів виробництв, робіт, професій чи посад, які мають виражену специфіку, до пільгового стажу зараховується період їх роботи на даному підприємстві, за який умови праці на відповідних робочих місцях не змінювалися і який визначений наказом по підприємству чи організації про затвердження результатів проведення цієї атестації /пункт 5 Порядку № 383/.

Відповідно до пунктів 1-2 та 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачаються наступні записи:

- з 10.09.1991р. прийнятий гірничим робітником розрізу 2 розряду розкривної дільниці № 2 розрізу «Морозівський» об`єднання «Олександріявугілля»;

- з 18.12.1991р. - переведений машиністом конвеєра 4 розряду тієї ж дільниці;

- з 17.05.1996р. - переведений машиністом відвального моста 5 розряду розкривної дільниці № 2;

- з 21.07.1997р. розріз «Морозівський» реорганізовано в структурний підрозділ державної холдингової компанії «Олександріявугілля»;

- з 01.02.2000р. у зв`язку з перетарифікацією встановлено 4 розряд машиніста ТОМа, тієї ж дільниці;

- з 23.10.2000р. - переведений машиністом ТОМа 5 розряду, тієї ж дільниці;

- з 06.10.2004р. ДХК «Олександріявугілля» реорганізовано шляхом виділення розрізу «Морозовський» зі складу компанії /наказ Міністерства палива та енергетики України від 27.09.2004р. № 591/;

- з 06.10.2004р. розріз «Морозовський» приєднано до ТОВ ІВОК «Експлерент» та включено до складу Олександрійської філії ТОВ ІВОК «Експлерент»;

- з 01.04.2005р. розріз «Морозівський» Олександрійської філії ТОВ ІВОК «Експлерент» реорганізовано і включено до складу Олександрійського філіалу розрізу «Морозівський» ТОВ ІВОК «Експлерент»;

- запис про звільнення відсутній.

Архівною довідкою про стаж № 12-36/449-2 від 20.08.2014р. підтверджено стаж роботи позивача з 10.09.1991р., 18.12.1991р., 17.05.1996р., 01.07.1996р. 17.11.1997р., 23.10.2000р., 17.11.2003р., 01.12.2004р. Наказ про звільнення ОСОБА_1 відсутній, заробітна плата нараховувалась по лютий 2007 року.

Довідка про заробітну плату (архівна довідка № 12-36/449-3 від 20.08.2024 ) містить інформацію за період з жовтня 1991 року по лютий 2007 року.

Згідно наказу № 8 від № 16.01.1995р. в розрізі «Морозівський» виробничого об`єднання «Олександріявугілля» проведено атестацію робочих місць. За результатами атестації посади горнорабочий (2010100а-11709), машиніста екскаватора (2010100а-14089) та машиніста відвального мосту (2010100а-13943) віднесено до професій з шкідливими та важкими умовами праці по Списку № 2.

Згідно наказу від 20.10.2000р. № 255 в розрізі «Морозівський» державної холдінгової компанії «Олександріявугілля» продовжено дію наказу по атестації робочих місць до 31.12.2001р.

Згідно наказу від 06.11.2001р. № 247 в розрізу «Морозівский» державної холдінгової компанії «Олександріявугілля» проведено атестацію робочих місць. За результатами атестації посади горнорабочий (2010100а-11709), машиніста екскаватора (2010100а-14089) та машиніста відвального мосту (2010100а-13943) віднесено до професій з шкідливими та важкими умовами праці по Списку № 2.

Аналогічні рішення про віднесення вказаних посад до професій з шкідливими та важкими умовами праці по Списку № 2 прийнято за результатами атестації відповідно до наказу № 187 від 31.10.2006р.

Згідно наданої копії особової картки форми № Т-2 (таб № 316) ОСОБА_1 значився: з 10.09.1991р. «горнорабочий разреза 2 р .,вскр.2»; з 18.12.1991р. - «машин.конв.4 р.,вскр. № 2»; з 17.05.1996р. - «машин.ТОМа 5 р.,вскр.2»; з 01.08.2000р. - «-//- 4р., -//- »; з 23.10.2000р. - «-//- 5 р., -//- »; з 01.12.2004р. «маш.ТОМ 6 р.,вскрішн. Уч. 2 ». Запис про звільнення відсутній.

Факт атестації робочого місця позивача як машиніста відвального мосту відповідно до наказів № 8 від 16.01.1995р. , № 247 від 06.11.2001р., № 187 від 31.10.2006р., свідчить про те, що за своїм характером та умовами виконувана позивачем робота є тотожна посаді машиніста відвального мосту, яка віднесена до Списку №2.

Факт праці позивача у шкідливих та тяжких умовах праці підтверджується наявною у матеріалах справи копією особистої картки.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що оскільки посада гірничого робітника розрізу за своїм характером та умовами тотожна посаді гірника, зайнятого на виробничих дільницях, а також на маркшейдерських і геологічних роботах з відбирання проб і доставляння вибухових матеріалів, посада машиніста відвального мосту тотожна посаді машиніста транспортно відвального мосту, посада машиніста екскаватора тотожна посаді підмінного машиніста екскаватора, періоди роботи, у підтверджені яких відповідачем відмовлено, мають бути зараховані до стажу роботи по Списку № 2.

Також, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах відповідач виявив надмірний формалізм, обмежившись лише твердженням про те, що посада машиніста транспортно-відвального мосту не віднесена до Списку №2.

Суд першої інстанції також обґрунтовано дійшов висновку, що період з 01.11.2005р. по 31.01.2007р. підлягає зарахуванню до стажу роботи по Списку № 2, оскільки порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативні наслідки для застрахованої особи у вигляді незарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 30.09.2024р. № 37 в частині відмови ОСОБА_1 в підтверджені стажу роботи по Списку № 2 за періоди з 10.09.1991р. по 17.12.1991р., з 17.05.1996р. по 16.11.1997р., з 07.09.1999р. по 31.10.2005р. та з 01.11.2005р. по 31.01.2007р. та зобов`язав відповідача вчинити дії щодо поновлення порушеного права позивача.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 12.08.2025р. у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.08.2025р. у справі №340/3234/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Постанову виготовлено та підписано 28.10.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов