Справа № 620/9788/23
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/9788/23 Суддя (судді) першої інстанції: Василь НЕПОЧАТИХ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Штульман І.В.

суддів: Кобаля М.І.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Підгорного Костянтина Євгенійовича на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року про виправлення описки і про відмову ухвалення додаткового судового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася в Чернігівський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просила суд визнати протиправними та скасувати у повному обсязі податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 19 січня 2021 року:

- №0, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 267035,00 грн;

- №0, яким ФОП ОСОБА_1 зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 19349,00 грн;

- №0, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф в загальній сумі 110214,00 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2025 року, позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 19 січня 2021 року №0, від 19 січня 2021 року №0, від 19 січня 2021 року №0. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3965,98 грн та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

06 жовтня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Підгорний К.Є. подав до суду першої інстанції заяву про врахування під час розгляду судових витрат докази розміру судових витрат, які позивач ОСОБА_1 понесені (а.с.77-81 том ІІ).

03 квітня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Підгорний К.Є., через підсистему «Електронний суд», звернувся до суду першої інстанції із заявою (а.с. 187-в) якій просить суд:

- виправити по тексту рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року описку щодо правильного розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 14000,00 грн;

- ухвалити додаткове рішення по справі №620/9788/23 щодо судових витрат позивача в сумі 4000,00 грн, питання про які не вирішено судом.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Підгорного К.Є. в частині виправлення описки в судовому рішенні - задоволено. Виправлено описки в рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року у справі №620/9788/23, а саме: в абзацах п`ятдесят четвертому та п`ятдесят п`ятому мотивувальної частини рішення вирішено вказати суму "14000,00 грн" замість "10000,00 грн". У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Підгорного К.Є. в частині ухвалення додаткового судового рішення - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року по справі №620/9788/23, судом першої інстанції була надана оцінка доказам, які подані разом з позовом на підтвердження понесених втрат на професійну правничу допомогу та враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг позивачу, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціну позову, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, прийшов до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 14000,00 грн ( з урахуванням ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року про виправлення описки в рішенні того ж суду першої інстанції від 02 жовтня 2024 року по справі №620/9788/23).

Не погодившись з ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року, посилаючись на порушенням норм процесуального права, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Підгорний К.Є. (надалі - апелянт) звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою про скасування вказаної ухвали суду першої інстанції від 29 квітня 2025 року і ухвалити судове рішення, яким будуть захищені права позивача на судові витрати в розмірі 4000 грн, які суд першої інстанції не присудив на користь позивача ОСОБА_1 . Представник позивача стверджує, що позивач ОСОБА_1 несе збитки, оскільки позов задоволено на її користь, вона витратила на адвоката в суді першої інстанції 14000 грн, надала до суду першої інстанції всі необхідні підтверджуючі документи, а їх копії відповідачу, проте судом не було присуджено на користь позивача ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 14000 грн.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не подано.

За приписами частини першої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

За приписами частини другої статті 309 КАС України, у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження згідно пункту 3 частини першої статті 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка ухвалена в порядку спрощеного позовного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Підгорного К.Є., перевіривши законність та обґрунтованість ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги представника позивача, мотивуючи це наступним.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина третя статті 252 КАС України).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI), договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне адміністративне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 березня 2020 року по справі №640/19275/18 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

В постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

До того ж, як наголошено в постанові Верховного Суду від 29 листопада 2022 року у справі №340/9016/21, встановлення судом неспівмірності заявленого стороною розміру витрат на оплату послуг адвоката згідно приписів частини шостої статті 134 КАС України є підставою лише для зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу, проте не є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Із змісту рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року по справі №620/9788/23 вбачається, що справа не є складною, розглядалася в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, не потребувала додаткових зусиль для її вирішення, а отже в даному випадку судом першої інстанції правильно вирішено, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14000 грн, відповідає заявленій і є цілком обґрунтованою та пропорційною, а також вказана сума є співмірною з виконаними адвокатом роботами (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Підгорного К.Є. про ухвалення додаткового рішення, оскільки питання про відшкодування витрат на правничу допомогу було вирішено під час розгляду справи по суті в повному обсязі та виправлення описки ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року в рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, ухвала Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року ухвалена з додержанням норм права, а доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Підгорного К.Є. висновків суду першої інстанції не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Підгорного Костянтина Євгенійовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року по справі №620/9788/23 про виправлення описки і про відмову ухвалення додаткового судового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: М.І. Кобаль

Ю.К. Черпак