Справа № 160/22064/25
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ЩОДО ПЕРЕХОДУ ДО РОЗГЛЯДУ СПРАВИ ЗА ПРАВИЛАМИ ЗАГАЛЬНОГО ПОЗОВНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

03 листопада 2025 року Справа № 160/22064/25 провадження ЗП/280/1138/25
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання позивача про розгляд в порядку загального позовного провадження справи за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (49089 м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, ), Державної судової адміністрації України (01021 м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (далі відповідач 1), Державної судової адміністрації України (далі відповідач 2) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, в якому просить суд:

визнати протиправними дії Дніпропетровського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.04.2025 по 30.06.2025 (включно), обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102,00 грн;

зобов`язати Дніпропетровський окружний адміністративний суд здійснити нарахування та виплату належної ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.04.2025 по 30.06.2025 (включно), з включенням всіх передбачених законодавством нарахувань, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн;

визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо не забезпечення фінансування виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.04.2025 по 30.06.2025 (включно), виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування виплати належної ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.04.2025 по 30.06.2025 (включно), виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.08.2025 адміністративну справу передано на розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду

Справа надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду 25.08.2025.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.09.2025 прийнято адміністративну справу та відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Позивачем 28.10.2025 до суду надано клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Позивач зазначає про те, що пленуму Верховного Суду 12.09.2025 прийняв Постанову №19 про звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059- ІХ, яким установлено розмір прожиткового мінімуму 2102 грн для визначення посадового окладу судді. Конституційне подання Верховного Суду від 25.09.2025 щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059-ІХ, яким установлено розмір прожиткового мінімуму 2102 грн для визначення посадового окладу судді, в якому Верховний Суд просить перевірити на відповідність статтям 6 і 8, частині першій статті 126 та статті 130 Конституції України положення абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059-ІХ, яким установлено розмір прожиткового мінімуму 2102 грн для визначення посадового окладу судді надійшло до Конституційного Суду України 26.09.2025. Враховуючи скорочені строки розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, відсутність на час подання цього клопотання ухвали Конституційного Суду України про відкриття конституційного провадження за конституційним поданням №4/364 (25), є підстави для переходу до розгляду цієї справи в порядку загального позовного провадження та вирішення на стадії підготовчого провадження після відкриття конституційного провадження за конституційним поданням Верховного Суду №4/364 (25) питання про зупинення провадження у цій справі. Позивач просить: перейти до розгляду справи №160/22064/25 в порядку загального позовного провадження; розгляд справи в порядку загального позовного провадження здійснювати за відсутності позивача; зупинити провадження у справі №160/22064/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059-ІХ, яким установлено розмір прожиткового мінімуму 2102 грн для визначення посадового окладу судді.

Вирішуючи питання щодо переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч.2 ст.12 КАС України).

Згідно з п.10 ч.6 ст.12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч.2 ст.257 КАС України).

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як зазначено у ч.1 ст.260 КАС України, питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 260 КАС України зазначено, що частини друга - шоста цієї статті не застосовуються до справ, визначених пунктами 1-9 частини шостої статті 12 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.6 ст.262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 262 КАС України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Надаючи оцінку доводам позивача суд наголошує на тому, що частиною 2 статті 152 Конституції України та статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 №2136-VIII визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У рішенні від 24.12.1997 №8-зп у справі №3/690-97 Конституційний Суд України зазначив, що частина 2 статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Також, у рішенні від 30.09.2010 № 20-рп/2010 у справі № 1-45/2010 за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до Конституції України" від 08.12.2004 № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №4819/49/19 зазначено, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №826/7286/18, від 29.03.2023 у справі №320/7674/20, від 04.04.2023 у справі №640/23556/19, від 05.04.2023 у справі №640/6784/21, від 13.04.2023 у справі №600/1450/20-а, від 30.05.2023 у справі №420/4196/20, від 11.03.2021 у справі №803/376/17.

Відтак, рішення Конституційного Суду України за результатом розгляду конституційного подання Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу п`ятого частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059- ІХ, яким установлено розмір прожиткового мінімуму 2102 грн для визначення посадового окладу судді не матиме юридичних наслідків до правовідносин, як мали виникли та припинилися до його прийняття.

Отже, врахувавши зміст клопотання позивача, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, суд не вбачає обґрунтованих підстав для переходу зі спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Водночас, судом при вирішенні спору по суті будуть враховані письмові доводи учасників справи та надані ними докази.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 241-243, 248, 257, 260, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача про розгляд в порядку загального позовного провадження адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (49089 м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, ), Державної судової адміністрації України (01021 м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: adm.zp.court.gov.ua/sud0870/.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 03 листопада 2025 року.

Суддя О.О. Артоуз