Справа № 620/3356/25
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3356/25 Суддя (судді) першої інстанції: Марія ДУБІНА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у якому просила суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову в призначенні пенсії від 20.01.2025 № 21;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути її заяву про призначення пенсії по інвалідності від 13.01.2025, з урахуванням правової оцінки, яка буде надана судом при розгляді цієї справи.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала на протиправність оспорюваного рішення ГУ ПФУ в Херсонській області, яким їй відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності, відповідно до ст. 32 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу - 13 років, через незарахування їй періодів роботи згідно із її трудовою книжкою, оскільки записи щодо зміни прізвищ на титульній сторінці з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » та з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » зроблено з порушенням вимог розділу 2 пункту 6 підпункту 2.12. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.07.1974 № 162 у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 № 252, із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.1990 № 412, не зважаючи на те, що ці періоди роботи підтверджуються записами в трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, а наявність певних недоліків заповнення трудової книжки роботодавцем, не може бути підставою для незарахування страхового стажу та відмови у призначенні пенсії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року адміністративний позов задоволено частково у визначений судом спосіб.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії від 20.01.2025 № 21.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності від 13.01.2025, з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 29.10.2025.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.01.2025 звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності, відповідно до Закону № 1058-IV, до якої було додано документи, які зазначені в розписці-повідомленні від 13.01.2025, зокрема і трудову книжку серії НОМЕР_1 від 29.08.1988 року та свідоцтво про шлюб, що підтверджує зміну її прізвища з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_5 », виписку з акту огляду медико-соціальної експертної комісії (серія 12 ААД №044681).

Цю заяву позивача було опрацьовано за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Херсонській області, за результатом розгляду якої, останнім було прийнято рішення від 20.01.2025 № 21 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 13 років.

У вказаному рішенні територіальним органом Пенсійного фонду України зазначено, що згідно виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії (серія 12 ААД №044681) ОСОБА_1 встановили ІІІ групу інвалідності, загальне захворювання з 07.11.2024 по 31.12.2025; на дату встановлення ІІІ групи інвалідності позивачці виповнилось - 54 роки; за наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж Позивачки склав - 09 років 03 місяці 20 днів; до страхового стажу позивачки не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1988, оскільки записи щодо зміни прізвищ на титульній сторінці з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » та з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » зроблено з порушенням вимог підпункту 2.12 Інструкції №162.

Позивач, вважаючи таке рішення про відмову в призначенні їй пенсії протиправним, звернулась до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника, покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця. Водночас, інформація, наявна в трудовій книжці позивачки, є достатньою для зарахування періодів її роботи до її страхового стажу, що дає право на призначення пенсії по інвалідності, а позиція ГУ ПФУ в Херсонській області про необхідність надання додаткових документів для підтвердження трудового стажу є безпідставною.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк судом першої інстанції не було враховано, що рішення про відмову в призначенні позивачці пенсії є таким, що відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки за наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивачки склав - 09 років 03 місяці 20 днів, що є недостанім для призначення їй пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону № 1058-IV. При цьому, до страхового стажу позивачки не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.1988, оскільки записи щодо зміни прізвищ на титульній сторінці з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » та з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » зроблено з порушенням вимог підпункту 2.12 Інструкції №162, а своїм правом щодо надання додаткових документів на підтвердження періодів роботи зазначених у трудовій книжці, позивачка не скористалась.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 46 Конституції України, передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону № 1058-IV, особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб з інвалідністю II та III груп від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років.

Згідно із частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ), до встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затверджено Порядок № 637.

Пунктом 1 Порядку № 637, передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що ГУ ПФУ в Херсонській області не зарахувало у страховий періоди її роботи згідно із її трудовою книжкою з мотивів того, що записи щодо зміни прізвищ на титульній її сторінці з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » та з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » зроблено з порушенням вимог підпункту 2.12 Інструкції №162.

Позивачка змінювала прізвище з « ОСОБА_1 » (прізвище при народженні) на « ОСОБА_1 » та з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » у зв`язку із відповідними одруженнями, про що містяться відповідні записи у трудовій книжці позивачки завірені підписами та печатками.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

На момент внесення записів до трудової книжки позивачки за період з 29.08.1988 по 14.06.1991 (період роботи, в які відбулися зміни прізвища позивача у зв`язку із одруженнями) діяла Інструкція № 162, згідно із пунктом 1.1. якої визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно з абзацами першим, другим, четвертим пункту 2.2. Інструкції № 162, заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 2.3. Інструкції № 162, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується адміністрацією того підприємства, де було зроблено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівнику в цьому необхідну допомогу (пункт 2.5.Інструкції № 162).

Відповідно до абзаців першого-третього пункту 2.12. Інструкції № 162, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я та по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) із посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному листі) трудової книжки. Закреслюються однією рискою, наприклад попереднє прізвище, ім`я або по батькові, дата народження та записуються нові відомості. Посилання на відповідні документи записуються з внутрішнього боку обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або уповноваженою особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

У відповідності до пункту 2.13 Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, як обґрунтовано наголосив суд першої інстанції, на даний час, посилання на документи, що є підставою для зміни прізвища або ім`я, по батькові, дати народження працівника, що вносяться на внутрішню сторону обкладинки трудової книжки, вважаються належно оформленими, якщо завірені тільки печаткою, навіть без підпису керівника підприємства.

У даному випадку, із записів першої сторінки трудової книжки позивачки виконаних російською мовою вбачається, що прізвища « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 » закреслені, а наявне незакреслена прізвище « ОСОБА_5 ». На внутрішній стороні обкладинки трудової книжки наявні записи російською мовою про зміну прізвища « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » із посиланням на номер та дату свідоцтва та наявний відтиск печатки із написами російською «Подразделение ВВ 201/20, РСФС», а також записи про зміну прізвища з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » з посиланням на номер та дату свідоцтва та відтиском печатки з написом російською «Управление пожарной охраны УВД Пермского облисполкома/ 21-й отряд профессиональной пожарной охраны/МВД СССР». В наступних сторінках трудової книжки позивача наявні записи про періоди роботи позивача, що завірені відтисками вищевказаних печаток.

Колегія суддів вважає цілком обґрунтованим зазначення судом першої інстанції про те, що на внутрішній стороні обкладинки трудової книжки позивачки, наявні записи та посилання на документи, що стали підставою зміни прізвища позивача та наявні відтиски печаток підприємства, що повністю відповідає вимогам пункту 2.13 діючої на даний час Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, однак відсутній підпис посадової особи, що вносила такі записи на внутрішню сторони обкладинки трудової книжки як того вимагала Інструкція № 162, яка на даний час втратила чинність.

З огляду на це, інформація наявна в трудовій книжці позивачки є достатньою для зарахування періодів її роботи до її страхового стажу, що дає право на призначення пенсії по інвалідності, а позиція ГУ ПФУ в Херсонській області про необхідність надання додаткових документів для підтвердження трудового стажу є безпідставною, водночас, питання недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права та позбавляти права на соціальних захист.

За умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивачки наділена правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

У цілому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко