Справа № 320/52891/25
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 листопада 2025 року м. Київ № 320/52891/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про відвід судді в адміністративній справі за позовом Нотаріальної палати України до Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Нотаріальна палата України (далі - позивач) з позовом до Кабінету Міністрів України (далі - відповідач 1), Міністерства юстиції України (далі - відповідач 2) в якому просить:

визнати протиправним та нечинним пункт 1. Постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату" від 08 серпня 2025 року № 958 у частині затвердження:

- абзацу 2 пункту 2 змін, що вносяться до Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату, наступного змісту: "Комісія утворюється у складі 11 осіб, з яких шість осіб делеговані Мін 'юстом, та п 'ять - Нотаріальною палатою України. Мін`юст делегує своїх представників з числа його посадових осіб та/або нотаріусів (за згодою)";

- абзацу 6 пункту 2 змін, що вносяться до Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату, наступного змісту: "Затвердження персонального складу Комісії, визначення голови та секретаря Комісії з числа її членів здійснюється Мін`юстом";

- абзацу 9 пункту 2 змін, що вносяться до Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату, наступного змісту: "він не був членом Комісії попередніх складів";

- абзацу 16 пункту 2 змін, що вносяться до Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату, наступного змісту: "У разі відсутності пропозицій Нотаріальної полати України щодо делегування нотаріусів до складу Комісії протягом 10 робочих днів з дня отримання нею відповідного клопотання Мін`юст самостійно формує та затверджує новий склад Комісії у кількості 11 осіб, з яких не менше п`яти - нотаріуси (за їх згодою), пропозиції щодо делегування яких внесені територіальними органами Мін`юсту за запитом Мін`юсту у визначений в ньому термін";

- абзацу 22 пункту 2 змін, що вносяться до Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату, наступного змісту: "У разі відсутності рішення Нотаріальної палати України про відкликання члена Комісії та делегування нового представника до складу Комісії протягом п 'яти робочих днів з дня отримання такого клопотання Мін`юст самостійно делегує нового представника до складу Комісії з числа нотаріусів (за їх згодою), пропозиції щодо делегування яких внесені територіальними органами Мін`юсту за запитом Мін`юсту у визначеним в ньому термін";

- абзацу 2 пункту 5 змін, що вносяться до Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату, наступного змісту: "слово "дев`яти" замінити словом "семи";

- пункту 8 змін, що вносяться до Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату, наступного змісту: "В абзаці третьому пункту 24 слова "надсилається Мін 'юстом на адресу електронної пошти" замінити словами "доводиться до відома".

Визнати протиправним та нечинним абзац 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Положення про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату'" від 08 серпня 2025 року № 958 наступного змісту: "затвердити новий склад Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату з урахуванням змін, внесених цією постановою".

Визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України "Про внесення змін до персонального складу Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України" від 13 жовтня 2025 року № 2159/7.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2025 року у справі було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовку справи до судового розгляду. Призначено підготовче засідання на 27 листопада 2025 року о 14.00 год.

На адресу суду від представника позивача надійшла заява про відвід судді Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_1.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що представником позивача у зв`язку із незгодою з рішенням від 07 липня 2025 року у справі № 640/23595/21 (прийняте суддею ОСОБА_1.), яким у задоволенні адміністративного позову до Міністерства юстиції України відмовлено. Зазначене рішення було оскаржено до суду апеляційної інстанції. Крім того, заявник зазначає, що ним у зв`язку з припущенням, що зазначене рішення виготовлене за допомогою штучного інтелекту, без контролю судді було подано скаргу на дії судді до Вищої ради правосуддя.

Вважає, що наявність дисциплінарної скарги адвоката Бірюкової О.М. щодо незаконної діяльності судді ОСОБА_1. може викликати у останнього емоції помсти, що призведе до незаконного та необгрунтованого рішення у справі № 320/52891/25. Таким чином позивач вважає, що суддя у цій справі є упередженим та необ`єктивним.

Розглянувши це клопотання про відвід судді ОСОБА_1., суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частиною першою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що зі змісту доводів, які наведені представником позивача у клопотанні про відвід судді ОСОБА_1., вбачається, що позивач виявив незгоду з процесуальними рішеннями та діями суду, а отже, ця заява не містить підстав для відводу судді, які визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Жодних інших доказів на підтвердження існування об`єктивних обставин, які б свідчили про сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Лентовичем А.М. позивачем суду не надано.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 27, 28 і 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (заява від 24.02.1993 №255), п.42 рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 73903174).

З огляду на вказане, суд вважає, що зазначені позивачем обставини в обґрунтування клопотання про відвід не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_1. у вирішенні цієї адміністративної справи, оскільки зводяться до незгоди з рішенням та діями судді під час розгляду іншої адміністративної справи, а тому клопотання позивача про відвід не підлягає задоволенню.

Враховуючи приписи частини четвертої статті 40 КАС України, суд вважає за необхідне матеріали цієї справи передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 36-40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_1. у справі №320/52891/25.

2. Матеріали адміністративної справи № 320/52891/25 передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя Леонтович А.М.