Справа № 380/13639/25
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 рокусправа № 380/13639/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення №03 від 27.06.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (), щодо відмови за заявою від 19.06.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , про перерахунок пенсії - перехід на інший вид пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.93 №3723 «Про державну службу», п. п 10, 12 розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу» з урахуванням довідки Головного управління ДПС у Львівській області №275/13-01-10-00-11 від 19.06.2025 про складові заробітної плати та довідок №276/13-01-10-00-11 від 19.06.2025; №85/13 01-10-21 від 19.06.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, визнавши протиправним не зарахування до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 на посадах державного службовця в Державному архіві Львівської області з 01.09.1980 по 17.07.1996 та органах державної податкової служби з 18.07.1996 по 01.05.2016 згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (), призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 з 19 червня 2025 року пенсію - відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.93 № 3723 «Про державну службу», п. п 10, 12 розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу» з урахуванням довідки Головного управління ДПС у Львівській області довідки Головного управління ДПС у Львівській області №275/13 01-10-00-11 від 19.06.2025 про складові заробітної плати та довідок №276/13-01-10-00 11 від 19.06.2025; №85/13-01-10-21 від 19.06.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 на посадах державного службовця в Державному архіві Львівської області з 01.09.1980 по 17.07.1996 та в податковій службі з 18.07.1996 по 01.05.2016, згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 , та здійснити нарахування та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Звернулася до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про переведення на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, який набув чинності 1 травня 2016 року. Однак, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке розглядало заяву позивачки, відмовило у призначенні їй пенсії з підстав недостатності стажу станом на 01.05.2016. Наведене і зумовило позивачку звернутись до суду з цим позовом. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 10.01.2025 призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що позивачка звернулася 13.11.2024 до Головного управління із заявою про перехід на пенсію згідно із Законом № 889. Порядком № 22-1 передбачено опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсії бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця подачі заяви та місця проживання пенсіонера. Заява позивачки від 13.11.2024 розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності, відповідно до Порядку № 22-1, та прийнято рішення №77 від 21.11.2024 про відмову в переході на інший вид пенсії згідно із Законом № 889. У спірних правовідносинах Головне управління лише виконало функції з прийняття заяви та документів про перерахунок пенсії. Безпосередній розгляд матеріалів, доданих до заяви позивача про перерахунок пенсії, обчислення стажу та прийняття акта владно-розпорядчого характеру (результат) у формі рішення здійснив відповідач-2. Головне управління, приймаючи заяву позивача про перерахунок пенсії, не допустило порушення заявленого права позивача на перерахунок пенсії та діяло відповідно до норм Порядку № 22-1. Додатково зазначає, що Головне управління є самостійною юридичною особою та не несе відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність інших територіальних органів Пенсійного фонду, а тому не є належним відповідачем у справі.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає на відсутності підстав зараховувати стаж державної служби після 01.05.2016. Також наголосив на дискреційних повноваженнях органу пенсійного фонду при призначенні пенсії. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачка подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що має необхідний стаж державної служби. Просить позов задовольнити.

Від третьої особи, ГУ ПФ України у Львівській області надійшли пояснення, в яких проти позову заперечила і серед іншого наголосила на тому, що вимоги про призначення пенсії з урахуванням довідок є передчасними. Просить у позові відмовити.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Суд встановив таке.

Позивачка, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до записів трудової книжки позивачки від 02.09.1980 встановлено, що позивачка у період з 01.09.1980 до сьогодні працює, серед іншого, станом на 01.05.2016 на посадах:

01.09.1980 прийнята по посаду машиністки госпрозрахункового відділу Державного архіву Львівської області;

28.01.1981 переведена на посаду архівіста ІІ категорії Державного архіву Львівської області;

01.02.1990 переведена на посаду архівіста Державного архіву Львівської області; 17.07.1996 звільнена з посади архівіста за власним бажанням.

18.07.1996 зарахована на посаду завідувача архівом Державної податкової інспекції по Львівській області;

26.11.1996 у зв`язку з ліквідацією Державної податкової інспекції по Львівській області і утворенням Державної податкової адміністрації у Львівській області переведена на посаду завідувача архівом ДПА у Львівській області;

02.02.1998 переведена на конкурсній основі на посаду головного спеціаліста по архівній справі адмінгоспвідділу;

прийняла присягу державного службовця 02 лютого 1998 року;

присвоєно звання державного службовця 11 рангу;

12.10.1999 переведена на посаду начальника відділу централізованого архіву;

01.01.2001 переведена на посаду головного спеціаліста архівної справи відділу матеріально-технічного забезпечення;

20.10.2003 у зв`язку із змінами організаційної структури переведена на посаду головного спеціаліста загального відділу;

31.01.2012 у зв`язку з реорганізацією Державної податкової адміністрації переведена в Державну податкову службу у Львівській області на посаду головного спеціаліста загального відділу управління адміністративно-господарського забезпечення;

29.05.2013 у зв`язку з реорганізацією ДПС у Львівській області шляхом приєднання до Головного управління Міндоходів у Львівській області переведена на посаду головного спеціаліста загального відділу адміністративно-господарського управління Міндоходів у Львівській області;

01.01.2014 присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової та митної справи ІІ рангу»;

05.01.2015 у зв`язку з реорганізацією Головного управління Міндоходів у Львівській області шляхом приєднання до Головного управління ДФС у Львівській області переведена на посаду головного спеціаліста загального відділу управління інфраструктури Головного управління ДФС у Львівській області;

03.02.2016 у зв`язку із зміною організаційної структури Головного управління ДФС у Львівській області переведена на посаду головного державного інспектора відділу організації, документування і роботи з документами управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Головного управління ДФС у Львівській області;

27.04.2016 присвоєно чергове спеціальне звання «інспектор податкової та митної справи І рангу».

Станом на 01.05.2016 позивачка працювала на посаді в ГУ ДФС у Львівській області.

19.06.2025 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо переведення її на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок про складові заробітної плати державного службовця.

За принципом екстериторіальності її заява та додані документи розглядались та, відповідно, рішення приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За результатами розгляду заяви та наданих позивачем документів Головне управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення №03 від 27.06.2025, яким відмовлено позивачці у переході на пенсію державного службовця, посилаючись на відсутність необхідного стажу роботи.

При цьому Головне управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області підставою для висновку про відсутність необхідного стажу визначило те, що (…)відповідно до ст. 3 Закону №889 сфера дії цього закону не поширюється, зокрема, на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання. Основним критерієм, за яким слід визначити можливість зарахування періоду роботи на посаді державного службовця до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723, є встановлення згідно з посадою, яка обіймається, відповідного рангу. Згідно з записами трудової книжки ОСОБА_1 працювала в Державній податковій адміністрації у Львівській області на посадах головного спеціаліста, начальника відділу з 02.02.1998 по 31.12.2013. З 01.01.2014 присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової та митної справи ІІ рангу». Відсутні правові підстави для зарахування періоду роботи з 01.01.2014 по 01.05.2016 до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби. Стаж ОСОБА_1 на посаді державного службовця складає 15 років 11 місяців. Враховуючи викладене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у перерахунку пенсії щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки відсутній необхідний стаж на посаді державного службовця станом на 01.05.2016 року. (…)

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Визначене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі також Закон №1058), яким встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону №1058-IV загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п.1 та п.4 ст.8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на рівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 44 Закону №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із соціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, визначає Закон №3723-XII (чинний до 01.05.2016).

Відповідно до ст. 1 цього Закону державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до ч.2 ст.9 зазначеного Закону регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України. Із наведеної норми вбачається, що правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами. При цьому Закон №3723-ХІІ застосовується до таких службовців в частині, яка не врегульована спеціальними законами.

Згідно з ч.1 ст.37 Закону №3723-XI, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної досади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

10.12.2015 було прийнято новий Закон України «Про державну службу» № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 (далі Закон №889-VIII). Отже положення Закону України «Про державну службу» № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Статтею 1 Закону №889-VIII передбачено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; управління персоналом державних органів; реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Частиною 1 ст. 5 Закону №889-VIII визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відповідно до ч.1 ст. 90 Закону №889-VIII визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, для набуття права на пенсію відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ заявник повинен відповідати одній з вказаних вимог:

-на момент набрання чинності Законом №889-VIII наявність стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України не менш як 10 років та перебування на посаді, яка належить до державної служби;

-на момент набрання чинності Законом №889-VIII наявність стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України не менш як 20 років незалежно від перебування на посаді, яка належить до державної служби.

Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 676/4235/17.

Також подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17, від 29.11.2022 у справі №431/991/17 та від 12.09.2023 у справі №560/8328/22.

При цьому, абзацом 1 ч. 1 ст. 28 Закону №1058-IV встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Суд також зазначає, що стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється згідно із законодавством, яке діяло раніше, і на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені (п. 8 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII).

Стаж державної служби до 01.05.2016 обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (далі - Порядок № 283), та додатку до нього.

Зі змісту спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №59 від 03.12.2024, видно, що позивачці відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, у зв`язку з недостатністю стажу державної служби, через незарахування певних періодів роботи позивача до державної служби. Зокрема, відповідачем не зараховано до стажу державної служби період роботи позивачки з 06.07.1990 по 27.09.2016 в органах Державної податкової служби.

При цьому, наявність у позивачки необхідного віку та страхового стажу для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII сторонами не оспорюється.

Водночас, за наслідками судового розгляду суд дійшов висновку, що позивачка на день набрання чинності Законом №889-VIII мала не менш як 20років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Так, відповідно до записів трудової книжки позивачки від 02.09.1980 встановлено, що позивачка у період з 01.09.1980 до сьогодні працює, серед іншого, станом на 01.05.2016 на посадах:

01.09.1980 прийнята по посаду машиністки госпрозрахункового відділу Державного архіву Львівської області;

28.01.1981 переведена на посаду архівіста ІІ категорії Державного архіву Львівської області;

01.02.1990 переведена на посаду архівіста Державного архіву Львівської області; 17.07.1996 звільнена з посади архівіста за власним бажанням.

18.07.1996 зарахована на посаду завідувача архівом Державної податкової інспекції по Львівській області;

26.11.1996 у зв`язку з ліквідацією Державної податкової інспекції по Львівській області і утворенням Державної податкової адміністрації у Львівській області переведена на посаду завідувача архівом ДПА у Львівській області;

02.02.1998 переведена на конкурсній основі на посаду головного спеціаліста по архівній справі адмінгоспвідділу;

прийняла присягу державного службовця 02 лютого 1998 року;

присвоєно звання державного службовця 11 рангу;

12.10.1999 переведена на посаду начальника відділу централізованого архіву;

01.01.2001 переведена на посаду головного спеціаліста архівної справи відділу матеріально-технічного забезпечення;

20.10.2003 у зв`язку із змінами організаційної структури переведена на посаду головного спеціаліста загального відділу;

31.01.2012 у зв`язку з реорганізацією Державної податкової адміністрації переведена в Державну податкову службу у Львівській області на посаду головного спеціаліста загального відділу управління адміністративно-господарського забезпечення;

29.05.2013 у зв`язку з реорганізацією ДПС у Львівській області шляхом приєднання до Головного управління Міндоходів у Львівській області переведена на посаду головного спеціаліста загального відділу адміністративно-господарського управління Міндоходів у Львівській області;

01.01.2014 присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової та митної справи ІІ рангу»;

05.01.2015 у зв`язку з реорганізацією Головного управління Міндоходів у Львівській області шляхом приєднання до Головного управління ДФС у Львівській області переведена на посаду головного спеціаліста загального відділу управління інфраструктури Головного управління ДФС у Львівській області;

03.02.2016 у зв`язку із зміною організаційної структури Головного управління ДФС у Львівській області переведена на посаду головного державного інспектора відділу організації, документування і роботи з документами управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Головного управління ДФС у Львівській області;

27.04.2016 присвоєно чергове спеціальне звання «інспектор податкової та митної справи І рангу».

Станом на 01.05.2016 позивачка працювала на посаді в ГУ ДФС у Львівській області.

Також трудовою книжкою позивачки підтверджується, що 02.02.1998 позивачка склала Присягу державного службовця.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби ( далі також Порядок №283) регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби. Цей Порядок №283 втратив чинність з 01.05.2016.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), серед іншого, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Пунктом 5 Порядку № 283 визначено, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Крім цього, відповідно до статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Статтею 343 Податкового кодексу України передбачено, що посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.

Враховуючи наведене, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання і спеціалісти в апараті державної податкової служби, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому суд вважає, що період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію.

Суд відзначає, що за час проходження публічної служби в органах податкової служби позивачці присвоєно, в тому числі, спеціальне звання «інспектор податкової та митної справи ІІ рангу». Також поза увагою суду не може залишитися те, що позивачка склала Присягу державного службовця.

Також суд ураховує час служби позивачки в Державному архіві Львівської області, виходячи з такого.

Абзацом 9 пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів державних архівів областей та їх філіалів, державних архівів міст Києва і Севастополя.

Тобто, Порядком №283 передбачено зарахування до стажу державної служби роботу (службу) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів та на керівних працівників і спеціалістів державних архівів областей.

Як видно з трудової книжки позивачки, то з 01.09.1980 до 17.07.1996 позивачка працювала на посадах у Державному архівів Львівської області. Відтак означений стаж роботи підлягає зарахуванню як стаж державної служби.

Крім того, суд ще раз наголошує, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII і «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу»№889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Також, слід зазначити, що спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивачки на відповідних посадах, був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» №509-XII та Податковий кодекс України.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII та «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, які діють з 01.05.2016, до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

При цьому, відповідно до пункту 5 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби обчислюється у днях, місяцях і роках.

Отже, враховуючи висновки Верховного Суду, а також те, що позивачка з 01.09.1980 до 01.05.2016 працювала на посадах державної служби, їй присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання за наслідками атестації у визначеному Законом України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII порядку, а також те, що позивачка одержувала заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету, і з отримуваної заробітної плати проводились відрахування підвищених розмірів відповідних (страхових, соціальних) внесків до спеціальних фондів державного бюджету, - то суд доходить висновку, що періоди роботи (служби) позивачки, які ГУ ПФ України в Дніпропетровській області, виключив із тих, що дають право на переведення на пенсію державного службовця, з 01.09.1980 до 01.05.2016, підлягають зарахуванню до стажу державної служби позивачки.

Враховуючи зазначене, суд висновує про зарахування до стажу державної служби позивачки періодів роботи органах державної податкової служби з 01.09.1980 до 01.05.2016, а отже, оскільки позивачка станом на момент набрання чинності Законом №889-VIII працювала на посадах, віднесених законом до посад державної служби та разом із стажем роботи на державній службі, встановленим відповідачем в оскаржуваному рішенні №03 від 27.06.2025, мала більше 20 років стажу на таких посадах, зазначене вказує на наявність у неї права на отримання пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу», п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу».

Таким чином, відмова відповідача, ГУ ПФ України в Дніпропетровській області в переведенні позивачки на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» через те, що з 01.01.2014 відсутній стаж державної служби, є неправомірною, тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №03 від 27.06.2025 необхідно визнати протиправним та скасувати.

Стосовно позовних вимог зобов`язального характеру, то суд звертає увагу на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60.

За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 01.05.2016, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 01.05.2016 на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 01.05.2016 на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах 3 - 5 цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики (пункт 5 Порядку № 622).

У матеріалах справи є довідки за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3, а саме: довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №105-13-01-10-21 від 13.11.2024 та довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсій- не займає посади державної служби №106-13-01-10-21 від 13.11.2024.

З огляду на викладене, та беручи до уваги те, що позивачці вже була призначена пенсія за віком відповідно до ЗаконуУкраїни №1058, суд дійшов висновку, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести позивачку на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, урахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №105-13-01-10-21 від 13.11.2024 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсій- не займає посади державної служби №106-13-01-10-21 від 13.11.2024 з моменту подання заяви до відповідача ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області, тобто з 13.11.2024, зарахувавши при цьому до її стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, періоди роботи на посадах в органах Державної податкової служби України з 06.07.1990 по 27.09.2016.

Подібний правовий висновок стосовно способу захисту порушеного права викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.02.2025 у справі №580/6600/24.

Стосовно визначення суб`єкта, який приймає рішення про переведення на пенсію державного службовця, то суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У цій справі для прийняття рішення за результатами поданої позивачкою заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФ України в Дніпропетровській області, рішенням якого позивачці відмовлено в переведенні на пенсію державного службовця.

Отже, дії зобов`язального характеру щодо переведення позивачку на пенсію за віком має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, тобто ГУ ПФ України в Дніпропетровській області.

Щодо позовної вимоги про здійснення відповідного перерахунку розміру пенсійних виплат позивачці на підставі довідок Головного управління ДПС у Львівській області довідки №275/13 01-10-00-11 від 19.06.2025 про складові заробітної плати та №276/13-01-10-00 11 від 19.06.2025; №85/13-01-10-21 від 19.06.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, то суд зазначає, що оскільки в оскарженому рішенні відповідач рішення не приймав стосовно вищевказаних довідок, а тому в цій частині права позивача не порушені. Відтак, в означеній частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2906,88грн.

Як наслідок, на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області підлягає стягненню частина сплаченого судового збору в розмірі 1937,92грн,пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Андрея Митрополита, 10, ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №03 від 27.06.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, з 19.06.2025, зарахувавши при цьому до її стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, періоди роботи на посадах в органах Державної податкової служби України з зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 на посадах державного службовця в Державному архіві Львівської області з 01.00.1980 до 17.07.1996 та в податковій службі з 18.07.1996 до 01.05.2016.

У задоволенні позову в частині інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн. 92 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30.10.2025.

Суддя Лунь З.І.