Справа № 520/3268/25
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 р. Справа № 520/3268/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Григоров Д.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 21.04.25 по справі № 520/3268/25

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ

До Харківського окружного адміністративного суду в інтересах ОСОБА_1 звернувся адвокат Голубцов Василь Анатолійович (далі - Голубцов В.А) з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Міністерства оборони України, викладене у вигляді Витягу з протоколу зсідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 17.10.2023. №19/д, про направлення на доопрацювання документів ОСОБА_1 з підстав відсутності документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують що повнолітній син був членом сім`ї загиблого капітана ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до оскаржуваного рішення заяву позивача про отримання одноразової грошової допомоги, виплата якої передбачена ст. 16 Закону № 2011-XII та ст. 15 Закону № 3551-XII повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_2 для доопрацювання з підстав неможливості встановити, чи є позивач - повнолітній син загиблого військовослужбовця непрацездатним (особою з інвалідністю) чи перебував він на його утриманні, а також неможливості встановити чи проживав він разом з батьком, вів з ним спільне господарство, мав взаємні права та обов`язки а також чи мав він власну сім`ю.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) не погодившись з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями, що ОСОБА_1 є сином загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) та як член його сім`ї має право на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до ст.16-1 Закону України № 2011-ХІІ. Разом з тим, апелянт наголошує, що при вирішенні справи щодо визнання позивача членом сім`ї загиблого, мають бути встановлені в межах розгляду цієї справи, оскільки така встановлюється на підставі закону, а не в окремому провадженні про встановлення факту.

Міністерства оборони України подало відзив в якому посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, а доводи в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснень до суду не надавав.

Відповідно до ч. 3 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2021 № 362 капітана ОСОБА_2 призначено на посаду начальника групи персоналу штабу Військової частини НОМЕР_2 .

02 березня 2022 року капітан ОСОБА_2 , начальник групи персоналу штабу Військової частини НОМЕР_2 загинув, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 12-17/48-005/22 від 11.03.2022, копією Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 .

Згідно з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців від 10.06.2022 № 340, травма і причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

У зв`язку з чим наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 31.05.2022 № 126 ОСОБА_2 було виключено із списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення.

ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 , про що свідчить копія Свідоцтва про народження НОМЕР_4 , звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою від 07.06.2023, у якій просив виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю батька ОСОБА_2 . До заяви було додано, зокрема, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копію Свідоцтва про народження ОСОБА_1 , копію довідки про склад сім`ї.

За наслідками розгляду зазначеної заяви документи позивача для призначення одноразової грошової допомоги відповідачем було повернуто на доопрацювання, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства Оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 17.10.2023 № 19/д.

Підставами такого повернення було зазначено - не надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що повнолітній син був членом сім`ї загиблого капітана ОСОБА_2 (судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебування на його утриманні відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), неможливо встановити право заявника (позивача) на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.

Також судом встановлено, що у червні 2024 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (про визнання членом сім`ї), згідно якої просив встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є членом сім`ї ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , з яким вони проживали однією сім`єю до 02.03.2022. (справа № 644/4690/24).

Також судом вбачається, що у справі № 644/4690/24 через канцелярію суду 30.01.2025р. від представника заявника - адвоката Голубцова В.А., який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 01031124 від 03.11.2024, надійшла заява, в якій він просив заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду у зв`язку з існуванням позасудового порядку визнання статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

У зв`язку з цим ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.01.2025 заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_7 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення - залишено без розгляду.

Як свідчать відомості Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) вказана ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Харківський окружний адміністративний суд виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача прийнято обґрунтовано, із урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 5 ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі-Закон № 2232-ХІІ) передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

У ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, згідно з п.1, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-ХІІ, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону. (ч. 1 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ)

Згідно з ч. 6 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. (ч. 8 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ)

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. (ч. 9 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ)

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі - Постанова № 168, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх утримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (далі - Порядок № 975).

Наказом Міністерства оборони України 25 січня 2023 року № 45, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 р. за № 176/39232, затверджено Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану (далі - Порядок № 45)

Відповідно до п. 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Закон №2011-ХІІ, який є спеціальним у спірних правовідносинах, визначення «члена сім`ї» не містить.

Разом з тим, статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я є первинним основним осередком суспільства, її складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом 5 пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що Законом України № 3515-IX від 09.12.2023, були внесені суттєві зміни до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги, зокрема викладено у новій редакції ст. 16-1 Закону 2011-ХІІ зокрема визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно зі ст. 31 Закону № 2011-ХІІ члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до п. 10 Порядку № 975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

- документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

- свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

- свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

- свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

- документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

- свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

- рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

- рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Аналіз правових норм Закону України №2011-ХІІ та Порядку №975 свідчать про те, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Отже, одноразова грошова допомога виплачується: 1) членам сім`ї військовослужбовця; 2) якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі №560/17953/21.

Сторонами у даній справі не заперечується, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , причина смерті пов`язана із захистом Батьківщини.

Спірним питанням в даній справі є встановлення факту, чи належить позивач до кола осіб, які відповідно до ст.16-1 Закону України №2011-XII та Постанови КМУ від 28.02.2022 №168, що має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Підставою для повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 стала неможливість встановлення за поданими документами про місце реєстрації сина факту, що має юридичне значення, зокрема факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебування на його утриманні відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Надаючи оцінку доводам позивача судом першої інстанції зазначено, що згідно наданої до суду копії Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) № 23712d83-b259-46d8-8c34-95159bs87e96 від 25.07.2022. вказано, що станом на 25.07.2022. за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . При цьому в графі «дата реєстрації місця проживання за вказаною адресою», зокрема, щодо позивача інформація відсутня.

Також суд першої зауважив, що ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 , отже зазначена довідка, що складена станом на 25.07.2022, яка не містить відомостей про дату реєстрації позивача у житловому приміщенні, не засвідчує тієї обставини, що на час смерті позивач, який є повнолітньою особою, мешкав разом з батьком та, відповідно, був членом сім`ї останнього. Судового рішення, яке б підтверджувало зазначену обставину позивач до суду не надав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначена довідка, яка складена 25.07.2022 підтверджує факт проживання позивача у спірному житловому приміщенні на час смерті ОСОБА_2 та не доводить, що позивач був членом його сім`ї

Щодо доводів позивача про визнання його членом сім`ї загиблого, що мають бути встановлені в межах розгляду цієї справи, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів зауважує, що справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку: рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції; юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального Кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі №560/17953/21 дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про призначення та виплату одноразової грошової допомоги особі, яка вважає себе членом сім`ї померлого військовослужбовця, що має право на виплату такої допомоги відповідно до статті 16-1 Закону №2011-XII за умови, що існує необхідність встановлення факту, що має юридичне значення (проживання однією сім`єю).

Правова позиція щодо вирішення спору з підстав необхідності встановлення факту, який має юридичне значення (перебування особи на утриманні загиблого військовослужбовця), що може спричинити в подальшому виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав відповідних осіб, в порядку цивільного судочинства, викладена Верховним Судом у постановах від 08.02.2024 у справі №120/6387/23, від 15.10.2024 у справі №140/4695/22, від 20.12.2024 у справі №420/21516/24.

За встановлених обставин та наведеного правого регулювання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в цій справі вирішенню питання про наявність в позивача як повнолітнього сина померлого військовослужбовця права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16-1 Закону № 2011-XII передує вирішення питання про встановлення факту, що має юридичне значення - проживання однією сім`єю разом з батьком, яке лежить поза межами компетенції суду адміністративної юрисдикції.

В свою чергу, в апеляційній скарзі позивач вказує, що має право на отримання ОГД, як член сім`ї загиблого батька, оскільки вони проживали разом, вели спільний побут, на підтвердження спільного проживання ОСОБА_1 надає довідку ОЖК "Топаз" від 22.04.2025 про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкає і постійно зареєстрований з 16.07.2008 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Колегія суддів зазначає, що надана довідка від 22.04.2025 не може бути прийнята як доказ, оскільки дана довідка на надавалась як доказ до суду першої інстанції при оскарженні рішення та не була предметом дослідження відповідачем при прийнятті рішення про повернення заяви ОСОБА_1 на доопрацювання.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 по справі № 520/3268/25- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Я.М. Макаренко Т.С. Перцова