Справа № 440/3327/25
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/3327/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Проскурні Я.О.

представника позивача Грущанського В.О.

представник відповідача Білька В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області "Про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 03.03.2025 №549 в частині яка стосується звільнення капітана поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 07.03.2025 №129 о/с "По особовому складу";

- поновити ОСОБА_1 на службі в Головному управлінні Національної поліції в Полтавській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 03 березня 2025 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 03.03.2025 № 549 його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Накладене дисциплінарне стягнення реалізовано наказом ГУНП в Полтавській області від 07.03.2025 № 129 о/с, яким останнього звільнено зі служби в поліції.

Зазначені накази позивач вважає протиправними і незаконними, оскільки висновки службового розслідування, на підставі яких винесені спірні накази не є обґрунтованими та на момент подання позову позивача із висновками службового розслідування ознайомлено не було.

Зазначав, що він безперервно пропрацював на службі у поліції 18 років 10 місяців 12 днів, будь-яких стягнень за порушення трудової дисципліни не мав.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10 квітня 2025 року /т.1 а.с.24/.

03 квітня 2025 року до суду подано відзив, яким відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /т. 1 а.с.31 -37/.

Свої заперечення на позов відповідач обґрунтовував наступним.

ОСОБА_1 з 07.11.2015 по 07.03.2025 проходив службу в органах Національної поліції.

Поліцейські БПОП (с) ГУНП, у тому числі позивач ОСОБА_1 , наказами ГУНП від 07.12.2024 № 619 о/с дск та від 09.12.2024 № 620 о/с дск були відряджені до ГУНП у Волинській області для виконання обов`язків на посадах командування, штабів та ротних тактичних груп батальйонів Зведеної бригади поліції при ГУНП у Волинській області під умовним найменуванням «Скеля» (далі ЗБП «Скеля»), утвореної відповідно до наказу НПУ від 22.04.2024 № 426 дск (зі змінами), у складі оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах Волинської області.

Наказом ГУНП у Волинській області від 17.12.2024 № 1339 дск на поліцейських БПОП (с) ГУНП покладено виконання обов`язків на посадах стрілецького батальйону № 1 ЗБВ «Скеля».

Під час виконання службових обов`язків за місцем відрядження, 03.02.2025 близько 01:30 на автодорозі між населеними пунктами Кримне та Смолярі, Ковельського району, Волинської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю службового автомобіля Mitsubishi L200, д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), під керуванням інспектора взводу №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП капітана поліції ОСОБА_2 , який був підлеглим позивачу ОСОБА_1 ..

На місці події в останнього виявлені зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота та не чітка мова). На місці події старшому капітану поліції ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, на що поліцейський погодився та результат тесту склав 1,57 ‰ (проміле).

З метою з`ясування вищезазначених обставин наказом ГУНП в Полтавській області від 03.02.2025 № 111 призначено проведення службового розслідування.

Згідно висновків службового розслідування, комісія дійшла висновку, що позивач ОСОБА_1 свідомо 03.02.2025 передав підлеглому ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, керування службового автомобіля Mitsubishi L200, д.н.з. НОМЕР_1 для виїзду на бойову позицію по тривозі, після чого не проінформував керівника про порушення службової дисципліни з боку ОСОБА_2 , не вжив заходів для припинення порушення останнім та намагався приховати цей факт шляхом надання завідомо неправдивих пояснень з цього приводу.

Провину свою визнав частково, так як не розгледів, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння та допустив ДТП, після того, як він дозволив останньому їхати за кермом автомобіля.

Від проходження опитування за допомогою поліграфу відмовився.

Відповідач зазначає, що дії капітана поліції ОСОБА_1 категорично суперечать вимогам Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, де визначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів МВС України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Законодавець встановив підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

У свою чергу, недотримання поліцейським зазначених вище вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

ОСОБА_1 , усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягнув вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Поліцейський, повинен усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, а отже повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством, має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу поліції в цілому, бути зразком чесності, тактовності, внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в лавах Національної поліції України несумісне з неправомірною, та такою, що підриває довіру та авторитет населення, поведінкою, ігноруванням вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 12.01.2012 у справі «Горовенки та Бугара проти України» зазначив, що уряди та правоохоронні органи забезпечують те, щоб усі посадові особи з підтримання правопорядку мали відповідні моральні, фізичні та психологічні якості для ефективного виконання своїх функцій і проходили безперервну та ретельну професійну підготовку.

Так, дисциплінарною комісією в ході службового розслідування встановлено та підтверджено факт передання ОСОБА_1 керування транспортним засобом ОСОБА_2 який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до абзацу 8 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Дану норму продубльовано у пп. г п. 2.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, де вказано, що водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та пп. г п. 2.9, де вказано, що водію забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Крім того, відповідно до пп. г п. 2.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Водночас ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Дисциплінарною комісією зроблено висновок, що капітан поліції ОСОБА_1 , усвідомлюючи що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, передав останньому керування транспортним засобом автомобілем «Mitsubishi L200» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого не проінформував керівника про порушення службової дисципліни з боку ОСОБА_2 , не вжив заходів для припинення порушення останнім та намагався приховати цей факт шляхом надання завідомо неправдивих пояснень з цього приводу.

Крім того, в ході перегляду відеозаписів з камер відеонагляду за місцем розташування батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Полтавській області та відеоматеріалів з портативних відеореєстраторів поліцейських, які надані СПД № 3 (с. Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 зафіксований на відеозаписі без автоматичної вогнепальної зброї яку він мав отримати під час відрядження.

З метою підтвердження факту отримання вогнепальної зброї капітаном поліції ОСОБА_1 на адресу РПОП ГУНП 19.02.2025 за № 32336-2025 направлено запит про надання копії книги видачі й приймання озброєння.

21.02.2025 за № 33789-2025 надійшла відповідь на вище вказаний запит разом з копією книги видачі й приймання озброєння БПОП ГУНП (інв. №159/21 дск від 30.11.2024). Її дослідженням встановлено, що 07.12.2024 ОСОБА_1 видано ФОРТ-12 (Ж 0034), магазини 2 шт., набої 24 шт., автомат АК-74 (2553931), підсумок 1шт., магазин 4 шт., набої 120 шт. У відповідній графі мається підпис про отримання. У графі про прийняття зброї підпис відсутній.

Відповідно до пп. 2 п. 6, пп.6 п. 10 р. I Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70 поліцейський, за яким закріплена вогнепальна зброя, зобов`язаний забезпечити зберігання зброї і підтримувати її у справному та змащеному стані.

Категорично забороняється залишати зброю без нагляду, а також передавати її іншим особам.

Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Таким чином, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що капітан поліції ОСОБА_1 порушив, в тому числі вимоги пп. 2 п. 6, пп.6 п. 10 р. I Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 №70, оскільки попри встановлену категоричну заборону, залишив зброю без нагляду тим самим не забезпечив її зберігання.

10.04.2025 судом оголошено перерву в підготовчому засіданні для надання доказів по справі до 15 травня 2025 року / т.1 а.с.229-231/.

15.05.2025 суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника позивача про виклик свідка ОСОБА_2 . Продовжено перерву у підготовчому засіданні для надання витребуваних документів до 27 травня 2025 року / т. 1 а.с. 248 -249/.

27.05.2025 суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника позивача про виклик свідків ОСОБА_3 та старшого інспектора відділення вибухотехнічної служби батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП капітана поліції Карнауха Сергія Станіславовича. У задоволенні клопотання представника позивача про виклик свідка ОСОБА_4 відмовив / т.2 а.с.7- 10/.

27.05.2025 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті / т.2 а.с. 7- 10/.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, наполягали на задоволенні позову.

Допитаний в судовому засіданні 24.06.2025 як свідок, позивач пояснив наступне /а.с.22, 24/.

З 07.11.2015 по 07.03.2025 проходив службу в органах Національної поліції.

Поліцейські БПОП (с) ГУНП, у тому числі позивач ОСОБА_1 , наказами ГУНП від 07.12.2024 № 619 о/с дск та від 09.12.2024 № 620 о/с дск були відряджені до ГУНП у Волинській області для виконання обов`язків на посадах командування, штабів та ротних тактичних груп батальйонів Зведеної бригади поліції при ГУНП у Волинській області під умовним найменуванням «Скеля», утвореної відповідно до наказу НПУ від 22.04.2024 № 426 дск (зі змінами), у складі оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах Волинської області.

Наказом ГУНП у Волинській області від 17.12.2024 № 1339 дск на поліцейських БПОП (с) ГУНП покладено виконання обов`язків на посадах стрілецького батальйону № 1 ЗБВ «Скеля».

02.02.2025 року приблизно о 23-00 командиром батальйону було оголошено «збір по тривозі» у зв`зку із виявленням підозрілих осіб і приблизно через 15 хвилин після оголошення збору він прибув до місця збору на службовому автомобілі «Mitsubishi L-200».

По дорозі в с.Кримне, біля цвинтаря, ОСОБА_1 помітив ОСОБА_2 , зупинившись, повідомив тому що оголошено «збір по тривозі», щоб останній сів до авто з метою негайного прибуття до місця збору особового складу підрозділу. ОСОБА_2 погодився, та на поставлене запитання звідки він йшов, повідомив, що гуляв. По дорозі до штабу вони не спілкувалися. Під час заїзду на територію базування батальйону за кермом автомобіля перебував позивач. Після прибуття запаркував службовий автомобіль «Mitsubishi L-200» та пішов у штаб, а ОСОБА_2 лишився у авто.

Стверджував, що під час зустрічі та спілкування із ОСОБА_2 у автомобілі ознак алкогольного сп`яніння у останнього не помітив. Все відбувалося швидко і діяти необхідно було швидко.

Зайшовши у штаб, запитав ОСОБА_5 чи потрібно виїздити мінометному розрахунку в склад якого входить: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , на що отримав позитивну відповідь.

Позивач повернувся бігом до автомобіля Mitsubishi L-200, повідомив ОСОБА_2 , щоб він їхав до бійців свого розрахунку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і висувались на вогневу позицію. Ключі знаходилися у замку запалення. ОСОБА_2 сів за кермо та поїхав близько 23:30-23:40. Сам ОСОБА_1 повернувся до штабу, де займався своїми обов`язками.

Про дорожньо-транспортну пригоду під керуванням ОСОБА_2 дізнався пізніше в ніч на 03.02.2025 після закінчення тривоги і повернення розрахунків до свого місця розташування.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, із підстав викладених у відзиві на позов.

Наголошував, що ОСОБА_1 не міг не знати про те, що ОСОБА_2 перебуває у стані сп`яніння, оскільки у поясненнях, наданих ОСОБА_2 останній зазначив, що перебуваючи у кафе «Вікінг» спочатку вжив приблизно 300 грам віскі.

В подальшому при поверненні додому ОСОБА_2 ніс з собою пляшку віскі, яку останньому дав незнайомець у кафе «Вікінг».

І саме в цей час ОСОБА_1 перебуваючи у службовому автомобілі «Mitsubishi L-200» зустрів його та повідомив, щоб ОСОБА_2 негайно сів до машини, після чого сказав сісти за кермо службового автомобіля Mitsubishi L-200, який в подальшому потрапив у ДТП.

Також відповідач звертав увагу суду, що в ході перегляду відеозаписів з камер відеонагляду за місцем розташування батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Полтавській області та відеоматеріалів з портативних відеореєстраторів поліцейських, які надані СПД № 3 (с. Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 зафіксований на відеозаписі без автоматичної вогнепальної зброї яку він мав отримати під час відрядження, чим порушив, в тому числі вимоги пп. 2 п. 6, пп.6 п. 10 р. I Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 №70, оскільки попри встановлену категоричну заборону, залишив зброю без нагляду тим самим не забезпечив її зберігання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі документальні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 з 07.11.2015 по 07.03.2025 проходив службу в органах Національної поліції України.

Поліцейські БПОП (с) ГУНП, у тому числі позивач ОСОБА_1 , наказами ГУНП від 07.12.2024 № 619 о/с дск та від 09.12.2024 № 620 о/с дск були відряджені до ГУНП у Волинській області для виконання обов`язків на посадах командування, штабів та ротних тактичних груп батальйонів Зведеної бригади поліції при ГУНП у Волинській області під умовним найменуванням «Скеля», утвореної відповідно до наказу НПУ від 22.04.2024 № 426 дск (зі змінами), у складі оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах Волинської області.

Наказом ГУНП у Волинській області від 17.12.2024 № 1339 дск на поліцейських БПОП (с) ГУНП покладено виконання обов`язків на посадах стрілецького батальйону № 1 ЗБВ «Скеля».

Під час відрядження (несення служби) поліцейські та їхні розрахунки були розміщені (розквартировані) в різних місцях і помешканнях району перебування для проживання, відпочинку, харчування, вирішення побутових проблем та зберігання закріпленої за ними зброї.

02.02.2025 року приблизно о 23-00 командиром батальйону було оголошено «збір по тривозі» у зв`зку із виявленням підозрілих осіб у зоні відповідальності Зведеної бригади.

Приблизно через 15 хвилин після оголошення збору позивач ОСОБА_1 вирушив до місця збору на службовому автомобілі «Mitsubishi L-200», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні).

По дорозі до місця збору по тривозі, в селі Кримне, біля цвинтаря, ОСОБА_1 помітив ОСОБА_2 і зупинившись, повідомив тому що оголошено «збір по тривозі», щоб останній сів до авто з метою негайного прибуття до місця збору.

По дорозі до штабу вони не спілкувалися. Під час заїзду на територію базування батальйону за кермом автомобіля перебував позивач. Після прибуття до штабу, позивач запаркував службовий автомобіль «Mitsubishi L-200» та пішов у штаб, а ОСОБА_2 лишився у авто.

Одразу після отримання у штабі від командира відповідні інструкції про виїзд розрахунків на бойові позиції, ОСОБА_1 повернувся бігом до автомобіля Mitsubishi L-200 та повідомив ОСОБА_2 , щоб він негайно їхав до бійців свого розрахунку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і щоб вони негайно висувались на вогневу позицію. Ключі знаходилися у замку запалення. ОСОБА_2 сів за кермо та поїхав близько 23:30-23:40. Сам ОСОБА_1 повернувся до штабу, де займався своїми обов`язками.

Наказуючи ОСОБА_2 разом із бійцями його розрахунку виїхати та зайняти бойову позицію, передаючи автомобіль «Mitsubishi L-200» у розпорядження (управління) ОСОБА_2 , заступник командира взводу №2 батальйону поліції особливого призначення ОСОБА_1 не перевіряв свого підлеглого ОСОБА_2 спеціальними приборами на стан алкогольного сп`яніння, оскільки під час спільної поїздки у автомобілі до штабу від села Кримне, будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 не спостерігалось, а ситуація вимагала негайних рішень і дій.

Виконуючи наказ командування, керуючи переданим в управління автомобілем «Mitsubishi L-200», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), ОСОБА_2 не справився із керуванням автомобілем та потрапив у ДТП за участю транспортного засобу «Mitsubishi» який злетів у кювет.

Дорожньо-транспортна пригода сталась 03.02.2025 близько 01:30 на автодорозі між населеними пунктами Кримне та Смолярі, Ковельського району, Волинської області за участю службового автомобіля Mitsubishi L200, д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), під керуванням інспектора взводу №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП капітана поліції ОСОБА_2 , який не оцінивши дорожню обстановку та не впоравшись із керуванням допустив перекидання автомобіля у кювет.

Згідно з актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного поліцейським ВРПП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, у зв`язку з ДТП та різьким запахом з порожнини рота алкоголю, було проведено огляд ОСОБА_2 за допомогою газоаналізатору «Drager» 6810 ARCD-0498.

Результат огляду на стан сп`яніння виявився позитивний 1,57 ‰ (проміле). Свідки до проведення огляду не залучались, оскільки проводилась безперервна відеофіксація на нагрудну бодікамеру № 0009. В графі «З результатами згоден» міститься підпис ОСОБА_2 .

За наслідками ДТП, з метою з`ясування вищезазначених обставин наказом ГУНП в Полтавській області від 03.02.2025 № 111 призначено проведення службового розслідування.

Матеріалами службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 свідомо передав керування інспектору взводу № НОМЕР_2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП капітану поліції ОСОБА_2 , оскільки останній у своїх поясненнях повідомив комісію, що до зустрічі із ОСОБА_1 в селі Кримне, біля цвинтаря, перебував у селі в кафе, де випив декілька чарок віскі, по дорозі йшов із пляшкою віскі у руці і тому ОСОБА_1 не міг не почути запах алкоголю від ОСОБА_2 та повинен був здогадатися що останній вживав алкоголь і перебуває у стані алкогольного сп`яніння /а.с.41 - 70 т.1/.

Однак, в подальшому ОСОБА_2 спростовувались надані комісії пояснення, як такі, що надані були під тиском командування і останній стверджував, що вживав алкоголь вже після ДТП,

Висновки службового розслідування в подальшому покладені в обгрунтування оспорюваних позивачем Наказів ГУНП в Полтавській області від 03.03.2025 №549 про його притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та від 07.03.2025 № 129 о/с, яким останнього звільнено зі служби в поліції /а.с.19 - 20, 216- 220 т.1./.

Досліджені у судовому засіданні матеріали службового розслідування та інші документальні докази дійсно свідчать про перебування інспектора взводу №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП капітана поліції ОСОБА_2 03.02.2025 року о 03 годині 26 хвилин у стані алкогольного сп`яніння (1,57 0/00 (проміле) але до суду відповідачем не надано жодного прямого належно та допустимого доказу про перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння станом на 23:30-23:40 02.02.2025, а саме до моменту передавання автомобіля ОСОБА_1 під керування ОСОБА_2 .

Заперечуючи проти позову в цій частині, відповідач згідно висновків матеріалів службового розслідування та доводів у суді стверджує, що до зустрічі із ОСОБА_1 в селі Кримне, біля цвинтаря, ОСОБА_2 перебував у селі в кафе, де випив декілька чарок віскі, по дорозі йшов із пляшкою віскі у руці і тому ОСОБА_1 не міг не почути запах алкоголю від ОСОБА_2 та повинен був здогадатися що останній вживав алкоголь і перебуває у стані алкогольного сп`яніння, ґрунтуються на припущеннях відповідача та не підтверджуються жодними доказами.

Перевіряючи доводи відповідача про порушення капітаном поліції ОСОБА_1 вимог пп. 2 п. 6, пп.6 п. 10 р. I Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 №70, оскільки попри встановлену категоричну заборону, залишив зброю без нагляду тим самим не забезпечив її зберігання, суд встановив наступне.

07.12.2024 ОСОБА_1 видано ФОРТ-12 (Ж 0034), магазини 2 шт., набої 24 шт., автомат АК-74 (2553931), підсумок 1шт., магазин 4 шт., набої 120 шт. У відповідній графі мається підпис про отримання.

Пунктом 1 розділу VII Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженою наказом МВС від 11.10.2018 передбачено, що у разі відрядження поліцейських до інших населених пунктів з метою участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду для виконання службово-бойових завдань дозволено зберігання озброєння при поліцейських, за якими його закріплено.

Згідно картки № 115 обліку озброєння, затвердженої 07.12.2024 командиром БПОП (с) ГУНП ОСОБА_5 , за заступником командира взводу № 2 БПОП (с) ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 , 07.12.2024 на виконання наказу ГУНП від 07.12.2024 № 619 о/с дск, у зв`язку із відрядженням, закріплено дві одиниці зброї, а саме «ФОРТ-12» (Ж 0034) та АКФ-74 (2553931, 1983 р.в.).

Разом з цим, матеріалами службового розслідування, доказами наявними у матеріалах справи фактів пошкодження, втрати, передачі іншим особам зброї або боєприпасів закріпленої за заступником командира взводу № 2 БПОП (с) ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 , не встановлено.

Отже, аргументи відповідача про порушення ОСОБА_1 вимог пп. 2 п. 6, пп.6 п. 10 р. I Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 №70 є безпідставними.

Судом досліджено службову характеристику капітана поліції ОСОБА_1 , відповідно до якої ОСОБА_1 за час проходження служби в ГУНП зарекомендував себе з позитивного боку.

Відповідно застосування до позивача дисціпланарного стягнення у вигляді звільнення з займаної посади і служби в поліції є неспівмірним та необґрунтованим.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі Закон №580-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Частиною першою статті 18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частинами першою, другою статті 19 Закону №580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини першої статті 77 Закону).

Закон України від 15.03.2018 №2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" набрав чинності 07.10.2018.

Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут), цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

За змістом пунктів 1, 3, 4, 6, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

У силу пунктів 6, 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту закріплено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком у силу статті 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За приписами частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється (частина п`ята статті 13).

Як обумовлено частинами першою та другою статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Разом із тим, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

У відповідності до приписів статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок №893).

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №893 визначено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Судом встановлено, що за матеріалами службового розслідування, капітану поліції ОСОБА_1 інкриміновано сукупність дисциплінарних проступків, які полягають у порушенні службової дисципліни та присяги Поліцейського, зокрема порушення вимог п.1 ч.1 ст. 18 Закону України про Національну поліцію», п.п. 1,2,13 ч.3 ст. 1 п.п. 7,8 ч.1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VII, абз 8 ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ, пп.г п.2.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306, пп 2 п.6, пп 6 п.10 р.І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС від 07.09.2017 №757, що виразилось у передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не інформування керівника про факт порушення службової дисципліни з боку ОСОБА_2 , не вжитті заходів для припинення порушення ОСОБА_2 , неналежному контролі за дотриманням підлеглими службової дисципліни, невжитті заходів для припинення службової дисципліни, залишення зброї без нагляду та виїзді 02.02.2025 на автомобілі «Mitsubishi» без заповненого дорожнього листка.

На підставі висновку службового розслідування Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області прийнято наказ "Про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності " від 03.03.2025 №549 в частині яка стосується звільнення капітана поліції ОСОБА_1 та наказ від 07.03.2025 №129 о/с "По особовому складу"; про звільнення ОСОБА_1 зі служби.

Суд наголошує, що притягненню до дисциплінарної відповідальності повинно передувати встановлення факту невиконання (неналежного виконання) особою рядового і начальницького складу обов`язків або вчинення ним дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення повинен обиратись з врахуванням характеру та обставин вчиненого проступку, його наслідків, попередньої поведінки, кваліфікації тощо та бути співмірним дисциплінарному проступку.

Отже, висновок службового розслідування має містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Разом з цим, судом встановлено, що матеріали службового розслідування та надані сторонами документальні докази жодним чином не підтверджують вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного порушення, що виразилося у передачі ним керування транспортного засобу ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Матеріали справи містять лише факт перебування інспектора взводу №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП капітана поліції ОСОБА_2 03.02.2025 року о 03 годині 26 хвилин у стані алкогольного сп`яніння (1,57 0/00 (проміле), проте, не містять доказів про перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння станом на 23:30-23:40 02.02.2025, а саме до моменту передавання автомобіля ОСОБА_1 під керування ОСОБА_2 .

Також, як було зазначено раніше, судом досліджено та перевірено доводи відповідача про порушення ОСОБА_1 вимог пп. 2 п. 6, пп.6 п. 10 р. I Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 №70, а саме залишення зброї без нагляду, та з`ясовано, що матеріали службового розслідування не містять фактів пошкодження, втрати, передачі іншим особам зброї або боєприпасів закріпленої за заступником командира взводу № 2 БПОП (с) ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 , а тому є безпідставними.

Отже, враховуючи викладені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку відповідачем беззаперечно не доведений, а тому підстави для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби не можуть бути визнані судом достатніми.

Відтак, Головне управління Національної поліції в Полтавській області приймаючи наказ "Про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності " від 03.03.2025 №549 в частині яка стосується звільнення капітана поліції ОСОБА_1 та наказ від 07.03.2025 №129 о/с "По особовому складу"; про звільнення ОСОБА_1 зі служби, діяло не на підставі, не в межах та не у спосіб, передбачені чинним законодавством, а спірні накази відносно позивача не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленими в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, порушують права та законні свободи позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідних наказів.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки позивача звільнено з посади заступника командира взводу №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) Головного управління Національної поліції в Полтавській області, то він підлягає поновленню на посаді заступника командира взводу №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) Головного управління Національної поліції в Полтавській області або на посаді, що є рівнозначною посаді заступника командира взводу №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

У силу частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

У даних правовідносинах суд вважає за доцільне застосувати вищевказану норму КЗпП України, оскільки норми спеціального Закону не містять положень які регулювали б це питання.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

За змістом пункту 2 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24.12.1999 №13" зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

На необхідності застосування до спірних відносин приписів Постанови №100 під час обчислення поліцейському середнього заробітку за вимушений прогул звернув увагу Верховний Суд у постанові від 15.04.2025 у справі №140/8778/23.

У матеріалах справи наявна довідка ГУНП в Полтавській області від 24.03.2025 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , зі змісту якої суд встановив, що позивачу за січень 2025 року нараховане та виплачене грошове забезпечення у розмірі 28236,97 грн, а за лютий 2025 року 28236,97 грн /т. 1. а.с. 222 зв/.

Таким чином, середньоденний розмір грошового забезпечення позивача на дату звільнення з урахуванням наведених вище приписів Постанови №100 становитиме 957,18 грн (28269,97 +28236,97): 59 днів.

Відповідно до кількості календарних днів, що минули за час вимушеного прогулу позивача, стягненню на його користь підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 березня 2025 року по 21 жовтня 2025 року в розмірі 223022,94 грн (сума вказана без утримання податку та інших обов`язкових платежів).

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Окрім того, оскільки суд ухвалив рішення про поновлення позивача на посаді та стягнення на його користь заробітної плати (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу, суд вказує, що пунктами 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

А тому, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника командира взводу №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) Головного управління Національної поліції в Полтавській області, або на посаді, що є рівнозначною посаді заступника командира взводу №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) Головного управління Національної поліції в Полтавській області та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 28236,97 грн належить допустити до негайного виконання.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач від сплати судового збору звільнений.

Відповідач доказів понесення судових витрат суду не надав.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Тож підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Матвійчука Юліана, буд.83, м. Полтава, 36014, код ЄРДПОУ 40108630) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області "Про неналежне виконання службових обов`язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності " від 03.03.2025 №549 в частині щодо звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 07.03.2025 №129 о/с "По особовому складу" про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з посади заступника командира взводу №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Поновити ОСОБА_1 на службі в Головному управлінні Національної поліції в Полтавській області на посаді заступника командира взводу №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) Головного управління Національної поліції в Полтавській області, або на посаді, що є рівнозначною посаді заступника командира взводу №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 03 березня 2025 року по 21 жовтня 2025 року в розмірі 223022,94 грн ( двісті двадцять три тисячі двадцять дві гривні 94 копійки).

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника командира взводу №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) Головного управління Національної поліції в Полтавській області, або на посаді, що є рівнозначною посаді заступника командира взводу №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) Головного управління Національної поліції в Полтавській області та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 28236,97 грн (двадцять вісім тисяч двісті тридцять шість гривень 97 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.10.2025.

Суддя С.С. Бойко