Справа № 460/4920/25
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань призначення експертизи
30 жовтня 2025 року м. Рівне №460/4920/25
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Ясковець О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
представника позивача (за зустрічним позовом - представника відповідача) Іващук Т.М.,
відповідача (за зустрічним позовом - позивача) ОСОБА_1
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-почеркознавчої експертизи у справі за позовом Головного управління ДПС в Рівненській області про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Головне управління ДПС в Рівненській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 5074, 58 грн.
Ухвалою суду від 26.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 17.04.2025 зустрічний позов залишено без руху.
Ухвалою суду від 19.05.2025 прийнято до спільного розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення у справі №460/4920/25.
Ухвалою суду від 12.09.2025 перейдено до розгляду справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.10.2025.
В судовому засіданні 02.10.2025 розгляд підготовчого судового засідання відкладено до 13.10.2025.
Ухвалою суду від 13.10.2025 відкладено підготовче засідання у справі №460/4920/25 на 30 жовтня 2025 року.
Вказане клопотання ОСОБА_1 підтримав у судовому засіданні 30.10.2025.
Представник Головного управління ДПС у Рівненській області у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи просив відмовити.
Дослідивши доводи сторін та матеріали справи в межах розгляду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 102 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.
При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, зокрема, ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до вимог статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні: податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Так, згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п.п. 59.1, 59.5 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 58.3 статті 58 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до п. 6 Розділу IV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610 податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІТС з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
З вищенаведеного змісту первісного позову та положень законодавства, які регулюють спірні правовідносини, вбачається, що предметом дослідження та встановлення у цій справі будуть, зокрема, фактична наявність суми боргу та дотримання законодавчих вимог саме до податкового (контролюючого) органу щодо надіслання податкової вимоги та податкового повідомлення-рішення.
Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Отже судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду та у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
За усталеною практикою Верховного Суду, викладену у постановах від 19.02.2019 (справа №807/495/17), від 03.02.2022 (справа №560/4343/19), від 14.02.2022 (справа №826/9711/17)), предметом доказування у справах про стягнення податкового боргу є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку, зокрема: наявність узгодженого грошового зобов`язання; складові основної суми боргу, штрафних (фінансових) санкцій, пені; підстави виникнення податкового боргу; момент його виникнення; встановлення факту сплати (несплати) податкового боргу в добровільному порядку; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в порядку, встановлених ПК України.
На думку суду, предметом дослідження даної справи, є зокрема, дотримання контролюючим органом вимог ст. 42, 58, 59 Податкового кодексу України в частині направлення платнику податків податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги та факт узгодженості грошового зобов`язання, який за висновком Верховного Суду полягає в установленні факту оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання (чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження), а також факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання протягом строків, визначених законодавством.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи, відсутня необхідність у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право.
Крім того, до повноважень адміністративних судів не віднесено питання встановлення факту підроблення документів.
Також, ОСОБА_1 не наведено обґрунтування яким чином проведення почеркознавчої експертизи спростує або підтвердить факт порушення ним податкового законодавства.
Зокрема, слід зазначити, що сторони у справі надали свої пояснення з приводу спірних питань і дані обставини підлягають оцінці на предмет їх відповідності нормам законодавства та, на переконання суду, можуть бути встановлені без проведення відповідної експертизи.
Суд вважає, що призначення у справі недоцільної експертизи та зупинення провадження у справі за відсутності достатніх підстав, порушує розумні строки тривалості судового провадження, що, в свою чергу, є порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і, як наслідок, - права сторони на ефективний засіб юридичного захисту своїх прав у національному органі.
Враховуючи, що у клопотанні ОСОБА_1 про призначення експертизи відсутні належні обґрунтування необхідності призначення експертизи, на переконання суду, дослідження та встановлення обставин, які входять до предмета доказування у даній справі не потребує спеціальних знань експерта.
При цьому також слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).
Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.).
На підставі наведеного, суд не вбачає підстав для призначення у справі експертизи та зупинення провадження у справі, а відтак клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-почеркознавчої експертизи, є необґрунтованим та безпідставним, відповідно, таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 72, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-почеркознавчої експертизи у справі №460/4920/25 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 03.11.2025

Суддя С.А. Борискін