Справа № 120/8985/25
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 листопада 2025 р. Справа № 120/8985/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить:

- визнати протиправним рішення гарнізонної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв щодо молодшого сержанта ОСОБА_1 , що оформлене довідкою від 09.05.2025 № 1358;

- зобов`язати гарнізонну військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) повторно розглянути питання щодо визначення причинно-наслідкового зв`язку захворювань молодшого сержанта ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що наведені висновки гарнізонної ВЛК про причинний зв`язок захворювання з проходженням військової служби суперечить медичним документам та фактичним обставинам, а захворювання, яке виникло у нього, повинно охоплюватися наступним формулюванням: "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", що підтверджується підпунктом 1 пункту 4 глави 12 Розділу ІІІ Положення № 441 та наданими документами.

Ухвалою суду від 04.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

21.07.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зокрема зазначає, що на ОСОБА_1 була заведена картка обстеження та медичного огляду. Огляди були проведені, передбачені Положенням №441, обов`язковими спеціалістами: терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом, а також додатково проведено огляд дерматовенерологом, стоматологом, психіатром та травматологом. При цьому, позивачем не надано жодної медичної документації, яка свідчила б що захворювання виникли (розвилось) під час його участі у захисті Батьківщини.

Відповідач зауважує, що до складу ВЛК входять лікарі, які мають медичну освіту, відповідний фах та категорію, голова ВЛК окрім того, має досвід роботи з питань проведення медичного огляду та пройшов спеціальну підготовку та отримав спеціалізацію з військово-лікарської експертизи. У зв`язку з чим рішення про придатність до військової служби приймається з огляду на спеціальні знання в галузі медицини та відповідний досвід. А питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби, встановлення причинного зв`язку за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії.

Крім того, постанова ВЛК у формулюванні «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» приймається щодо військовослужбовців Держприкордонслужби за наявності в них медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях». Однак, захворювання позивача етіопатогенетично не дозволяють віднести та не підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях. У зв`язку з чим підстави для винесення причинного зв`язку захворювань із захистом Батьківщини у ВЛК були відсутні, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими і безпідставними.

21.07.2025 представником позивача подано відповідь на відзив, в якій вказано про безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві на позов та зазначено про те, що у відповідача були всі підстави та документи для встановлення причинного зв`язку захворювання позивача та для формування законного висновку, що захворювання: «ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».

23.07.2025 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вказано, що військово-лікарська комісія прийняла рішення, щодо встановлення причинного зв`язку захворювань з проходженням служби, оскільки позивачем не надано, жодної медичної документації, яка свідчила б що його захворювання виникли (розвились) під час його участі у захисті Батьківщини або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, також підтверджуючих документів про звернення за медичною допомогою з приводу виявлених захворювань під час виконання зазначених заходів позивачем ні під час проведення медичного огляду ВЛК, ні до позовної заяви додано не було, навпаки надана медична документація свідчить, що захворювання були діагностовані вперше у позивача у липні-серпні 2023 року, тобто фактично майже після 10 (десяти) місяців після завершення прийняття участі у бойових діях.

Відповідач вважає, що постанова гарнізонної ВЛК оформлена у відповідності до вимог Положення №441, причинний зв`язок захворювань встановлено вірно.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Позивача наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 24.03.2022 № 131-ОС з 24.03.2022 року зараховано у списки особового складу військової частини НОМЕР_3 та на всі види забезпечення (посада ст. кухар).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_4 № 1449 від 05.08.2022, видана молодшому сержанту ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні захисту національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 25.06.2022.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_5 № 12/3266 від 29.09.2022, видана молодшому сержанту ОСОБА_1 молодшому інспектору прикордонної служби 1 категорії - старшому кухарю відділення тилового забезпечення НОМЕР_6 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач дійсно приймав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії в Донецькій та Луганській областях, з 30.06.2022 по 16.10.2022.

Позивач на підставі направлення на медичний огляд до військово-лікарської комісії Одеського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України від 07.05.2025 №13/19867/25-Вн за підписом начальника НОМЕР_6 прикордонного загону проходив обстеження.

При медичному огляді на позивача було заведено медичну карту обстеження та медичного огляду та військовослужбовець оглянутий наступними лікарями спеціалістами: терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом, дерматовенерологом, стоматологом, психіатром та травматологом. Проведено ЕКГ-дослідження та рентген органів грудної клітки.

Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 09.05.2025 проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), що підтверджується довідкою від 09.05.2025 №1358 та встановлено наступне:

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва):

Анкілозучючий спондиліт асоційований з HLA-B27, центральна форма. хронічний перебіг з переважним ураженням грудного та поперекового відділу хребта, розповсюдженим остеохондрозом хребта з помірним порушенням функції, двобічний коксартроз ІІ ст. з помірним порушенням функції, двобічний гонартроз ІІ ст. з помірним порушенням функції. Двобічний сакроіліїт, Rg ІІ стадія. Варикозне розширення вен лівої нижньої кінцівки, ХВН С2 з незначним порушенням кровообігу та функції. Короткозорість обох очей ст. в 2.5Д. Складний короткозорий астигматизм правого ока ст. в 1.0Д при гостроті зору з корекцією 0.8. Короткозорість лівого ока ст. в 2.0Д. Складний короткозорий астигматизм лівого ока ст. в 0.75Д при гостроті зору з корекцією 0.8. Часткова вторинна адентія верхньої щелепи. Застаріле пошкодження ПХЗ часткове та медіального меніска з помірним порушенням функції. Хронічна вертеброгенна цервіколюмбалгія, період нестійкої ремісії з незначним порушенням функції.

Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Віддалені наслідки травми (1996 р.) забою тазу та відкритого перелому кісток лівої гомілки, операції (1996 р.) МОС апаратом зовнішньої фіксації у вигляді: консолідованих переломів, зміцнілих рубців шкіри та вкорочення лівої нижньої кінцівки на 1.5 см.

Травма, НІ, не пов`язана з проходженням військової служби.

Постановою ВЛК, оформленою довідкою від 09.05.2025 №1358, на підставі статті: 60-б; 61-б; 64-б; 42-б; 23-в; графи ІІ Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби, графи Таблиці додаткових вимог, ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби в органах (підрозділах) забезпечення, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах технічного, матеріального, медичного та інших видів забезпечення, охорони.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України із скаргою про перегляд вищевказаної постанови.

10.06.2025 Центральною військово-лікарською комісією Державної прикордонної служби України листом № 13.1/44236-25-Вих надано відповідь та повідомлено, що постанова гарнізонної ВЛК ОВМКЦ ДПСУ №1358 від 09.05.2025 є чинною, оформлена у відповідності до вимог Положення, причинний зв`язок захворювань встановлено вірно. ЦВЛК ДПСУ не вбачає підстав щодо скасування постанови гарнізонної ВЛК ОВМКЦ ДПСУ №1358 від 09.05.2025 та ініціювання повторного медичного огляду.

Оскільки на думку позивача постанова гарнізонної ВЛК №1358 від 09.05.2025, в частині причинного зв`язку захворювання підлягає скасуванню, він звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третя статті 1 Закону).

Згідно з частинами першою-третьою, шостою статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Видом військової служби є зокрема військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно із частинами шостою, тринадцятою, чотирнадцятою статті 2 Закону № 2232-XII, одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до статті 70 Закону України Основи законодавства України про охорону здоров`я військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України. Медичний огляд проводиться ВЛК зокрема з метою визначення придатності військовослужбовців до військової служби. Медичний огляд ВЛК проводиться в кабінетах, оснащених згідно з переліком лікарських засобів, виробів медичного призначення та господарського майна, необхідного для оснащення кабінетів для проведення медичного огляду ВЛК.

Порядок проведення військово-лікарськими комісіями (далі - ВЛК) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) медичного огляду громадян призовного віку; військовозобов`язаних, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах (далі - ВВНЗ); військовослужбовців Держприкордонслужби та членів їхніх сімей; осіб, звільнених з військової служби Держприкордонслужби та військових частин прикордонних військ СРСР та їх органів управління, дислокованих на території України; військовослужбовців Держприкордонслужби та працівників Держприкордонслужби, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I, II груп патогенності; військовослужбовців Держприкордонслужби, які проходять військову службу на кораблях, катерах та суднах забезпечення Морської охорони Держприкордонслужби; льотного складу та авіаційного персоналу Держприкордонслужби, з метою визначення їх придатності за станом здоров`я до військової служби (роботи за фахом), встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) з проходженням військової служби та встановлення причинного зв`язку, захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), які призвели до смерті військовослужбовців Держприкордонслужби, визначається Положенням про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом МВС України № 441 від 25.06.2024, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1089/42434 від 18.07.2024 (далі - Положення № 441).

Відповідно до пункту 2 розділу І Положення № 441:

медичний огляд - огляд, який проводять ВЛК, ЛЛК Держприкордонслужби, включає вивчення та оцінку стану здоров`я та фізичного розвитку особи на момент огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за відповідним рівнем освіти та військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з прийняттям письмової постанови;

придатність до військової служби - стан здоров`я та фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, посадовими інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності в Держприкордонслужбі в мирний час та особливий період.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Положення № 441 основними завданнями ВЛК є:

організація та проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;

оцінка результатів медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;

визначення ступеня придатності військовослужбовців Держприкордонслужби до військової служби;

визначення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) військовослужбовців Держприкордонслужби, осіб, звільнених з військової служби Держприкордонслужби, з проходженням військової служби;

опрацювання пропозицій, методичних рекомендацій щодо проведення медичного огляду, вимог до фізичного розвитку, стану здоров`я, індивідуальних психофізіологічних особливостей військовослужбовців Держприкордонслужби, кандидатів на військову службу в Держприкордонслужбі та їх інтегрування в практичну площину проведення ВЛК.

Пунктом 2 розділу ІІ Положення № 441 визначено, що для виконання завдань, визначених у пункті 1 цього розділу, у Держприкордонслужбі створюються: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК), постійно та тимчасово діючі позаштатні гарнізонні та госпітальні ВЛК закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби, а також постійно діючі ЛЛК.

Відповідно до пункту 3, 4 розділу ІІ Положення № 441 ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК приймають постанови, які оформлюються свідоцтвом про хворобу (додаток 1), довідкою військово-лікарської комісії (лікарсько-льотної комісії) (додаток 2), протоколом засідання ВЛК (ЛЛК) з визначення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) (додаток 3). Строк оформлення ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК свідоцтва про хворобу становить не більше 5 робочих днів із дня завершення медичного огляду.

У прийнятті постанов ЦВЛК, ВЛК та ЛЛК є незалежними. У своїй роботі вони керуються Законами України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цим Положенням, а також іншими нормативно-правовими актами з питань діяльності ЦВЛК, ВЛК та ЛЛК.

Пунктом 5 розділу ІІ Положення № 441 ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК приймають постанови, у тому числі на виїзних засіданнях, а у випадках, якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця Держприкордонслужби направлено в порядку, установленому законодавством, його хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) перешкоджає йому прибути до ВЛК, ЛЛК для проведення медичного огляду з метою визначення потреби в тривалому лікуванні - дистанційно.

Документація, яка створюється (заповнюється) в процесі медичного огляду, ведеться в паперовій або електронній формі. Документування в електронній формі проводиться із застосуванням електронного підпису, електронної печатки та електронної позначки часу.

До електронних документів, підписаних (погоджених) із застосуванням електронного підпису або засвідчених електронною печаткою, вимагати відтворення візуального підпису або відбитка печатки незалежно від особливостей оформлення експертних документів не допускається.

Члени ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.

Доброчесність є одним з визначальних принципів військовослужбовців Держприкордонслужби, державних службовців, працівників, які є членами ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК. Їх діяльність спрямована на забезпечення національних інтересів України під час виконання завдань та функцій держави, сприяння та реалізації прав та законних інтересів людини і громадянина, підтримання позитивного іміджу держави та Держприкордонслужби.

До доброчесної поведінки відноситься: пріоритет службових інтересів, компетентність, прозорість, нерозголошення конфіденційної інформації (конфіденційність), коректність та ввічливість.

Пріоритет службових інтересів передбачає виявлення абсолютної відданості державним інтересам країни, свідоме підпорядкування власних інтересів суспільним вимогам та державним пріоритетам, обов`язок старанно діяти виключно в інтересах служби (роботи).

Неупередженість - члени ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК мають діяти неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-якого громадянина або групи громадян, незалежно від своїх політичних, ідеологічних, релігійних та інших особистих поглядів чи переконань, зокрема: не вдаватися до дискримінації, виявляючи особливу прихильність чи віддаючи перевагу будь-кому; однаково рівно відноситися до всіх громадян; не допускати, щоб особиста упередженість або тиск збоку могли позначитися на об`єктивності зроблених оцінок i прийнятих рішень.

Компетентність включає сумлінне, своєчасне та результативне виконання службових обов`язків, наказів i розпоряджень керівництва, постійне підвищення професійної кваліфікації, досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Члени ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК повинні:

добросовісно, чесно та професiйно виконувати свої обов`язки;

постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності;

не ухилятися від прийняття рішень;

не допускати зловживань та неефективного використання державної власності;

знати вимоги нормативно-правових актів з питань ВЛК та застосовувати їх під час виконання обов`язків.

Коректність та ввічливість - у своїй поведінці члени ВЛК повинні дотримуватися правил коректності та ввічливості, прийнятних в українському суспільстві. Поведінка членів ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК не повинна провокувати виникнення конфліктних ситуацій.

Прозорість - члени ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК не повинні обмежувати доступ до інформації, що не є таємною чи конфіденційною. Члени ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК не повинні надавати будь-яку завідомо неповну або неправдиву інформацію з метою введення в оману.

Конфіденційність - члени ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина або будь-яку конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала відомою у зв`язку з виконанням ними своїх повноважень, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законом випадків.

Відповідно до п. 1 глави 3 розділу ІІ Положення №441 з метою проведення медичного огляду в Держприкордонслужбі утворюються:

постійно діючі ВЛК, ЛЛК;

тимчасово діючі ВЛК - для медичного огляду кандидатів на навчання у ВВНЗ, кандидатів на військову службу за контрактом.

Відповідно до п. 1 глави 4 розділу ІІ Положення №441 до постійно діючих ВЛК відносяться госпітальні (гарнізонні) ВЛК, які утворюються:

госпітальна ВЛК - у закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби. За клінічними профілями в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби може бути створено декілька госпітальних ВЛК;

гарнізонна ВЛК - при клініках амбулаторно-поліклінічної допомоги, поліклініках закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби.

На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладаються:

проведення медичного огляду, контрольного та повторного медичних оглядів осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;

проведення медичного огляду водолазів;

ведення книги протоколів засідань ВЛК, ЛЛК (додаток 4) та здавання її в архів;

контроль за повнотою та якістю проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення, строком проведення медичного огляду;

проведення разом із медичними спеціалістами військово-медичних клінічних центрів (клінічних госпіталів) та начальниками служб охорони здоров`я органів Держприкордонслужби, що перебувають у зоні відповідальності закладу охорони здоров`я Держприкордонслужби, аналізу визнання військовослужбовців Держприкордонслужби непридатними до військової служби, розробка пропозицій щодо поліпшення стану здоров`я військовослужбовців Держприкордонслужби, їх узагальнення та надання до ЦВЛК.

Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право:

приймати постанови відповідно до цього Положення;

за погодженням з керівниками органів Держприкордонслужби залучати до роботи на правах членів ВЛК медичних фахівців інших закладів охорони здоров`я (за згодою).

Відповідно до пунктів 7-8 глави 4 розділу ІІІ Положення №441 на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться картка обстеження та медичного огляду (додаток 15), при стаціонарному огляді - медична карта стаціонарного хворого.

Медичний огляд військовослужбовців Держприкордонслужби обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом, гінекологом (для жінок), а за медичних показань - лікарями інших спеціальностей.

Обов`язково здаються загальні аналізи крові та сечі, проводяться ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки; потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

Відповідно до пункту 2 глави 11 розділу ІІІ Положення № 441 рішення ВЛК, дії (бездіяльність) ВЛК органів Держприкордонслужби оскаржуються в ЦВЛК або судовому порядку.

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань, травми (поранення, контузії, каліцтва) у військовослужбовців Держприкордонслужби та осіб звільнених з військової служби Держприкордонслужби визначений главою 12 розділу ІІІ Порядку №441.

Так, п. 1, 2 глави 12 розділу ІІІ Порядку №441 визначено, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців Держприкордонслужби встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).

Причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) у військовослужбовців Держприкордонслужби при медичному огляді визначають постійно діючі госпітальні (гарнізонні) ВЛК, у складних випадках - ЦВЛК.

Пунктом 4 глави 12 розділу ІІІ Порядку №441 встановлено, що Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) приймаються в таких формулюваннях:

1) «Травма (поранення, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини» - якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) одержана під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії та флоту в роки Другої світової війни та участі в бойових діях, розмінуванні боєприпасів часів Другої світової війни, а також, при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера, судна забезпечення), екіпажу літака (вертольота), або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції Об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції (операції Об`єднаних сил) у період її проведення, під час безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України;

2) «Травма (поранення, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби» - якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) одержана за наявності обставин, передбачених частиною четвертою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», крім травм (поранень, контузій, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті 1 цього пункту;

при ураженнях, зумовлених дією ДІВ, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I, II груп патогенності, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова «Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби»;

5) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії та флоту в роки Другої світової війни та участі в бойових діях, розмінуванні боєприпасів часів Другої світової війни, а також при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера, судна забезпечення), екіпажу літака (вертольота), або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції Об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції (операції Об`єднаних сил) у період її проведення, під час безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова ВЛК у формулюванні «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» приймається щодо військовослужбовців Держприкордонслужби за наявності в них медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №2232-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

В спірному випадку судом встановлено, що на підставі направлення начальника НОМЕР_6 прикордонного загону за № 13/19867/25-Вн від 07.05.2025 гарнізонною військово-лікарською комісією при Одеському військово-медичному клінічному центрі (клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України проведено медичний огляд ОСОБА_1 для визначення придатності до військової служби у зв`язку з наявністю захворювання.

За результатами медичного обстеження позивача Одеським військово-медичним клінічним центром (клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України складено висновок у формі довідки гарнізонної військово-лікарської комісії за № 1358 від 09.05.2025. Так, в графі «Діагноз та постанова гарнізонної військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва)» зазначено:

"Анкілозучючий спондиліт асоційований з HLA-B27, центральна форма. хронічний перебіг з переважним ураженням грудного та поперекового відділу хребта, розповсюдженим остеохондрозом хребта з помірним порушенням функції, двобічний коксартроз ІІ ст. з помірним порушенням функції, двобічний гонартроз ІІ ст. з помірним порушенням функції. Двобічний сакроіліїт, Rg ІІ стадія. Варикозне розширення вен лівої нижньої кінцівки, ХВН С2 з незначним порушенням кровообігу та функції. Короткозорість обох очей ст. в 2.5Д. Складний короткозорий астигматизм правого ока ст. в 1.0Д при гостроті зору з корекцією 0.8. Короткозорість лівого ока ст. в 2.0Д. Складний короткозорий астигматизм лівого ока ст. в 0.75Д при гостроті зору з корекцією 0.8. Часткова вторинна адентія верхньої щелепи. Застаріле пошкодження ПХЗ часткове та медіального меніска з помірним порушенням функції. Хронічна вертеброгенна цервіколюмбалгія, період нестійкої ремісії з незначним порушенням функції.

Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Віддалені наслідки травми (1996 р.) забою тазу та відкритого перелому кісток лівої гомілки, операції (1996 р.) МОС апаратом зовнішньої фіксації у вигляді: консолідованих переломів, зміцнілих рубців шкіри та вкорочення лівої нижньої кінцівки на 1.5 см.

Травма, НІ, не пов`язана з проходженням військової служби.

На підставі статті: 60-б; 61-б; 64-б; 42-б; 23-в; графи ІІ Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби, графи Таблиці додаткових вимог: Придатний до військової служби в органах (підрозділах) забезпечення, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах технічного, матеріального, медичного та інших видів забезпечення, охорони.".

Утім позивач не погоджується із вищевказаним рішенням саме в частині формулювання причинного зв`язку захворювання як такого, що пов`язане з проходженням військової служби, а не пов`язане із захистом Батьківщини.

Свою незгоду позивач мотивує тим, що гарнізонна військово-лікарська комісія під час прийняття спірної постанови не врахувала всіх медичних показників щодо стану його здоров`я, а захворювання яке виникло повинно охоплюватися наступним формулюванням: "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", відповідно до пп. 1 п. 4 глави 12 розділу ІІІ Порядку №441.

При цьому представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 були надані всі документи для встановлення причинного зв`язку захворювання.

Оцінюючи наведені твердження позивача, суд, насамперед, наголошує, що під час розгляду по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення ВЛК, суд не може самостійно оцінювати підставність їх прийняття, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності постанови ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність постанови ВЛК лише з точки зору дотримання процедури її прийняття.

Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2022 року у справі № 160/7153/20 зазначив, що дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган під час ухвалення рішення може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за цих обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, у розглядуваній ситуації суд не може оцінювати спірну постанову ВЛК щодо формулювання причинного зв`язку захворювання позивача, оскільки вирішення такого питання імперативно віднесено Положенням № 441 до компетенції ВЛК, ЦВЛК під час проведення медичного огляду військовослужбовця.

Своєю, чергою, за висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 11 квітня 2025 року у справі № 480/278/23, невтручання в оцінку підстав прийняття висновку відповідача щодо встановлення причинного зв`язку захворювання зі смертю військовослужбовця на підставі медичних документів, для проведення якої потрібні спеціальні знання в медичній сфері, що виходить за межі необхідного дослідження щодо застосування норм матеріального права, не позбавляє суд обов`язку перевіряти дотримання процедури прийняття відповідного висновку ВЛК.

Суд з огляду на предмет, а, головне, підстави пред`явленого позивачем позову уважає, що вказаний висновок є застосовним до справи, яка розглядається, у контексті з`ясування дотримання ВЛК відповідної процедури, а саме щодо оцінки всіх обставин, медичних документів та інших доказів під час прийняття спірної постанови щодо встановлення причинного зв`язку захворювання позивача.

Суд зазначає, що законодавством регламентовано процедуру проведення військово-лікарської експертизи військовослужбовця військово-лікарською комісією. При цьому медичний огляд військовослужбовця повинен здійснюватися за методом індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби, тобто з урахуванням усіх медичних показників щодо стану здоров`я особи.

Медичний огляд позивача проводився з дотриманням вимог глави 4 розділу ІІІ Положення № 441.

Так, згідно картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 пройшов медичне обстеження в Одеському військово-медичному клінічному центрі (клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України такими спеціалістами: терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом, дерматовенерологом, стоматологом, психіатром та травматологом. Проведено ЕКГ-дослідження та рентген органів грудної клітки.

Суд відзначає, що відповідно до підпункту 5 пункту 4 глави 12 розділу ІІІ Положення № 441 постанова ВЛК у формулюванні «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» приймається щодо військовослужбовців Держприкордонслужби за наявності в них медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях.

Відтак, суд критично оцінює твердження представника позивача, що захворювання, яке виникло у позивача повинно охоплюватися формулюванням згідно підпункту 1 пункту 4 глави 12 розділу ІІІ Положення № 441, тобто, «Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини».

Отже, ключовим у питанні згаданого вище формулювання постанови ВЛК є наявність у військовослужбовця Держприкордонслужби медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють: 1) віднести або 2) підтверджують початок захворювання у такого військовослужбовця у період участі в бойових діях.

За змістом приписів пункту 1 глави 1 розділу ІІІ Положення № 441 лікарі під час проведення медичного огляду ознайомлюються, зокрема з іншими медичними документами, які надає військовослужбовець Держприкордонслужби.

Суд встановив, а сторони не заперечують тієї обставини, що під час медичного огляду позивач надав ВЛК усю медичну документацію, зокрема: виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2047 від 11.09.2024, №2119 від 18.09.2024, №2778 від 25.11.2024, №25707 від 18.10.2024, №751 від 13.03.2025. Також відповідачем взято до уваги і результат лабораторного дослідження, генетичний аналіз HLA-B27/HLA-B7 (якісне визначення) від 18.08.2023.

Відтак, всі медичні документи були враховані та оцінені гарнізонною ВЛК під час медичного огляду.

Судом встановлено, що зміст картки обстеження та медичного огляду позивача також відповідає змісту оскаржуваної довідки гарнізонної ВЛК за № 1358 від 09.05.2025.

Форма довідки гарнізонної ВЛК затверджена додатком 2 до Положення № 441.

Довідка гарнізонної ВЛК № 1358 від 09.05.2025 складена відповідно до вимог Положення № 441 та містить всі необхідні реквізити.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що довідка гарнізонної ВЛК № 1358 від 09.05.2025, відповідає вимогам Положення № 441 та складена у відповідності до додатку 2.

Що стосується рішення Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України, викладене у формі листа від 10.06.2025 № 13.1/44236-25-Вих, то суд звертає увагу на таке.

Згідно з пунктом 2 глави 2 розділу ІІ Положення № 441 ЦВЛК є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Держприкордонслужбі і здійснює методичне керівництво діяльністю ВЛК, ЛЛК органів Держприкордонслужби з питань проведення медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення.

Пунктом 7 глави 2 розділу ІІ Положення № 441 на ЦВЛК покладаються: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань, що стосуються покладених на ЦВЛК завдань; контроль, розгляд, затвердження, переогляд, скасування постанов постійно діючих ВЛК, ЛЛК, тимчасово діючих ВЛК.

Відповідно до пункту 11 глави 2 розділу ІІ Положення № 441 ЦВЛК перевіряє відповідність прийнятих ВЛК, ЛЛК постанов вимогам цього Положення на підставі звернень, до яких додаються оригінали медичних документів або належним чином завірені їх копії.

Згідно з пунктом 2 глави 11 розділу ІІ Положення № 441 рішення ВЛК, дії (бездіяльність) ВЛК органів Держприкордонслужби оскаржуються в ЦВЛК або судовому порядку.

За рішенням ЦВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

У разі визнання ЦВЛК звернення щодо перегляду (скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ЦВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на повторний або контрольний огляд ВЛК. ЦВЛК розглядає звернення на постанову ВЛК та приймає рішення в строки, визначені статтею 20 Закону України «Про звернення громадян». На повторний або контрольний медичний огляд особи, зазначені в пункті 1 розділу І цього Положення, направляються для проходження медичного огляду ВЛК в інший заклад охорони здоров`я Держприкордонслужби, ніж той, у якому проводився медичний огляд ВЛК, постанова якої скасована або оскаржується.

У разі визнання ЦВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

Постанови ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК оскаржуються в строки, визначені статтею 17 Закону України «Про звернення громадян».

Постанови ВЛК інших військових формувань, які винесені стосовно військовослужбовців Держприкордонслужби, підлягають обов`язковому розгляду ЦВЛК з прийняттям власної постанови.

У випадку скасування ЦВЛК постанови ВЛК, ЦВЛК приймає власну постанову. Постанова ЦВЛК оформляється в 4 примірниках. Перший примірник зберігається у ЦВЛК протягом 5 років з подальшим здаванням у Центральний архів Держприкордонслужби. Другий примірник направляється на адресу ВЛК, постанова якої скасована, із занесенням даних у книгу протоколів засідань ВЛК, ЛЛК та зберігається протягом 5 років з подальшим здаванням у Центральний архів Держприкордонслужби. Третій та четвертий примірники направляються на адресу органу Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовця. Третій примірник долучається до особової справи військовослужбовця, четвертий примірник видається військовослужбовцю начальником органу Держприкордонслужби чи начальником кадрового підрозділу.

В спірному випадку, позивач подав скаргу до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України про перегляд постанови гарнізонної ВЛК від 09.05.2025 № 1358.

За результатами розгляду скарги Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України листом від 10.06.2025 № 13.1/44236-25-Вих повідомила позивача, що постанова гарнізонної ВЛК від 09.05.2025 № 1358 оформлена відповідно до Положення, причинний зв`язок захворювань встановлено вірно. ЦВЛК ДПСУ не вбачає підстав щодо скасування постанови гарнізонної ВЛК від 09.05.2025 № 1358 та ініціювання повторно медичного огляду.

З огляду на зміст Положення № 441 ЦВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на повторний або контрольний огляд ВЛК лише у разі визнання ЦВЛК звернення щодо перегляду (скасування) постанови ВЛК обґрунтованою.

В листі від 10.06.2025 № 13.1/44236-25-Вих Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України надала оцінку обставинам, викладеним позивачем у скарзі, дійшла висновку про необґрунтованість такої скарги та надала відповідне роз`яснення.

Разом з тим, суд не надає оцінку рішенню Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України від 10.06.2025 № 13.1/44236-25-Вих, оскільки таке рішення не є предметом розгляду.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям, які закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд не перебирає на себе повноваження суб`єкта владних повноважень щодо встановлення діагнозів та прийняття висновків щодо придатності/непридатності до проходження військової служби, встановлення причинно-наслідкового зв`язку між захворюванням та службою.

Водночас суд звертає увагу, що позивач не заперечує той факт, що під час медичного огляду позивач надав ВЛК усю медичну документацію, зокрема: виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2047 від 11.09.2024, №2119 від 18.09.2024, №2778 від 25.11.2024, №25707 від 18.10.2024, №751 від 13.03.2025. Також відповідачем взято до уваги і результат лабораторного дослідження, генетичний аналіз HLA-B27/HLA-B7 (якісне визначення) від 18.08.2023; довідку військової частини НОМЕР_4 ДПС України №1449 від 05.08.2022 про участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей; довідку військової частини НОМЕР_5 №12/3266 від 29.09.2022 про участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в Донецькій та Луганській областях.

Відтак, постанова гарнізонної ВЛК від 09.05.2025 ґрунтується на тих документах, які подані позивачем під час медичного огляду. Зазначене підтверджується також наявністю підпису позивача у п. 11 картки обстеження та медичного огляду, яким він підтвердив, що інформацію щодо стану здоров`я надано у повному обсязі.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат з підстав, передбачених ст. 139 КАС України, не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 )

Суддя Віятик Наталія Володимирівна