Справа № 160/4587/25
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/4587/25
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2025р. у справі № 160/4587/25
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області визнання дій протиправними та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

12.02.2025р. ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі ГУ ПФУ в Житомирській області) про визнання дій протиправними та скасування рішення, за якою судом першої інстанції 21.02.2025р. відкрито провадження у справі №160/4587/25 та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що відповідач безпідставно відмовив йому у призначенні пенсії за віком, не зарахувавши при цьому до страхового стажу певні періоди його роботи, а тому просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 31.12.2024 року № 93 про відмову у призначенні пенсії за віком; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути звернення від 24.12.2024 року з урахуванням відомостей, що містяться у трудовій книжки колгоспника без номера, дата заповнення 15.09.1988 року, трудовій книжки без номера, дата заповнення 19.07.1977 року, трудовій книжки НОМЕР_1 , дата заповнення 01.07.2004 року, трудовій книжки без номера, дата заповнення 10.08.1987 року, а також архівних довідках від 08.10.2020 року № 826, від 03.05.2023 року №608, №609, №610, №611, №612, №613, від 16.12.2024 року № 1269, № 1270, №1271, від 19.12.2024 року №1293№ 1296, які видані комунальною архівною установою «П`ятихатський Трудовий архів».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2025р. у справі №160/4587/25 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач ГУ ПФУ в Житомирській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, за якою судом апеляційної інстанції, після залишення апеляційної скарги без руху та надання строку для усунення недоліків, 27.06.2025р., у зв`язку з усуненням недоліків апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції відкрито апеляційне провадження у справі №160/4587/25 і справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.

Відповідач ГУ ПФУ в Житомирській області, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 20.05.2025р. та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Позивач, правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що позивач 24.12.2024р. звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ в Житомирській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.

Рішенням Головного управління ПФУ в Житомирській області від 31.12.2024р. №93 відмовило позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Так, відповідач зазначив, що страховий стаж позивача становить: 11 років 08 місяців 24 дні та за доданими документами до страхового стажу не зарахований період роботи з 04.02.1983р. по 12.08.1983р. згідно записів трудової книжки від 19.07.1977, оскільки наявне виправлення дат запису та наказу на звільнення. Вищезазначений період роботи не врахований згідно архівної довідки № 609 від 03.05.2023р., оскільки відсутні відомості про звільнення, первинні документи відсутні. Не враховані записи № 9-12 трудової книжки від 19.07.1977р., оскільки порушено нумерацію сторінок трудової книжки, а саме: після 6 сторінки документу наявна 11 сторінка, 7-10 сторінки документу відсутні. Не врахований період роботи з 16.04.1994р. по 21.09.1994р. згідно записів трудової книжки колгоспника від 15.09.1980р., оскільки наявне виправлення дат наказів на прийняття та звільнення. До страхового стажу не враховані періоди роботи в колгоспі згідно архівних довідок № 610, № 611, № 612, № 613 від 03.05.2023р., оскільки по батькові особи зазначено неповністю.

Вважаючи протиправним рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся з позовом за захистом свого порушеного права.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV).

Положенням частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV №1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно із ст. 62 Закону № 1058-IV, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок №637), яким також визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Відповідно до пунктів 1, 2, 6 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 02.04.1975р. №310 «Про трудові книжки колгоспників» (в редакції від 15.08.1990р.), трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспу. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту прийняття їх у члени колгоспу. Всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974р. №162, до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, такі записи, про роботу в якості членів колгоспу - у тому разі, коли чинним законодавством передбачене зарахування цієї роботи в загальний трудовий стаж працівників. Передбачені цим пунктом записи вносяться до трудової книжки до занесення відомостей про роботу на даному підприємстві (п.2.17).

Таким чином, до стажу роботи зараховується робота, у тому числі, на підставі членства в колгоспах.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993р. №301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2018р. у справі №687/975/17.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що позивач не може бути відповідальною особою за формальні недоліки в оформленні та веденні трудової книжки та довідок, допущені посадовою особою роботодавців, і такі недоліки не можуть позбавляти позивача конституційного права на соціальний захист.

В свою чергу, обов`язок належного з`ясування й оцінки документів поданих для призначення пенсії лежить на органі Пенсійного фонду, який в свою чергу, у разі сумнівів щодо зарахування/незарахування певного страхового стажу відповідно до положень ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що ГУ ПФУ в Житомирській області безпідставно відмовило позивачу у зарахуванні певних періодів роботи до страхового стажу, який дає право на пенсію за віком, а тому винесене ГУ ПФУ в Житомирській області рішення від 31.12.2024р. № 93 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З метою захисту та відновлення порушеного права позивача суд першої інстанції обґрунтовано зобов`язав ГУ ПФУ в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.12.2024р. з урахуванням відомостей, що містяться у трудових книжках позивача та архівних довідках.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 20.05.2025р. в оскаржуваній частині у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2025р. у справі №160/4587/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Постанову виготовлено та підписано 28.10.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов