Справа № 380/19900/24
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань відстрочення виконання судового рішення

30 жовтня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові заяву представника відповідача про відстрочення виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

На розгляд суду надійшла заява, в якій заявник (відповідач) просить відстрочити виконання судового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 року до затвердження кошторису Центру пробації на 2026 рік та надходження відкритих асигнувань, до 01.03.2026 року.

В обґрунтування заяви посилається на те, що Державна установа «Центр пробації» Міністерства юстиції України є бюджетною неприбутковою установою у сфері управління Міністерства юстиції України. З метою забезпечення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 року по справі №380/19900/24 відповідач звернувся до Мін`юсту, як головного розпорядника коштів, із листом щодо внесення змін до кошторису та виділення додаткового фінансування по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» для виплати коштів за рішеннями судів. Зазначив, що у відповідь на вказаний лист Міністерство юстиції повідомило про неможливість внесення змін до кошторису, оскільки додаткове фінансування по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» у 2025 році не передбачене. Станом на 16.09.2025 року залишок коштів за по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» становить 0,00 грн, а кошти за іншими кодами економічної класифікації вже розподілені відповідно до затвердженого кошторису та планів використання. У зв`язку із цим, мотивуючи відсутністю коштів і неможливістю їх перерозподілу, вважає, що існують об`єктивні обставини, які істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання судового рішення у справі №380/19900/24.

Від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких викладено заперечення щодо вищевказаної заяви Державної установи «Центр пробації» про відстрочення виконання судового рішення.

Вирішуючи заяву, суд враховує наступне.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 року у справі №380/19900/24, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2025 року, позов ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зокрема:

- визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації» щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 31.01.2022 року, з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язано Державну установу «Центр пробації» (місцезнаходження: вул.Юрія Іллєнка, 81, м.Київ, 04050; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за період з 30.01.2020 року по 31.01.2022 року включно з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум;

- визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації» щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 30.01.2020 року по 31.01.2022 року грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні відпусток та одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язано Державну установу «Центр пробації» (місцезнаходження: вул.Юрія Іллєнка, 81, м.Київ, 04050; ) нарахувати ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення, з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та виплатити на її користь недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020-2021 роки (з урахуванням виплачених сум);

- зобов`язано Державну установу «Центр пробації» (місцезнаходження: вул.Юрія Іллєнка, 81, м.Київ, 04050; ) нарахувати ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за невикористані дні відпусток, виходячи з розміру грошового забезпечення, з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та виплатити на її користь недоплачену суму грошової компенсації за невикористані дні відпусток за період з 30.01.2020 року по 31.01.2022 року (з урахуванням виплачених сум);

- зобов`язано Державну установу «Центр пробації» (місцезнаходження: вул.Юрія Іллєнка, 81, м.Київ, 04050; ) нарахувати ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу при звільненні, виходячи з розміру грошового забезпечення, з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та виплатити на її користь недоплачену суму одноразової грошової допомоги при звільненні (з урахуванням виплачених сум);

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

30.09.2025 року Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи по справі.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч.2 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у ст.370 КАС України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Частиною 3 ст.378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

З аналізу вказаних положень слідує, що єдиною правовою підставою для відстрочення виконання судового рішення можуть бути виняткові обставини, які ускладнюють його виконання. Факт наявності таких обставин має підтверджуватись певними доказами, як це встановлено положеннями ст.ст.72-77 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, обов`язок доказування покладається на сторони, а тому кожна сторона повинна довести наявність тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 30.01.2020 року по справі №819/150/17, при розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання відстрочення не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися наміри боржника, що свідчать про його бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання судового рішення не звільняє боржника від його виконання, а лише відтерміновує його на певний час до настання певних обставин.

Обґрунтовуючи заяву, заявник зазначив, що у зв`язку із відсутністю достатнього та своєчасного фінансування витрат Державної установи «Центр пробації» на виконання судових рішень, остання звернулася до Міністерства юстиції України із заявою щодо фінансування витрат з виконання судових рішень. Однак, станом на дату подання цієї заяви, грошові кошти на виконання судового рішення по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» так і не були виділені.

Оцінюючи вказані аргументи, суд враховує, що вони не містять посилання на будь-які конкретні обставини або події, з настанням яких пов`язується неможливість виконати судове рішення, а без цього відстрочення виконання судового рішення буде просто дозволом на його невиконання, що суперечить цілям та завданням адміністративного судочинства та нівелює значення інституту судового захисту прав громадян.

Більше того, суд зазначає, що відповідач має можливість здійснити перерозподіл коштів між КЕКВ, подавши відповідні заяви до фінансового органу, однак у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт такого звернення.

Згідно усталеної судової практики Європейського суду з прав людини, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (зокрема, рішення від 08.11.2005 року у справі «Кечко проти України»).

До всього, відстрочення виконання рішення суду є правом суду і враховуючи відсутність доказів, які б свідчили про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, суд приходить висновку, що у задоволенні заяви представника відповідача про відстрочення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 року у справі №380/19900/24 належить відмовити.

Керуючись ст.ст.243, 248, 250, 256, 293-295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви представника відповідача про відстрочення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2025 року у справі №380/19900/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.