Справа № 640/30632/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Малого підприємства «Сніжинка» на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Малого підприємства «Сніжинка» до Міністерства юстиції України, третя особа: Яворівська міська рада Львівської області про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом Малого підприємства «Сніжинка» до Міністерства юстиції України, третя особа Яворівська міська рада Львівської області, про визнання протиправним та скасування наказу. Предметом позову у даній справі є визнання протиправним (незаконним) та скасування наказу Міністерства юстиції України від 01.10.2021 № 3491/5.

Справа № 640/30632/22 надійшла до Луганського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду м. Києва для розгляду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року прийнята адміністративна справа до провадження.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року закрито провадження у справі № 640/30632/21. Роз`яснено позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до суду цивільної юрисдикції.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду про закриття провадження у справі, МП «Сніжинка» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти нову постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у письмовому провадженні на 29.10.2025.

24.07.2025, під № 19008 до суду від сторони відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, виходив з того, що оскільки позовні вимоги в цій справі є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття фізичними особами права власності на спірне майно і можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб, цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права на об`єкт нерухомого майна, тобто, права цивільного, тому позов у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Натомість, апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції не врахував, що в даній справі підставами оскарження наказу Міністерства юстиції України №3491/5 від 01.10.2021 «Про задоволення скарги» було зокрема, порушення Мін`юстом встановленої процедури його прийняття, що із врахуванням висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 12.06.2024 у справі № 420/8202/23 свідчить про публічно-правову природу даного спору, а отже, такий належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

За нормами ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи в публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

У п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з наказом Міністерства юстиції України від 01.10.2021 № 3491/5 «Про задоволення скарги». Наявність права звернення до суду за захистом порушеного права позивач обґрунтував тим, що станом на дату прийняття наказу Міністерством юстиції України

від 01.10.2021 № 3491/5 «Про задоволення скарги», власником об`єкту нерухомого майна - єдиного майнового комплексу за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 371, у складі: споруди склад металів літ. «Г-1», приміщення вагової (вагон-домік) літ. «Д-1», приміщення складу (металевий склад) літ. «Ж-1», бетонна площадка І площею 3982,7 кв.м. з козловими кранами (розмірами 100*25), залізнична колія III довжиною 186,1 кв.м, вага автомобільна (ВПТА-60) IV, щодо яких вчинено реєстраційні дії, було саме Мале підприємство «Сніжинка».

У постановах від 29.05.2019 у справі № 826/9341/17, від 19.06.2019 у справі № 802/385/18-а, від 18.09.2019 у справі № 810/3711/18, від 12.02.2020 у справі № 1840/3241/18, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку стосовно непоширення юрисдикції адміністративних судів на спори, що виникають з правовідносин щодо визнання протиправними та скасування наказів Міністерства юстиції України, які є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття речових прав на нерухоме майно і можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб.

У постанові від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17, Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, відповідно до якого, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Виникнення спірних правовідносин у справі, що розглядається, зумовлено незгодою позивача з наказом Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги», яким скасовано рішення державного реєстроатора, яке стосувалось реєстрації права власності позивача на нежитлове приміщення.

При цьому, зі змісту позовних вимог та обставин, якими позивачка їх обґрунтовує, вбачається, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав у сфері саме публічно-правових відносин, оскільки подання цього позову спрямоване саме на поновлення порушених, на думку позивача, її майнових прав, а саме права власності на приміщення, хоча формально позивачем обрано спосіб захисту свої прав, шляхом обґрунтування вимог також з підстав порушення відповідачем процедури розгляду скарги іншої особи на рішення державного реєстратора (неповідомлення заінтересованих осіб), однак, наслідком оскарження спірного наказу, стане поновлення реєстраційних дій про реєстрацію за позивачем приміщення/майнового комплексу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень, є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Справи, предмет спору в яких, як і у справі, яка розглядається, пов`язаний із оскарженням наказів Мін`юсту стосовно скасування рішень суб`єктів державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, неодноразово розглядались Великою Палатою Верховного Суду і постановах від 19 червня 2019 року у справі №802/385/18-а, від 18 вересня 2019 року у справі №810/3711/18, від 12 лютого 2020 року у справі №1840/3241/18 висловлено правову позицію стосовно непоширення юрисдикції адміністративних судів на спори, що виникають з подібних правовідносин, а саме правовідносин щодо визнання протиправними та скасування наказів Міністерства юстиції України, які є похідними при вирішенні судом питань, що можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб.

За висновком колегії суддів, спір про скасування наказу Міністерства юстиції України, яким скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача. Участь Міністерства юстиції України в якості відповідача у спорі не змінює його цивільно-правового характеру, навіть у разі посилання на порушення процедури розгляду скарги, адже наслідки скасування такого наказу, полягатимуть у поновлення реєстраційних дій.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість її доводів та відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції не було встановлено порушення норм процесуального права судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, у її задоволенні необхідно відмовити, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Малого підприємства «Сніжинка» - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 02 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко