Справа № 639/3600/17
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 р.Справа № 639/3600/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанова К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Головного управління ДПС у Харківській області про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2025 по справі № 639/3600/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 16.07.2025 по справі № 639/3600/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Посадової особи Шевченківського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова Кайдалової Світлани Семенівни, Посадової особи Центральної ОДПІ м. Харкова Чернявської Алли Митрофанівни, Посадової особи Центральної ОДПІ м. Харкова Зайцева Юрія Олександровича,Посадової особи Головного управління Держпраці у Харківській області Петренко Олени Миколаївни, Посадової особи Головного управління Держпраці у Харківській області Гончарової Юлії Євгеніївни, Посадової особи Головного управління Держпраці у Харківській області Голуб Руслани Іванівни, Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області, Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, Судді Жовтневого районного суду м. Харкова Рубіжного Сергія Олексійовича, Державного казначейства України, Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання незаконним рішення, відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2025 року на Електронну пошту Київського районного суду м.Полтави надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанов Другого апеляційного адміністративного суду по справі №639/3600/17 згідно ст.378, 382, 382-1, 383 ККАС України.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 16 липня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання звіту Головного управління ДПС у Харківській області поданого до суду 01.07.2025 року та звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області поданого до суду 07.07.2025 року недійсними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства - відмовлено.

Прийнято та затверджено звіт Головного управління ДПС у Харківській області про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі № 639/3600/17 за позовом ОСОБА_1 .

Прийнято та затверджено звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі № 639/3600/17 за позовом ОСОБА_1 .

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 16.07.2025 по справі № 639/3600/17 скасовано.

Прийнято постанову, якою відмовлено у прийнятті звіту Головного управління ДПС у Харківській області про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі №639/3600/17.

Накладено на керівника Головного управління ДПС у Харківській області ОСОБА_2 штраф у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Половину штрафу в розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень стягнуто на користь ОСОБА_1 , іншу половину штрафу в розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) стягнути на користь Державного бюджету України.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області подати звіт до суду першої інстанції про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі №639/3600/17 протягом одного місяця з моменту отримання копії постанови.

Відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі №639/3600/17.

Накладено на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_3 штраф у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Половину штрафу в розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень стягнуто на користь ОСОБА_1 , іншу половину штрафу в розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) стягнути на користь Державного бюджету України.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт до суду першої інстанції про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 року та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2024 року у справі №639/3600/17 протягом одного місяця з моменту отримання копії постанови.

До Другого апеляційного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Харківській області надійшла заява про роз`яснення вказаної вище постанови суду апеляційної інстанції.

У поданій заяві відповідач просить роз`яснити резолютивну частину постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2025, а саме: просить роз`яснити постанову в частині визначення реквізитів сплати штрафу, накладеного на керівника Головного управління ДПС у Харківській області Селезня Владислава Вікторовича.

Суд, розглянувши заяву відповідача про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2025 р., дослідивши матеріали справи, вважає, що заява відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002 року, Ромашов проти України від 27.07.2004 року, Шаренок проти України від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Аналіз вищевказаної норми законодавства вказує, що судове рішення може бути роз`яснено, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Тобто, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Згідно з п. п. 1-3 ч. 5 ст. 246 Кодексу адміністративного судочинства України, однією із складових частин постанови суду є резолютивна частина, в якій зазначається висновок суду про задоволення адміністративного позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; розподіл судових витрат; строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року Про судове рішення в адміністративній справі, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Відтак, очевидним є те, що суд може роз`яснити рішення, яке підлягає виконанню та подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

При цьому, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визнання рішення незрозумілим процесуальний закон не визначає, але із його змісту слідує, що обґрунтування щодо незрозумілості має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 803/3805/15, від 25 квітня 2018 року у справі № 484/538/16-а, від 25 червня 2018 року у справі № 826/24294/15.

Суд зазначає, що в резолютивній частині постанови суду достатньо зрозуміло та чітко зазначено про стягнення на користь ОСОБА_1 половину штрафу в розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2025 є зрозумілою і додаткового роз`яснення не потребує, а викладені у заяві підстави для роз`яснення постанови суду є безпідставними.

Керуючись ст. ст. 229, 254, 292, 293, 294, 295, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Головного управління ДПС у Харківській області про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року по справі № 639/3600/17 -відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Спаскін О.А.
Судді Любчич Л.В. Присяжнюк О.В.

Повний текст ухвали виготовлений 31.10.2025.