Справа № 340/1311/25
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 340/1311/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 р. (суддя Притула К.М) в адміністративній справі №340/1311/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27 січня 2025 р. №41 про відмову у переведенні його на пенсію відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевести його з 21 січня 2025 р. на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723 "Про державну службу", п. п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VІІІ "Про державну службу", із визначенням розміру пенсії відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 17 січня 2025 р. № 7.22 - 22/03 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 17 січня 2025 р. № 7.22 - 22/04, які видані Кропивницькою митницею Державної митної служби України.

В обґрунтування позовних вимог вказувалось на те, що позивач з 07.04.2009 отримував пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ. З 13.02.2017 - перейшов на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 21 січня 2025 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, де він перебуває на обліку, із заявою про переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", та здійснення перерахунку з урахуванням довідок про складові заробітної плати державного службовця для призначення пенсії від 17.01.2025 за № 7.22-22/04 та № 7.22-22/03. Однак рішенням від 27 січня 2025 р. №41 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, прийнятому за результатом розгляду заяви позивача за принципом екстериторіальності, в переведенні пенсії відмовлено.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позовні вимоги задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції не враховано, що позивач вже отримував пенсію як державний службовець, тому підстави для перерахунку пенсії за довідками, які видаються для призначення пенсії, відсутні. Переведення позивача з пенсії за віком (Закон № 1058) на пенсію державного службовця (Закон № 889) є недоцільним.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, вказуючи на те, що жодна норма не встановлює обмеження на призначення пенсії згідно Закону України №889-VIII «Про державну службу» в залежності від того, чи призначалась вже пенсія по Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723 "Про державну службу". Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 25 травня 2023 р. у справі №580/3805/22.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.

ОСОБА_1 21 січня 2025 р. звернувся із заявою про переведення з пенсії за віком, що призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу». Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення №41 від 27 січня 2025 р. про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця.

Не погоджуючись із даним рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.

Задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявні умови для реалізації права на одержання пенсії державного службовця згідно із пунктом 12 розділу ХІ Закону №889-VIII та відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ. Законодавець не забороняє після призначення пенсії перейти з одного виду пенсії на інший або звернутись із заявою про переведення пенсії за іншим законом.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

01 травня 2016 р. набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 р., підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу» № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Тобто, за наявності у особи станом на 01 травня 2016 р. певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 р. на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Відповідач спірним рішенням у переведенні позивача на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723 "Про державну службу", п. п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VІІІ "Про державну службу" відмовив з тих підстав, що пенсію за віком відповідно до Закону №?3723-ХІІ йому вже було призначено, а проведення перерахунків пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців чинним законодавством не передбачене.

Питання правозастосування норм пенсійного законодавства в контексті реалізації особою права на повернення до виду пенсійного забезпечення, який їй уже було призначено у минулому, зокрема до пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-XІІ, після переведення на інший вид пенсії за нормами Закону № 1058-IV, досліджувалось Верховним Судом у справі №140/5363/24. У своїй постанові від 25 липня 2025 р. сформульовано наступний правовий висновок:

" чинне законодавство України не передбачає можливості повторного призначення пенсії державного службовця, яка вже була призначена раніше, а також не встановлює правового механізму її перерахунку у зв`язку зі зміною (збільшенням) складових заробітної плати. Визнання підпункту 1 пункту 2 розділу XI Закону №?889-VIII таким, що не відповідає Конституції України (рішення Конституційного Суду України від 23 грудня 2022 року №?3-р/2022), не надає особі безпосереднього права на перерахунок пенсії без наявності відповідного законодавчого врегулювання механізму такого перерахунку. До моменту внесення Верховною Радою України відповідних змін, якими буде унормовано порядок реалізації цього права, вимоги про переведення особи на пенсію державного службовця та її перерахунок не можуть вважатися обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню".

Колегія суддів, у свою чергу, звертає увагу, що метою подачі позивачем заяви про переведення його з пенсії за віком (Закон № 1058) на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" було здійснення перерахунку на підставі довідок про заробітну плату, які видаються для призначення пенсії (а.с.25). Неможливість здійснення такого перерахунку підтверджена наведеним вище рішенням суду касаційної інстанції. У свою чергу, переведення на пенсію державного службовця без здійснення такого перерахунку визнано відповідачем недоцільним, зважаючи на розмір пенсії у 10827,57 грн., яку отримує позивач на теперішній час (а.с.24).

Отже, висновок суду першої інстанції про протиправність спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27 січня 2025 р. №41 ґрунтується на помилковому застосуванні норм матеріального права.

Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 р. в адміністративній справі №340/1311/25 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 22 жовтня 2025 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш