Справа № 420/33/25
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/33/25

Суддя першої інстанції: Катаєва Е.В.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 09.04.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

31.12.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (нині 1 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області) про визнання протиправними дії щодо неврахування індексації грошового забезпечення, як обрахункової величини, при обрахунку її грошової допомоги на оздоровлення за 2017-2022 роки;

зобов`язання здійснити перерахунок і доплату грошової допомоги на оздоровлення», передбаченої ч.2 ст.129 Кодексу цивільного захисту України, за 2017-2022 роки, з урахуванням індексації грошового забезпечення, як обрахункової величини, в тому числі виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.05.2024 у справі №420/11550/24;

визнання протиправними дії щодо не врахування індексації грошового забезпечення, як обрахункової величини, при обрахунку її одноразової грошової допомоги при звільненні;

зобов`язання здійснити перерахунок і доплату одноразової грошової допомоги, передбаченої п.7 розділу XХVІІ Інструкції «Про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту» затвердженої наказом МВС України від 20.07.2018 №623, з урахуванням індексації грошового забезпечення, як обрахункової величини, в тому числі виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.05.2024 у справі №420/11550/24;

визнати протиправними дії щодо не врахування індексації грошового забезпечення» як обрахункової величини, при обрахунку її грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки;

зобов`язання здійснити перерахунок і доплату грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки, з урахуванням індексації грошового забезпечення, як обрахункової величини, в тому числі виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.05.2024 у справі №420/11550/24.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка проходила військову службу у 6 ДПРЗ та 29.05.2023 її звільнено зі служби, виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення. На виконання судового рішення від 10.05.2024 у справі №420/11550/24, відповідач 08.11.2024 здійснив їй перерахунок та виплату поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2017 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як базового місяця, а також індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2022. На думку позивачки, відповідач протиправно не враховував індексацію грошового забезпечення, яка має щомісячний характер, при обрахунку розміру її грошової допомоги на оздоровлення за 2017-2022 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні із служби цивільного захисту та розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 позов задоволено; визнано протиправними дії 6 держаного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2017-2022 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні із служби цивільного захисту та грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки без індексації у складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснювався обрахунок; зобов`язано 6 держаний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2017-2022 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні із служби цивільного захисту та грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки з врахуванням індексації у складі місячного грошового забезпечення, з якого проводилось обчислення та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, посилаючись на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 30.11.2023 у справі №380/21619/21, дійшов висновку, що індексація грошового забезпечення позивачки підлягає включенню до грошового забезпечення під час обчислення грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористані календарні дні відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає про відсутність правових підстав для включення індексації грошового забезпечення при обрахунку позивачці грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористані календарні дні відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні. Апелянт зазначає, що протягом 2017-2022 років МВС виділялися асигнування, які забезпечували виплату грошового забезпечення осіб служби цивільного захисту, обчислених з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 (1762грн.), як це встановлено Постановою №704. Крім того, скаржник посилається на порушення позивачкою тримісячного строку звернення до суду з позовом, визначеного ст.233 КЗпП України.

Розгляд апеляційної скарги у справі здійснюється апеляційним судом у змішаній формі відповідно до п.112 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 №1845/0/15-21.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » згідно з свідоцтвом про шлюб від 27.07.2024 серії НОМЕР_1 ) проходила службу цивільного захисту в 6 ДПРЗ.

Наказом т.в.о. начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 29.05.2023 №353 ОСОБА_3 звільнено з посади диспетчера 8 ДПРЧ 6 ДПРЗ Головного управління ДСНС України в Одеській області, за п.176 п.п.« 3» (за станом здоров`я).

07.11.2024 6 ДПРЗ позивачці виплачено: 206344,13грн. грошового забезпечення на виконання рішення суду від 10.05.2024 у справі №420/11550/24 (поточна індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2017 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008; індексація-різниця за період за з 01.03.2018 по 31.12.2022).

Позивачка, вважаючи, що відповідач протиправно не враховував індексацію грошового забезпечення при обрахунку розміру її грошової допомоги на оздоровлення за 2017-2022 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні із служби цивільного захисту та розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки, звернулась до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011 XII (надалі - Закон №2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі Закон України №2011-XII).

Частинами 1-3 ст.9 Закону України №2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом №1282-ХІІ.

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-ХІІ (надалі - Закон України №1282-ХІІ) визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст.2 Закону України №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частинами 1-2 ст.5 Закону України №1282-ХІІ встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Таким чином, індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку виплат військовослужбовців.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21.12.2021 у справі №820/3423/18, від 29.04.2020 у справі №240/10130/19, від 19.03.2020 у справі №820/5286/17, від 26.02.2021 у справі №620/3346/19, предметом розгляду яких було включення індексації до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок та визначення розміру одноразових видів грошового забезпечення.

Так, предметом спору в даній справі є встановлення обставин щодо наявності правових підстав для включення при обрахунку одноразових видів грошового забезпечення позивачки (грошової допомоги на оздоровлення за 2017-2022 роки, грошової допомоги при звільненні у травні 2023, грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки у травні 2023) поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2017 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 та індексації-різниці за період за з 01.03.2018 по 31.12.2022, виплачених відповідачем на виконання судового рішення у справі №420/11550/24.

При вирішенні справи, суд першої інстанції, застосовуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30.11.2023 у справі №380/21619/21, вважав, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а тому підлягає врахуванню до складу грошового забезпечення позивачки для розрахунку одноразових виплат.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, предметом спору у справі, на яку посилався суд першої інстанції, а також справи, які були наведені вище судом апеляційної інстанції, було вирішення Верховним Судом питання щодо включення індексації грошового забезпечення військовослужбовців за період до 28.02.2018 (поточної індексації грошового забезпечення).

Враховуючи, що вказана практика Верховного Суду є сталою, при Верховний Суд не відступав від правових висновків щодо включення індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення військовослужбовців, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що суми поточної індексації грошового забезпечення позивачки за період з 01.06.2017 по 28.02.2018 (виплачені на виконання судового рішення у справі №380/21619/21) підлягають включенню до одноразових видів грошового забезпечення, які їй виплачувались до 29.01.2020 року, тобто грошова допомога на оздоровлення за 2017-2019 роки та компенсація за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за ці ж роки.

Дійшовши таких висновків, колегія суддів зазначає, що при вирішенні справи, суд першої інстанції не врахував правове підґрунтя нарахування фіксованої індексації грошового забезпечення, яка виплачується у відповідності до абз.4, 6 п.5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Так, з огляду на вимоги абз.4 п.5 Порядку №1078 військовослужбовець має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення його доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018.

Тобто, у випадку, коли наявне підвищення, зокрема, посадового окладу, відсутні підстави для виплати фіксованої індексації-різниці грошового забезпечення.

Судова колегія зазначає, що право позивачки на отримання такого виду індексації у період з 01.03.2018 по 31.12.2022 у фіксованій сумі встановлено судовим рішенням у справі №420/11550/24.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що судовим рішенням у справі №420/11061/24 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачці грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 20.05.2023, а також всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (грошової компенсації за не використану додаткову відпустку, одноразової грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористані дні відпустки) з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше проведених виплат.

На виконання вказаного судового рішення, відповідачем виплачено суми індексації у розмірі 197387,47грн., що не заперечується сторонами.

Тобто, враховуючи, що при обчисленні грошового забезпечення позивачки, зокрема, додаткових видів грошового забезпечення з 29.01.2020 застосовано прожитковий мінімум, визначений законом на відповідний календарний рік (тобто перерахунок здійснено за наслідком підвищення розмірів окладів), відсутні підстави для включення для їх обрахунку сум індексації-різниці за період за з 01.03.2018 по 31.12.2022, виплачених на виконання судового рішення у справі №420/11550/24, оскільки це призведе до подвійного обрахунку одноразових видів грошового забезпечення.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог щодо можливості включення сум індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022, виплачених на виконання судового рішення, при обрахунку одноразових видів грошового забезпечення позивачки, починаючи з 29.01.2020.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року скасувати в частині визнання протиправними дії 6 держаного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2022 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні із служби цивільного захисту та грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2020-2022 роки без сум індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року у складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснювався обрахунок; зобов`язання 6 держаного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2022 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні із служби цивільного захисту та грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки за 2020-2022 роки без сум індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року у складі місячного грошового забезпечення, з якого здійснювався обрахунок, та проведення їх виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалити у цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2025 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на 1 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.А. Шевчук О.В. Яковлєв