Справа № 380/17656/25
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови про внесення змін до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів;

- зобов?язати відповідача внести інформацію про виключення з військового обліку у відповідності до посвідчення про приписку до призовної дільниці та обліково-послужній картці до військового квитка № НОМЕР_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів та реєстру Оберіг;

- зобов?язати відповідача відобразити підстави виключення з військового обліку, а саме: п.п.3 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» у відповідності до запису в обліково-послужній картці до військового квитка « НОМЕР_1 , в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних та резервістів та реєстрі Оберіг, надати паперовий документ належного зразка, а також зняти штрафні санкції.

Посилається на те, що наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.12.1996 року №207-99 позивач визнаний непридатним до військової служби на підставі Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 04.01.1994 року №2. Згідно обліково-послужної карти до військового квитка № НОМЕР_1 позивача визнано непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку. Зазначив, що у червні 2025 року встановив мобільний за стосунок «Резерв+», в якому містилась інформація про перебування позивача на обліку як військовозобов`язаного. Вважаючи таку недостовірною, позивач, за допомогою засобів поштового зв`язку, подав до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) заяву про внесення даних щодо виключення його з військового обліку, з наданням підтверджуючих документів. Однак у відповідь отримав лист №9269 від 14.07.2025 року, яким фактично відмовлено в розгляді заяви та запропоновано особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою уточнення облікових даних, усунення розбіжностей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та виготовлення військово-облікового документу встановленого взірця з належними відмітками у ньому. Вказане, на його думку, свідчить про протиправну бездіяльність відповідача. Просить позов задовольнити повністю.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач 01.04.2025 року був автоматично взятий на військовий облік у відповідності до Порядку реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №932 від 16.08.2024 року із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №370 від 01.04.2025 року. Зазначив, що відомості про проходження позивачем медичного огляду військово-лікарською комісією у Реєстрі відсутні. Крім того, вказав, що постанова про непридатність позивача до військової служби за станом здоров`я, ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 не затверджена, у зв`язку з чим відомості про непридатність його до військової служби з виключенням з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не внесені. Враховуючи викладене, вважає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_4 є правомірними та такими, що відповідають Конституції та законам України, а вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою судді від 01.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 31.10.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення судової медичної експертизи.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач, ОСОБА_1 , наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.12.1996 року №207-99 визнаний непридатним до військової служби на підставі Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 04.01.1994 року №2. Вказане підтверджується посвідченням про приписку до призивної дільниці.

Згідно обліково-послужної карти до військового квитка № НОМЕР_1 позивача визнано непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку.

Відповідно до сформованого 27.06.2025 року у мобільному застосунку «Резерв+» військово-облікового документу, позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , категорія обліку військовозобов`язаний. У розділі «постанова ВЛК» дані відсутні. Крім того, міститься запис про порушення правил військового обліку.

02.07.2025 року позивач, за допомогою засобів поштового зв`язку, звернувся до відповідача із заявою, в якій просив внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно виключення мене з військового обліку згідно Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» на підставі п.3 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відповідно до запису в обліково-послужній картці до військового квитка № НОМЕР_1 .

14.07.2025 року позивачем отримано лист-відповідь, в якій повідомлено, що для уточнення облікових даних, усунення розбіжностей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та виготовлення військово-облікового документу встановленого взірця з належними відмітками у ньому, необхідно у найкоротші терміни прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 з паспортом громадянина України, оригіналом обліково-послужної картки, та карткою платника податків, попередньо зареєструвавшись в електронній черзі у відповідному розділі: «Уточнення облікових даних (військовозобов?язаний (резервіст) рядового, сержантського, старшинського складу запасу)» за посиланням https://g.mod.gov.ua. Довідково повідомлено, що за місцем проживання ОСОБА_1 була надіслана адресна повістка №4228143 для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 16.07.2025 року о 14:00 год.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо повторного взяття на військовий облік, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

В силу ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з п.20 ч.1 ст.106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Також Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

У подальшому, Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ (далі по тексту - Закон №2232-ХІІ).

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.1 цього Закону, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №2232-ХІІ, у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Положеннями ч.7 ст.1 Закону №2232-ХІІ унормовано, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Згідно з п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022 року (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, серед іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи (п.9 Положення №154).

Частиною 5 ст.33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог цієї статті постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п.22 Порядку, взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Станом на момент зняття позивача з військового обліку механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів регулювався Положенням про військовий облік військовозобов`язаних і призовників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.1944 року №377, який у подальшому було замінено Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 року №921.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені в Законі України від 16.03.2017 року №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон №1951-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.1 цього Закону, єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (ч.1 ст.2 Закону №1951-VIII).

За приписами ч.ч.8, 9 ст.5 Закону №1951-VIII, органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону №1951-VIII, до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону №1951-VIII, до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема, відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

З наведеного слідує, що відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати внесення, оброблення та зберігання в базі даних Реєстру персональні та службові дані військовозобов`язаних.

Згідно з п.2 ч.1 ст.9 Закону №1951-VІІІ, призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право, зокрема, звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Частиною 3 ст.14 Закону №1951-VІІІ визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами), яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №559 затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №559), пунктом 2 якої установлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.

Відповідно до п.п.1 та 2 Порядку №559, військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа», а також громадянам України, звільненим з військової служби в СБУ у відставку, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби та не досягли граничного віку перебування в запасі (у разі, коли раніше військово-обліковий документ не видавався).

Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559.

Згідно з п.4 Порядку №559, у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Суд установив, що наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.12.1996 року №207-99 позивач визнаний непридатним до військової служби на підставі чинного на той час Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 04.01.1994 року №2. Вказане підтверджується посвідченням про приписку до призовної дільниці (а.с.39).

Згідно обліково-послужної карти до військового квитка № НОМЕР_1 позивача визнано непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку (а.с.42).

При цьому, вищевказане не оспорюється сторонами. Більше того, в силу вимог Порядку №559, посвідчення про приписку до призовної дільниці та обліково-послужна карта до військового квитка № НОМЕР_1 є дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.

Разом з тим, наказом Міністерства оборони України від 12.07.1999 року №207 внесено зміни та доповнення до наказу Міністерства оборони України від 04.01.1994 року №2, який, у свою чергу, втратив чинність 28.11.2008 року на підставі наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» від 14.08.2008 року №402.

Суд звертає увагу, що наказ Міністерства оборони України №402 скасовує чинність наказу Міністра оборони України №2, однак не скасовує чинність рішень військово-лікарських комісій, прийнятих на підставі цього наказу (№2). Тому рішення, згідно якого особа була визнана непридатною до військової служби та знята з військового обліку, є дійсним.

Крім того, суд враховує, що підпунктом «а» ч.4 ст.37 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній на час зняття позивача з військового обліку) визначено, що зняттю з військового обліку підлягають громадяни, зокрема: визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби із зняттям з військового обліку.

Водночас, згідно з п.3 ч.6 ст.37 Закону №2232-ХІІ (в редакції, чинній на момент звернення позивача), виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: визнані непридатними до військової служби.

Таким чином, приписи Закону №2232-ХІІ у редакції, що діяла на час зняття позивача з військового обліку, не передбачали такого поняття, як «виключення з військового обліку», натомість було лише «зняття з військового обліку». Відтак, громадяни, в т.ч. і позивач, які були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби, підлягали зняттю з військового обліку.

Утім, 01.04.2025 року позивач повторно взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 , з чим, власне, він і не погоджується.

Суд зауважує, що тягар настання несприятливих наслідків через невиконання (неналежне виконання) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки своїх обов`язків, у т.ч. й щодо своєчасного внесення даних про військовозобов`язаного до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не може покладатися на позивача та створювати для нього додаткових обов`язків щодо повторного постановлення на військовий облік військовозобов`язаного за відсутності законодавчо визначених для цього підстав та проходження військово-лікарської комісії з метою підтвердження раніше встановленої непридатності до військової служби за станом здоров`я.

До всього, на спростування аргументів відповідача суд зазначає, що позивач, у зв`язку зі зняттям з військового обліку на підставі підпункту «а» ч.4 ст.37 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній на час зняття позивача з військового обліку), не відноситься до жодної з категорій щодо військового обов`язку (призовники, військовозобов`язані, резервісти). Відповідно, на нього не поширюється законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, правила військового обліку (зокрема, в частині взяття на військовий облік військовозобов`язаних, проходження ВЛК та оновлення персональних даних), і такий не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Щодо доводів відповідача про те, що постанова про непридатність позивача до військової служби за станом здоров`я, всупереч п.3.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України від 14.08.2008 року №402, не затверджена ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 , то такі ґрунтуються на неправильному правозастосуванні. Так, відповідач посилається на норми чинного законодавства України, не приймаючи до уваги норми законодавства, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин (на момент зняття позивача з військового обліку за станом здоров`я).

Суд вважає безпідставними аргументи відповідача про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 , адже ні положеннями Закону №2232-ХІІ, ні Порядку №559 не передбачено обов`язку особистого фізичного відвідування особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення позивача з військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби та приведення таких відомостей у відповідність до паперової форми військово-облікового документа. Обов`язок «особисто подати заяву», «особисто повідомити» не означає особисту фізичну присутність, особисто прибути.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення позивача з військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби на підставі посвідчення про приписку до призовної дільниці та обліково-послужної карти до військового квитка № НОМЕР_1 , свідчить про бездіяльність відповідача.

А тому, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, слід зобов`язати відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення позивача з військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби на підставі посвідчення про приписку до призовної дільниці та обліково-послужної карти до військового квитка № НОМЕР_1 .

Покладення на відповідача такого обов`язку не є втручанням в дискреційні повноваження, оскільки повноваження суб`єктів владних повноважень не можуть вважатися дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки.

Отже, позовні вимоги в цій частині є підставними та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача надати паперовий документ належного зразка, а також зняти штрафні санкції, то такі є передчасними, адже заявлені на майбутнє. Суд зауважує, що недостовірні відомості, щодо яких заявлено позовні вимоги, територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на час звернення позивача до суду виправлені не були. Тому, такі не можуть бути задоволені, оскільки судовому захисту підлягають лише порушені права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Щодо судового збору, то відповідно до вимог ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 134, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби на підставі посвідчення про приписку до призовної дільниці та обліково-послужної карти до військового квитка № НОМЕР_1 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) з військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби на підставі посвідчення про приписку до призовної дільниці та обліково-послужної карти до військового квитка № НОМЕР_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.