Справа № 160/13579/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 жовтня 2025 рокуСправа №160/13579/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Царікової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 , яка подана у порядку ст. 383 КАС України, у справі № 160/13579/21,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" звернувся представник ОСОБА_1 із заявами (вх. №76307/25, №76666/25), в яких просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код 21910427) щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 № 160/13579/21 в частині виплати довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код 21910427) вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини 1 статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 р. № 160/13579/21 в частині виплати довічного грошового утримання судді у відставці.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код 21910427) протягом 30 днів повідомити суд про вжиті заходи на виконання окремої ухвали.

В обґрунтування вказаної заяви представник позивача зазначив, що не виплата Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області заборгованості з нарахованої пенсії, в порядку виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 №160/13579/21 є незаконною та протиправною, у зв`язку з чим, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 призначено заяви до розгляду у судовому засіданні на 28 жовтня 2025 року о 15:00, у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м.Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала № 12.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 28.10.2025, подану заяву підтримав та просив суд її задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання свого повноважного представника не направив, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином судом, пояснення по суті заяви не надав.

З огляду на зазначене, суд ухвалив подальший розгляд заяви здійснювати в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд зазначає таке.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 15.05.2012 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує довічне грошове утримання у відповідності до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів». З 01.10.2021 припинено виплату пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з не проходженням фізичної ідентифікації та не поданням заяви про поновлення виплати особисто до пенсійного органу згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.09.2025 № 37940/03-16.

18 жовтня 2021 рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/13579/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області № Б-с-977 від 06.07.2020.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом №0400-0306-8/99198 від 22.10.2020 про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з заявою від 17.07.2020.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області №Б-с-977 від 06.07.2020, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено повністю.

Означене рішення суду у визначений строк виконано не було, а лише тільки в частині здійснення нарахування.

На виконання рішення суду від 18 жовтня 2021 року № 160/13579/21 позивачем було отримано виконавчий лист, який направлено до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та 01.05.2025 р. відкрито виконавче провадження № 77950873.

Виконавче провадження № 77950873 закінчено 12.09.2025 р. внаслідок неможливості виконання рішення суду без участі боржника, про що зазначено у постанові державного виконавця про закінчення ВП. В постанові про закінчення ВП № 77950873 держвиконавцем вказано:

- Постановою від 23.05.2025 на боржника накладено штраф у розмірі 5100 грн. з наданням повторного 10-денного строку для виконання. Але рішення суду станом на 01.07.2025 не виконано.

- Постановою від 01.07.2025 на боржника накладено штраф у розмірі 10200 грн, на адресу Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 63, 75, 76 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 214 КПК України, ст. 382 КК України.

- Державним виконавцем вжиті усі можливі заходи виконання зазначеного рішення суду, як того передбачають вимоги ст.ст. 63, 75, 76 Закону України "Про виконавче провадження" (рішення немайнового характеру), виконати рішення без участі боржника - неможливо, тому ураховуючи викладене, керуючись вимогами п.11 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає завершенню.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.05.2025 рішення суду виконано в частині проведення перерахунку, але доплата стягувачу за період з 19.02.2020 по 31.10.2021 в розмірі 1 457 082,41 грн. буде здійснена після виділення додаткових бюджетних асигувань, оскільки згідно з п. 20 та 29 ч.1 ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигувань та здійснення видатків з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Виплата буде проведена в порядку черговості виконання рішення суду за датою набрання ними законної сили.

Таким чином, пенсійний орган зазначив, що покладені судом зобов`язання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії виконані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на органи Пенсійного фонду України.

Відтак, позивач не погодившись із не виплатою пенсійним органом нарахованої доплати пенсії за період з 19.02.2020 по 31.10.2021, звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до підпунктів 4, 5 п. 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел.

Таким чином, виплати здійснює Головне управління Пенсійного фонду України винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Кабінет Міністрів України з метою врегулювання питання погашення заборгованості, постановою від 03.09.2014 №440 затвердив Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державною (Порядок №440).

Згідно п. 20 Порядку №440 погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (Порядок №845).

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком № 845.

Відповідно до п. 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Таким чином, виплата заборгованості по пенсіях здійснюється за рахунок спеціальних бюджетних призначень в порядку черговості, яка складається в залежності від дати надходження рішення до боржника. При цьому, нарахована позивачу сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Згідно з бюджетом Головного управління на відповідний рік за програмою КПКВК 2506080 "Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду" виділяються кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду в межах, передбачених на цю мету асигнувань у бюджеті Пенсійного фонду України з урахуванням черговості їх виконання.

Суд зазначає, що відповідач не заперечує свого обов`язку щодо виплати суми заборгованості пенсії, яка виникла після перерахунку. При цьому, відповідач також вказує, що виплата буде здійснена в порядку черговості за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Таким чином, спірним питанням залишається виплата нарахованої суми в порядку черговості бюджетних асигнувань.

У постанові від 24.07.2023 у справі №420/6671/18 Верховний Суд зазначив, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу, не є власністю територіального управління Пенсійного фонду України, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Також, Верховний Суд у постанові від 24.07.2023 у справі №420/6671/18 наголосив, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

У постанові Верховний Суд від 23.04.2020 справі № 560/523/19 дійшов висновку, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Таким чином, суд робить висновок, що вказані вище обставини виключають наявність протиправних дій відповідача щодо невиплати нарахованих сум пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 у справі № 160/13579/21 в частині виплати довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про те, що вимоги поданої заяви фактично зводяться до необхідності зміни підстав способу і порядку виконання судового рішення у справі №160/13579/21.

Враховуючи вказане, суд наголошує, що у даному випадку, з метою ефективного виконання рішення суду та реалізації свого права на захист, позивач може звернутися до суду із заявою відповідно до ст. 378 КАС України, тобто в порядку виконання рішення у справі №160/13579/21.

При цьому, суд звертає увагу, що при розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №686/23317/13-а, від 06.02.2019 року у справі №816/2016/17, а також в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі №806/2143/15, постанові Верховного Суду від 30.03.2021 року у справі №580/3376/20, від 27.06.2023 року по справі 160/18740/22.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж поданої заяви, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , яка подана у порядку ст. 383 КАС України у справі № 160/13579/21.

Керуючись статтями 256, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , яка подана у порядку статті 383 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 03.11.2025.

Суддя О.В. Царікова