Справа № 360/1144/25
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року справа №360/1144/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Сергієнко Ніни Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року по справі №360/1144/25 (суддя І інстанції Качанок О.М.) за позовом адвоката Сергієнко Ніни Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо автоматичного зарахування ОСОБА_1 на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви (адвокатського запиту) від 16.05.2025 № 03-32/228, поданої в інтересах ОСОБА_1 , в частині вимог про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення позивача з військового обліку.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути в установленому законодавством порядку питання про виключення ОСОБА_1 з військового обліку, на підставі відповідної заяви (адвокатського запиту) від 16.05.2025 № 03-32/228, поданої в інтересах ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не враховано, що у листі чітко зазначено про те, що відповідач розглянув запит від 16.05.2025 вих.№ 03-32/228 в інтересах позивача .Тобто відповідач розглянув заяву про виключення позивача з військового обліку. Протиправність бездіяльності відповідача, яку оскаржував позивач, полягає не в нерозгляді заяви, а в невнесенні до реєстру актуальної інформації. Таким своїм рішенням суд першої інстанції створив ситуацію невизначеності, заохочуючи подальші протиправні дії відповідача щодо взяття на військовий облік виключеної особи з військового обліку. Відповідно до пункту 6 частини 6 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакція, яка діяла на момент виключення з військового обліку) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. Враховуючи зміст вироку та відповідну відмітку в тимчасовому посвідченні про виключення з військового обліку, ОСОБА_1 не може бути військовозобов`язаним в розумінні Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в редакції, яка діяла станом на 07.12.2016 року. Органи адміністрування Реєстру, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і інформацію про відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни. Відповідно до пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього. Статус "Виключений з військового обліку" присвоюється особам, які більше не підлягають військовому обліку на підставі чітко визначених законодавством умов. Такого висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №280/2880/24 постанова від 21.05.2025 року.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України, карткою платника податків.

Із записів у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного - ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 07.12.2016 вбачається, що позивач був прийнятий на тимчасовий облік запасу Збройних Сил України - ВОС №998000 «А». Придатний до військової служби. Тимчасове посвідчення видано - «виключений з військового обліку згідно ст. 37 ч. 6 п. 6 ЗУ «ПВО і ВС»». Дійсно до видачі військового квитка.

На зворотньому боці тимчасового посвідчення також вказано: «19.05.2016 року Попаснянською комісією з питань прописки Лисичанського МВК Луганської області, згідно абз. 8 ч. 10 ст. 14 ЗУ «ПВО і ВС» від 25.03.1992 р. № 2232-ХІІ підлягає виключенню з військового обліку.».

Згідно з вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11.01.2013 у справі № 1227/7857/2012 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки, а відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, із встановленням випробувального терміну у два роки.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Резерв+» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , категорія обліку - військовозобов`язаний, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , дата взяття на облік зазначена 18.11.2009.

Представник позивача звернулась в інтересах позивача до ІНФОРМАЦІЯ_6 із адвокатським запитом від 16.05.2025 № 03-32/228, в якому просила повідомити причини взяття на військовий облік ОСОБА_1 та внести відомості щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 20.05.2025 № ЩТ/523 повідомлено, що відповідно до ч. 1 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 №1951-VIII Держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) є Міністерство оборони України (далі Держатель Реєстру). Відповідно до п.2 ч.2 ст. 5 Закону Держатель Реєстру вносить на розгляд Кабінету Міністрів України пропозиції щодо Порядку ведення Реєстру, в яких визначає процедури збирання, зберігання, обробки та використання відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів. На підставі вищевикладеного, Постановою Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 р. № 932 затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок), яким реалізовано механізм автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі -експериментальний проект) шляхом електронної інформаційної взаємодії між національними електронними інформаційними ресурсами у цілях національної безпеки України.

Відповідно до п.17 вищезазначеного Порядку взяття на військовий облік громадян України, зазначених у пунктах 13 і 14 цього Порядку, здійснюється територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦК та СП) за зареєстрованим/задекларованим їх місцем проживання, а у разі, коли місце проживання не зареєстроване/ не задеклароване, - територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил.

Крім того, відповідно до абз.2 п.7 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 Генеральний штаб Збройних Сил встановлює особливості ведення військового обліку територіальними центрами комплектування на соціальної підтримки. На підставі вищевикладеного, громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , автоматично зараховано на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_6 .»

На виконання ухвал суду від 02.06.2025 та 09.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_7 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що з метою повного охоплення військовим обліком громадян України, держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року № 932, ОСОБА_1 шляхом автоматичної верифікації було зараховано на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Будь-які облікові документи - картки військового обліку, особова справа, а також письмові (електронні) відомості щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в тому числі, які містять інформацію щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку, копія протоколу № 5/7 від 19.05.2016, про який зазначено у військово-обліковому документі ОСОБА_1 , в ІНФОРМАЦІЯ_8 відсутні.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Громадяни проходять військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-ХІІ).

Згідно із частиною 3 статті 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами статті 2 Закону № 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Частиною 5 статті 1 Закону № 2232-XII визначено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

ідповідно до частини 10 статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

За приписами частини 3 статті 33 Закону № 2232-XII військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначені в Законі України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16 березня 2017 року №1951-VIII (далі - Закон № 1951-VIII).

Статтею 1 Закону № 1951-VIII визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Пунктом 2 частини 1 статті 9 Закону № 1951-VIII передбачено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право, зокрема, звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Згідно статті 5 Закону № 1951-VIII 28.03.2022р. Міністерство оборони України видало наказ №94 Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №94).

Пунктом 2 Порядку №94 визначено, що реєстр - автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 16, 18 розділу ІІ Порядку № 94 суб`єктами Реєстру є володілець Реєстру, розпорядник Реєстру, органи адміністрування Реєстру та органи ведення Реєстру. Органами ведення Реєстру є ТЦК та СП, Центральне управління СБУ та регіональні органи СБУ, відповідні підрозділи СЗРУ.

Призначена відповідальна особа за ведення Реєстру відповідно до покладених на неї обов`язків здійснює, зокрема, внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, ТЦК та СП, військових частин, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними та резервістами.

Виправлення недостовірних відомостей Реєстру, а також включення (не включення) до Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, здійснюється за результатами розгляду їхньої мотивованої заяви із зазначенням підстав, передбачених законодавством, яка подається до органів ведення Реєстру (п. 9 розділу ІІІ Порядку № 94).

Порядок внесення та актуалізація відомостей Реєстру визначено у розділі IV Порядку № 94, за приписами пункту 2 якого актуалізація (внесення змін) відомостей Реєстру здійснюється:

- в електронному режимі - шляхом інформаційної взаємодії між Реєстром та інформаційно-телекомунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи;

- у ручному режимі - шляхом внесення призначеною відповідальною особою за ведення Реєстру відомостей до електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до нормативно-правових актів з питань ведення військового обліку.

Підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього визначені в статті 37 Закону № 2232-ХІІ.

Згідно пункту 6 частини 6 статті 37 Закону 2232-XII в редакції, що була чинною до 17.05.2024р. (на який посилається позивач), виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягали громадяни України, які: були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» за № 3633-ІХ, який набрав чинності 18.05.2024р. (далі - Закон № 3633-ІХ), внесені зміни до Закону 2232-XII, де частину 6 статті 37 викладено в новій редакції, зокрема, зазначено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.

Отже, станом на дату звернення позивача із заявою від 16.05.2025, частина 6 статті 37 Закону 2232-XII не містила такої підстави для виключення з військового обліку, як попереднє засудження особи до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Колегія суддів також зазначає, що згідно із частиною 5 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до наведеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, пунктом 4 якого встановлено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані, зокрема,: особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України.

Колегія суддів вважає, що аналіз наведених вище норм дозволяє дійти висновку про те, що з 18.05.2024р. особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, підлягають взяттю на військовий облік та можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Враховуючи, що станом, як на дату звернення позивача із заявою від 16.05.2025, так і на дату розгляду справи в суді, Законом 2232-XII не передбачалась можливість виключення з військового обліку з підстав того, що особа була раніше засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, доводи апеляційної скарги щодо наявності у відповідача зобов`язання виключити позивача з військового обліку, колегія суддів вважає безпідставними.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Як вже встановлено вище, Законом № 3633-ІХ внесені зміни до Закону №2232-XII, яким з 18.05.2024р. частину 6 статті 37 викладено в новій редакції, а тому колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення позивача з військового обліку на підставі пункту 6 частини 6 статті 37 Закону №2232-XII , норма якої втратила чинність.

Посилання позивача на правові висновки, викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №280/2880/24, колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки справи не є тотожними.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Сергієнко Ніни Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі №360/1144/25 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 року у справі №360/1144/25 - залишити без змін.

Повне судове рішення 30 жовтня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко