Справа № 337/4149/25
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 337/4149/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.08.2025 ( суддя Калугіна Г.Б.) в адміністративній справі №337/4149/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду через систему «Електронний суд» надійшов зазначений адміністративний позов, в якому позивач просить визнати причину пропуску строку на оскарження постанови, винесеної ІНФОРМАЦІЯ_2 та № 429-25п про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн, поважною, поновити строк на оскарження, скасувати вказану постанову, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 було винесено Протокол № 429-25. На підставі вказаного Протоколу начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 було винесено Постанову № 429-25п та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Як вбачається з постанови, підставою для притягнення до відповідальності стала відсутність у позивача при собі військово-облікового документа 13.05.2025 року. Про існування вказаної постанови та накладений штраф Позивачу стало відомо лише після того, як ІНФОРМАЦІЯ_2 направив заяву про примусове виконання рішення від 04.08.2025 до органів державної виконавчої служби з вимогою про стягнення подвійного розміру штрафу 34000,00 грн. Саму постанову позивач не отримував, а розгляд справи відбувся з грубим порушенням його процесуальних прав. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 429/25, складеного 13.05.2025 року, розгляд справи було призначено на 15.05.2025 року. Таким чином, Позивача було повідомлено про розгляд справи менш ніж за три доби до дати розгляду. Адвокат Тисячник Р.Р. 14.05.2025 року о 09:32 направила на офіційну електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) заяву про відкладення розгляду справи, адже в разі відправки поштою повідомлення вчасно не було б вручене. У заяві було повідомлено про неможливість явки представника позивача на розгляд справи 15.05.2025 у зв`язку із участю в іншому судовому засіданні, про що було додано підтверджуючі документи. Незважаючи на це, Відповідач проігнорував клопотання, не переніс розгляд справи і виніс постанову за відсутності Позивача та його захисника. Копія постанови № 429-25п від 15.05.2025 Позивачу не вручалась і не надсилалась поштою. Відповідач не надав жодних доказів зворотного. Як наслідок, Позивач не знав про накладене стягнення та про встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний строк для його добровільної сплати. Таким чином, вимога про стягнення подвійного розміру штрафу (34 000,00 грн) на підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП є безпідставною та незаконною. Ця норма застосовується лише у випадку, коли правопорушник, будучи належним чином повідомленим про штраф, умисно не сплатив його у встановлений законом строк. Неповідомлення про винесення постанови виключає можливість примусового стягнення подвійного штрафу. Відповідачем недотримана імперативна вимога чинного законодавства щодо обов`язку повідомити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Розгляд справи через день від складання протоколу без сумніву має вплив на права позивача щодо підготовки для надання пояснень, подання доказів, заявлення клопотань, скористуватися юридичною допомогою фахівця у сфері права, зокрема адвоката. Адвокатом Тисячник Р.Р. було подано адвокатський запит № 90-1 від 10.08.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якому адвокат просив надати докази направлення ОСОБА_1 Постанови № 429-25п. Станом на день подання цього позову, відповіді не отримані. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Щодо витрат на правову допомогу, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Між Позивачем та адвокатом Тисячник Рузанною Робертівною було укладено договір про надання юридичної (правової) допомоги. Згідно акту адвокат надав позивачу наступні послуги: - Підготував адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 ; - Здійснив аналіз, зібрав докази, підготував правову позицію та підготував позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення; - Підготував заяву забезпечення позову. Загальна вартість виконаних робіт (гонорар) за домовленістю сторін складає 8000 (вісім тисяч гривень) 00 коп., які ЗАМОВНИК сплатив на рахунок АДВОКАТА. До позовної заяви надаю копію ордеру на надання правової допомоги, копію договору про надання правової допомоги, копію акту виконаних робіт, а також копію квитанції. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн. Просить суд, поновити строк для подання позову, скасувати постанову № 429-25п від 15.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.08.2025 в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, зокрема тому, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 429/25, складеного 13.05.2025 року, розгляд справи було призначено на 15.05.2025 року. Таким чином, позивача було повідомлено про розгляд справи менш ніж за три доби до дати розгляду. Адвокат Тисячник Р.Р. 14.05.2025 року о 09:32 направила на офіційну електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) заяву про відкладення розгляду справи, адже в разі відправки поштою повідомлення вчасно не було б вручене. У заяві було повідомлено про неможливість моєї явки на розгляд справи 15.05.2025 р. у зв`язку із участю в іншому судовому засіданні, про що було додано підтверджуючі документи. Незважаючи на це, відповідач проігнорував клопотання, не переніс розгляд справи і виніс постанову за відсутності Позивача та його захисника.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.05.2025 відносно позивача ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 429-25 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з тим, що в ході перевірки облікових даних встановлено, що у позивача відсутній військово-обліковий документ, позивача повідомлено про місце та дату його розгляду 15.05.2025 о 09:00 год., роз`яснено права відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що маються відповідні підписи позивача в протоколі. Також позивач під підпис отримав другий примірник протоколу (арк. 30-31).

За результатами розгляду протоколу прийнято постанову.

Згідно постанови № 429-25п від 15.05.2025 - 13 травня 2025 року приблизно о 10 год. 40 хв. за адресою м. Запоріжжя військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 , які несли чергування в групі оповіщення, під час проведення перевірки військово-облікового документа (військово-обліковогодокумента в електронній формі) було виявлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не мав при собі військово-облікового документа. За вказаним фактом було складено Акт про відсутність військово-облікового документа від 13.05.2025 та протокол про адміністративне правопорушення № 429/25 від 13.05.2025. 13.05.2025 при складанні протоколу ОСОБА_1 був присутній особисто та другий примірник протоколу отримав, про що свідчить його підпис у протоколі. Про час та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений. 15.05.2025 ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, чим допустив порушення правил військового обліку, а саме ч. 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», накладено штраф у розмірі 17000,00 грн (арк. 20).

14.05.2025 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Тисячник Р.Р. надіслала на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про відкладання розгляду справи призначеного на 15.05.2025 о 09:00 год. (арк. 15, 17).

Копію постанови № 429-25 від 15.05.2025 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП було відправлено ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу позивача 19.05.2025, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 19.05.2025, конверт повернувся за закінченням терміну зберігання (арк. 56-59).

05.08.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено Постанову у справі про адміністративне правопорушення № 429-25п від 15.05.2025 відносно ОСОБА_1 за ч. 3ст. 210-1 КУпАП для примусового виконання до Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для примусового стягнення з відповідача подвійної суми штрафу у розмірі 34000,00 грн через несплату ОСОБА_1 штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП (арк. 60).

07.08.2025 Постановою державного виконавця Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 78775010 було відкрите виконавче провадження за постановою № 429-25п від 15.05.2025 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_3 штрафу у розмірі 34000,00 грн (арк. 29).

07.08.2025 Постановою державного виконавця Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 78775010 було накладено арешт на кошти ОСОБА_1 за постановою № 429-25п від 15.05.2025 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_3 штрафу у розмірі 34000,00 грн (арк. 28).

Адвокатом Тисячник Р.Р. було подано адвокатський запит № 90-1 від 10.08.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому адвокат просив надати докази направлення ОСОБА_1 Постанови № 429-25п (арк. 16).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Так, Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993р. №3543-XII встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, повноваження та відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян відносно здійснення мобілізаційних заходів.

Особливий період, відповідно до абз.5 ч.1 ст.1 Закону №3543-XII, це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців щодо прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час

мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014р., коли було оприлюднено Указ Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014р. №303/2014.

24.02.2022р. Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. №64/2022, відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022р. строком на 30 діб.

У подальшому, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Згідно з ч. 1 ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 210-1 КУпАП встановлено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. А частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Диспозиції статей 210 та 210-1 КУпАП мають бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме правила військового обліку, встановлені конкретними нормативно-правовими актами порушено особами, які є призовниками, військовозобов`язаними, резервістами порушено у період особливого стану.

Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації передбачені у ст.22 Закону №3543-XII.

Так, ч.6 ст.22 Закону №3543-XII чітко передбачає, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника ТЦК та СП або ж поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

За змістом абз.3 п.10-1 «Правил військового обліку», які є додатком 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022р. №1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, і пред`являти їх за вимогою, серед інших, уповноваженого представника районного (міського) ТЦК та СП або ж поліцейського.

Законодавчий припис про необхідність мати при собі і пред`являти за вимогою військово-обліковий документ покладає на особу і обов`язок отримати такий документ.

Окрім того, варто зазначити, що ч.10 ст.1 Закону №3543-XII (в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 11.04.2024р. №3633-IX) передбачено, що до військово-облікових документів належать: посвідчення призовника, військовий квиток, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» від 16.05.2024р. №559 було затверджено нову форму військово-облікового документа, який і має таку назву.

Пунктом 2 Постанови встановлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.

Відповідно до п.1 Порядку №559, військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до п.п.3 і 4 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності Постановою №559.

Як передбачено у п.2 Порядку №559, військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується Постановою №559.

Згідно із п.7 Порядку №559, військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації.

Формування і відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у п.8 цього Порядку.

За абз.2 п.82, п.9 Порядку №559, формування військово-облікового документа в електронній формі для друку може також здійснюватися особисто засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або адміністратором центру надання адміністративних послуг засобами Порталу Дія (у разі особистого звернення) за умови уточнення облікових даних.

Військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

При цьому, за змістом п.14 Порядку №559 військово-обліковий документ на бланку видається (замінюється) за письмовою заявою громадянина України районним (міським) ТЦК та СП або його відділом (відповідним органом СБУ, підрозділом розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку у випадках, зокрема, якщо призовник, який перебував на військовому обліку до набрання чинності зазначеною вище Постановою, не отримував посвідчення призовника, а військовозобов`язаний та резервіст - військового квитка осіб рядового, сержантського і старшинського складу, військового квитка офіцера запасу або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Для отримання (заміни) військово-облікового документа на бланку громадянин зобов`язаний особисто звернутися з письмовою заявою до районного (міського) ТЦК та СП мки або його відділу (відповідного органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або ж виключення з військового обліку і надати кольорову фотокартку встановленого розміру (п.17 Порядку №559).

У відповідності до п.18 Порядку №559, військово-обліковий документ на бланку повинен бути виданий (замінений) протягом п`яти робочих днів з дати реєстрації заяви в районному (міському) ТЦК та СП або його відділі (відповідному органі СБУ, підрозділі розвідувального органу).

Водночас, матеріалами даної справи підтверджується, що позивач, на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення від 13.05.2025 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, будь-якого військово-облікового документу не мав.

Такий військово-обліковий документ не був наданий і до суду першої інстанції.

У свою чергу, доказів існування та наявності у позивача інших військово-облікових документів (військовий квиток або посвідчення офіцера запасу; Тимчасове посвідчення; Військово-обліковий документ на бланку нового зразка; Електронний військово-обліковий документ (у додатку «Резерв+»), відповідна роздруківка з додатку чи скріншот, позивачем суду не надано.

Крім того, в протоколі від 13.05.2025 у розділі пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, позивачем самостійно підтверджено відсутність військово-облікового документу.

В розрізі викладених норм, відповідач надав правильну правову оцінку діям позивача, оскільки останній військово-облікового документа взагалі не мав (що, власне, позивачем жодним чином у суді першої та апеляційної інстанції не спростовувалося) та, відповідно, пред`явити його на вимогу уповноважених представників ТЦК та СП не міг, чим і порушив ч.3 ст.210-1 КУпАП. Склад правопорушення, передбаченого у ч.3 ст.210-1 КУпАП, є загальним та, відповідно, сама по собі відсутність у громадянина чоловічої статі від 18 до 60 років при собі військово-облікового документа у період проведення мобілізації, являється, на переконання колегії суддів, порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно частини першої статті 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною першою статті 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно позивача, його було складено у присутності позивача, який його підписав без будь-яких зауважень, та з якого слідує, що позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, призначене на 15.05.2025 о 09:00 год.

З матеріалів справи слідує, що відповідачем не було позбавлено позивача можливості прийняти участь у розгляді справи.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі за №513/899/16-а.

При цьому, незгода позивача щодо притягненням його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності, оскільки позивач зобов`язаний дотримуватись вимог законодавства щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана позивачем постанова була винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП, обґрунтовано, тобто із урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, а тому підстави для її скасування - відсутні. При цьому, окремі дефекти спірного рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо його протиправності та, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), то відповідне рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі позивача.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на зазначене, судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, згідно зі ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст.286,308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.08.2025 в адміністративній справі №337/4149/25 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено 24 жовтня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова