Справа № 420/24223/25
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

31 жовтня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Каравана Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про розподіл судових витрат у справі позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МШК УКРАЇНА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

Встановив:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 року у справі №420/24223/25 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МШК УКРАЇНА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 34848/15-32-23-01 від 07.07.2025 року.

Стягнуто з Головне управління Державної податкової служби в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МШК УКРАЇНА» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 24224,00 грн.

24.10.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача про розподіл судових витрат у справі, в якій позивач просить ухвалити додаткове судове рішення у справі № 420/24223/25, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у м. Одеса на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МШК УКРАЇНА» витрати на професійну правничу допомогу понесені ним у зв`язку з розглядом справи №420/24223/25 у Суді першої інстанції у розмірі 224 422,56 грн. (двісті двадцять чотири тисячі чотириста двадцять дві гривнi 56 копійок).

Вказана заява мотивована тим, що позивач отримує професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи № 420/24223/25 від Адвокатського об`єднання «ПрайсуотерхаусКуперс Лігал».

Як вбачається із Детального опису, загальна вартість наданих послуг Позивачу, пов`язана із розглядом справи №420/24223/25 у Суді першої інстанції становить 4,500 дол. США, що становить гривнений еквівалент у розмірі 224 422,56 грн. (двісті двадцять чотири тисячі чотириста двадцять дві гривнi 56 копійок).

Позивач вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 224 422,56 грн (4,500.00 доларів США) відповідає критеріям співмірності, передбаченими положеннями ч. 5 ст. 134 КАС України з огляду на наступне:

складність справи матеріали справи складаються з великої кількості доказів, більшість з яких становлять докази, що були зібрані адвокатами Адвокатського об`єднання. Такі документи є суттєвими у взаємозв`язку з предметом доказування у спірних відносинах та підтверджують протиправність дій Відповідача щодо винесеного податкового повідомлення-рішення. Крім того, складність справи пояснюється необхідністю надання значного обсягу послуг, пов`язаних із пошуком актуальної судової практики, підготовкою та поданням до суду заяв по суті спору та інших процесуальних документів, участі адвокатів Адвокатського об`єднання у судових засіданнях та необхідністю підготовки до них;

часом, витраченим на надання послуг та обсягом наданих послуг, адже адвокатами Адвокатського об`єднання витрачено 30 годин для надання послуг Позивачу у суді, що включало в себе надання послуг з підготовки та подання процесуальних документів у справі, аналізу заяв Відповідача, підготовкою до участі в судових засіданнях та безпосередньою участю у 4 судових засіданнях;

ціною позову та значенням справи для Позивача, адже до позовних вимог входить визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 34848/15-32-23-01, яким Відповідач застосував до Позивача штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 2 946 400 грн. Водночас понесені Товариством витрати на професійну правничу допомогу адвокатів об`єднання складають лише 7 % від суми застосованої Відповідачем санкції;

практичний стаж представника Позивача у галузі права, адвоката Базя Я.О., складає понад 10 років та підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, яке було додано до позовної заяви.

28.10.2025 року через систему «Електронний суд» від Головного управління Державної податкової служби в Одеській області надійшло клопотання, якому останній просить відмовити у задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення ТОВ «МШК Україна» щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по справі №420/24223/25.

В обґрунтуванні якого зазначено, що розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом, повинен відповідати ринковим цінам на адвокатські послуги.

В матеріалах справи повинно міститися належне обґрунтування та докази витраченого часу на правову допомогу.

Головне управління ДПС в Одеській області вважає, що сума судових витрат на правову допомогу є безпідставно завищеною та необґрунтованою.

Надаючи оцінку вказаній заяві представника позивача про розподіл судових витрат у справі, яка по своїй правовій природі є заявою про ухвалення додаткового рішення та наданим на неї запереченням, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткове рішення чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч. 3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому ж складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

В пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

На підтвердження здійснення витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи представником позивача надані до суду: договір про надання правової допомоги від 31.10.2023; додаток № 3 від 24.06.2025 до Договору про надання правової допомоги від 31.10.2023; детальний опис послуг із супроводу судової справи №420/24223/25 у Суді першої інстанції з розрахунком їх вартості; акт надання послуг від 26.08.2025; рахунок від №45800144 від 26.08.2025; дебетове повідомлення про оплату послуг від 27.08.2025; акт надання послуг від 21.10.2025; рахунок №45800182 від 21.10.2025; дебетове повідомлення про оплату послуг від 22.10.2025.

Суд зауважує, що відповідно до приписів п. 2.1.2 додатку № 3 від 24.06.2025 до Договору про надання правової допомоги від 31.10.2023 представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції не перевищить гривневий еквівалент 4500 доларів США (без ПДВ та витрат, пов`язаних із наданням послуг).

Згідно п. 2.2. додатку № 3 від 24.06.2025 адвокатське об`єднання буде виставляти рахунки протягом часу надання послуг на постійній основі з розбивками із зазначенням фактичного часу, витраченого на надання послуг. Якщо якийсь з етапів вимагатиме об`єктивно більше часу, ніж заплановано Адвокатським об`єднанням, Адвокатське об`єднання обговорить це питання з Клієнтом окремо та узгодить взаємовигідне рішення.

Відповідно до акту надання послуг від 26.08.2025 Виконавцем надані Замовнику юридичні послуги, відповідно до умов Додатку № 3 від 24 червня 2025 року до Договору про надання правової допомоги від 31 жовтня 2023 року та рахунків № 45800144 в сумі 176,292.00 грн.

Відповідно до акту надання послуг від 26.08.2025 Виконавцем надані Замовнику юридичні послуги, відповідно до умов Додатку № 3 від 24 червня 2025 року до Договору про надання правової допомоги від 31 жовтня 2023 року та рахунків № 45800182 в сумі 48,130.56 грн.

Вказані акти надання послуг та рахунки не місять детального опису наданих Виконавцем та прийнятих Замовником послуг та фактично позивачем було сплачено надавачу юридичних послуг кошти в гривневому еквіваленті 4500 доларів США, тобто в максимальній сумі згідно п. 2.1.2 додатку № 3 від 24.06.2025.

Детальний опис наданих Виконавцем послуг міститься виключно в Детальному описі послуг із супроводу судової справи №420/24223/25 у Суді першої інстанції з розрахунком їх вартості, який є додатком № 3 до заяви від 24.10.2025.

У вказаному додатку представником позивача зазначено, що згідно з дебетовим повідомленням оплата від ТОВ «МШК Україна» на користь Адвокатського об`єднання «Прайсуотерхаускуперс Лігал» була здійснена за двома рахунками, а саме № 45800144 від 26.08.2025 на загальну суму 176,292.00 грн. з ПДВ, який стосується супроводу цієї справи, та рахунку № 45800145 від 26.08.2025 на загальну суму 59,760.00 грн. з ПДВ, який стосується оплати за інші послуги, не пов`язані з цією справою (та які, відповідно, не заявляються до стягнення з Відповідача).

У той же час, представником позивача заявлено до стягнення судові витрати в сумі 224 422,56 грн., тобто заявлені витрати, як зазначено в додатку № 3 за інші послуги, не пов`язані з цією справою (та які, відповідно, не заявляються до стягнення з Відповідача) в сумі 59,760.00 грн. з ПДВ.

За таких умов, суд критично ставиться до наведених у Додатку № 3 показниках щодо детального опису послуг із супроводу судової справи №420/24223/25 у Суді першої інстанції.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Європейським судом з прав людини від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п.п. 268, 269).

Згідно з висновком, сформованим Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), від 28.11.2002, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.

Отже при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує під час вирішення такого питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що заявлені представником позивача до відшкодування 224 422,56 грн. витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд звертає увагу на те, що дана категорія справи відноситься до справ незначної складності, що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ та фактично зводиться до доведення факту отримання позивачем поштового відправлення №341 з відповідним запитом про подання ТОВ «МШК Україна» додаткової інформації до документації за 2015-2022 звітні роки.

Тобто з позиції суду підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Відтак, з огляду на обсяг наданих адвокатами послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 10 000,00 грн.

Відповідно до положень ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143).

Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів (ч. 2 ст. 143).

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 3 ст. 143).

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (ч. 5 ст. 143).

Надавши оцінку вказаній заяві та доданим до неї документам, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заяви позивача та наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 241-243, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника ТОВ «МШК УКРАЇНА» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правову допомогу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МШК УКРАЇНА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МШК УКРАЇНА» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду, відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «МШК УКРАЇНА», місцезнаходження: 65014, Одеська область, м. Одеса, вул. Лідерсівський бульвар, буд. 5, офіс 234, 235, 236, 237; ідентифікаційний код в .

Відповідач Головне управління Державної податкової служби в Одеській області, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ідентифікаційний код в .

Суддя Роман КАРАВАН