Справа № 640/10128/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНіколайчук С.В.
за участі секретаря судового засіданняБеседі Г.Р.
представника позивача представника відповідача ОСОБА_1 Івтушок С.В.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що інформації щодо прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири АДРЕСА_3 загальною площею 207 кв. м до реєстрації повідомлення відсутня, оскільки ОСОБА_5 не володів на законних підставах квартирою АДРЕСА_3 загальною площею 207,0 кв. м, він не може бути замовником її реконструкції та не може затверджувати проектну документацію.
Таким чином, замовником будівництва, не належним чином затверджено проектну документацію «Реконструкція квартири АДРЕСА_3 », тому орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звернувся до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2021 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Законом України від 13.12.2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2025 року ця адміністративна справа передана судді Ніколайчук С.В. для розгляду.
Ухвалою від 19 червня 2025 року суд вирішив подальший розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 15 липня 2025 року 10-50 год.
Суд переніс розгляд справи на 05.08.2025, 09.09.2025.
Позивач вказує, що під час виїзду 26.02.2021 на місце посадової особи Департаменту з метою проведення перевірки доступ до об`єкта будівництва нібито знову був обмежений, відповідальні особи були відсутні, що унеможливило проведення перевірки. Враховуючи зазначене, Департамент листом від 01.03.2021 № 073-1793 нібито запросив суб`єктів містобудування та/або уповноважених осіб останніх до Департаменту з необхідними документами для проведення перевірки, проте останні до Департаменту не з`явились, документів не надали.
Жодних доказів виїзду як такого, а також факту відсутності відповідальних осіб на об`єкті будівництва 26.02.2021, направлення будь-яких документів відповідачу, позивачем не надано взагалі, а відповідач в свою чергу заперечує проти фактів направлення йому будь-яких документів Департаментом, як і проти виїзду посадових осіб позивача на об`єкт та відсутності відповідальних осіб на об`єкті будівництва.
Крім того, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).
Тобто, зверненню суб`єкта владних повноважень з адміністративним позовом передує саме наявність вищезазначених обставин.
Отже, недотримання позивачем встановленої законодавством послідовності вчинення ним дій при реалізації ним своїх повноважень є підставою для відмови в задоволенні Позову, оскільки в матеріалах справі відсутні докази складення актів чи винесення приписів, як і докази їх подальшого невиконання відповідачем.
Суд переніс розгляд справи на 21.10.2025, 21.10.2025, 02.10.2025 року
Призначити розгляд справи по суті у судовому засіданні на 21.10.2025 о 15:00 год.
Суд переніс розгляд справи на 27.10.2025 рік.
Представник позивача в судовому засіданні 27.10.2025 року просив позовні вимоги задовільнити.
Представник відповідача в судовому засіданні 27.10.2025 року у задоволенні позовних вимог, підтримав правову позицію викладену у відзиві.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Замовником будівництва, у повідомленні наведені наступні дані, зокрема:
- проектна документація розроблена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 та затверджена замовником будівництва від 23.10.2020;
- особа, відповідальна за проведення авторського нагляду, ОСОБА_7 (серія та номер кваліфікаційного сертифіката АА № 000277);
- генеральним підрядником виступає - замовник будівництва;
- містобудівні умови та обмеження забудови земельної не вимагаються згідно п. 25 Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.11.2017 № 289 (реконструкція житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації та функціонального призначення, розміщення в існуючих житлових будинках, адміністративно- побутових та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення);
- земельна ділянка не використовується відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону;
- загальна площа об`єкта відповідно до проектної документації - 200,7 кв. м;
- характеристика житлових будинків (за наявності) - кількість поверхів: 2-й поверх 5 поверхового будинку, кількість квартир у житловому будинку та їх площа: 1 квартира, загальною площею 207,0 кв. м.
Строк дії направлення з 15.01.2021 по 27.01.2021.
Під час виїзду 15.01.2021 на місце посадової особи Департаменту з метою проведення перевірки доступ до об`єкта будівництва був обмежений, відповідальні особи були відсутні, що унеможливило проведення перевірки, відповідно до вимог пункту 9 Порядку № 553.
Департамент листом від 15.01.2021 № 073-213 запросив суб`єктів містобудування та/або уповноважених осіб останніх до Департаменту з необхідними документами для проведення перевірки.
Представники відповідача до Департаменту не з`явились, документів не надали.
Департамент направив лист від 23.01.2021 № 073-722 до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві щодо сприяння у проведенні перевірки за цією адресою.
Строк дії направлення з 26.02.2021 по 12.03.2021 року.
Під час виїзду 26.02.2021 на місце посадової особи Департаменту з метою проведення перевірки доступ до об`єкта будівництва був обмежений, відповідальні особи були відсутні, що унеможливило проведення перевірки, відповідно до вимог пункту 9 Порядку № 553.
Департамент листом від 01.03.2021 № 073-1793 запросив суб`єктів містобудування та/або уповноважених осіб останніх до Департаменту з необхідними документами для проведення перевірки, проте останні до Департаменту не з`явились, документів не надали.
Департамент направив лист від 15.03.2021 № 073-2254 до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві щодо сприяння у проведенні перевірки за цією адресою.
Згідно із даних Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, невід ємною архівною складовою частиною якого є єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівниитвом об`єктів, відомостей про проведення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформація щодо прийняття в експлуатацію реконструйованої квартири АДРЕСА_3 загальною площею 207 кв. м до реєстрації повідомлення відсутня.
Позивач зазначає, оскільки ОСОБА_5 не володів на законних підставах квартирою АДРЕСА_3 загальною площею 207,0 кв. м, він не може бути замовником її реконструкції та не може затверджувати проектну документацію.
На думку позивача, замовником будівництва, не належним чином затверджено проектну документацію «Реконструкція квартири АДРЕСА_3 ».
Будівельні роботи із реконструкції на об`єкт будівництва: «Реконструкція квартири АДРЕСА_3 » на підставі проекту, затвердженого замовником, однак, розробленого з порушенням законодавства у сфері містобудівної діяльності, тобто без належно розробленого та відповідно затвердженого проекту, що є однією з ознак вважати об`єкт самочинним.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання спірних правовідносин унормовується Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2021 р. (далі - Закон №3038-VI) та Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» від 23.05.2011р. №553 (далі- Порядок №553).
Відповідно до ч.1 ст.41 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому КМУ.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є: 1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт регулює Порядок №553.
Пунктами 16-17 Порядку № 553 визначено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.
Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових та позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою відповідного органу складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається ще й протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Згідно з ч.1 ст. 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Положеннями статті 38 Закону № 3038-VI визначено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.
Отже, позов про знесення самочинно збудованого об`єкта містобудування може бути пред`явлено органом державного архітектурно-будівельного контролю до суду в разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимог, встановлених у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.
Водночас, відповідно до ч. ч.ч. 1, 4 та 7 ст. 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Зі змісту наведених положень законодавства вбачається, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови.
Отже, правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.
За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил.
У цих випадках, з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.
У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися ч.1 ст.38 Закону №3038-VI, за якою у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.
Отже, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії:
1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;
2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою;
3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.
Зі змісту наведених вище положень ч.1 ст.38 Закону №3038-VI у взаємозв`язку з нормами ч.1 ст.41 цього ж Закону, випливає, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень. Цей припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 цього Закону у зв`язку з його невиконанням.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом, зокрема, у постановах від 02 листопада 2022 року у справі №420/4209/19 та від 23 лютого 2023 року у справі №420/6488/18.
Будь-які докази щодо проведення планової чи позапланової перевірки на вказаному вище об`єкті, наявності наказів на проведення перевірки, направлення на проведення перевірки, тощо, як це передбачено Порядком №533, в матеріалах прави відсутні.
Крім того, не надав позивач доказів видання посадовою особою Департаменту припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, а також доказів невиконання такого припису.
Доказів на спростування зазначеного представник позивача суду не надав.
З урахуванням вищенаведеного, Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради порушено процедуру проведення відповідної перевірки, а також про відсутність її наслідків, зокрема припису про усунення порушень, наявність якого є обов`язковою передумовою для звернення до суду контролюючого органу у зв`язку з його невиконанням.
Більш того, фактично матеріали справи не містять будь-яких належних доказів щодо самочинного будівництва відповідачем чи інших порушень ним будівельних норм та правил, оскільки матеріали фотофіксації, надані позивачем на підтвердження самочинного будівництва, не містять інформації щодо місця (адреси) та часу їх створення, а тому ці матеріали не можуть вважатися належними доказами, а будь-які інші докази у справі відсутні.
Таким чином, враховуючи наведене, суд зазначає, що законодавчо встановлено певний алгоритм дій, при яких дозволяється проведення позапланових заходів державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), що у межах спірних правовідносин контролюючим органом зроблено також не було.
Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд робить висновок щодо відсутності підстав для задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З урахуванням викладеного, суд робить висновок про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз (ч. 2 ст. 139).
В даному випадку такі витрати відсутні, судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись ст. 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03 листопада 2025 року.

Суддя С.В. Ніколайчук