Справа № 520/19831/25
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 р. №520/19831/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) Комісії з розгляду питань з надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄРДПОУ НОМЕР_1 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання відстрочки від призову за мобілізацією ОСОБА_1 , оформленого Повідомленням №8618 від 14.07.2025 р. та протоколом комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 №99 від 09.07.2025 р.

2. Зобов`язати Комісію з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з врахуванням рішення суду по справі;

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.05.2025 позивач звернувся з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", однак протоколом від 09.07.2025 № 99 йому у наданні відстрочки відмовлено, оскільки не підтвердження відсутність осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати ОСОБА_2 ..

Позивач з вказаним рішенням відповідача не погоджується та вважає його протиправним.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 у вказаній адміністративній справі відкрито спрощене провадження.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач відзив на позов разом з доказами на спростування доводів позивача до суду не надав, причин неможливості надання відзиву та доказів суду не повідомив. Згідно з ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Судом встановлено, що 29.05.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) з заявою про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», якою просив розглянути заяву та оформити у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

До заяви позивачем було долучено: копію паспорта ОСОБА_1 ; копію картки платника податків ОСОБА_1 ; витяг з реєстру територіальної громади щодо ОСОБА_1 ; копію Свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копію свідоцтва про зміну імені щодо ОСОБА_1 ; копію довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб; Копія довідки про склад сім`ї; копію тимчасового посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_1 ; копію паспорта ОСОБА_2 ; копію картки платника податків ОСОБА_2 ; копію Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, номер витягу 186/25/202/ВІ; Копія пенсійного посвідчення ОСОБА_2 ; копію висновку №230/2 від 07.03.2025 р.; копію свідоцтва про розірвання шлюбу; нотаріально посвідчена копію заяви ОСОБА_2 про відсутність інших родичів, які за законом зобов`язані та можуть її утримувати, окрім її сина.

ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено, що протоколом від 09 липня 2025 р. №99 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні заявнику відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомляє, що ОСОБА_1 підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах.

Причини відмови: Перевіркою відомостей зазначених у заяві ОСОБА_3 відповідно до додатку 5 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, підтвердити відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не представилось можливим.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про відмову чи про надання відстрочки, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ).

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє дотепер.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21.10.1993 №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543-XII в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Водночас підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації передбачені статтею 23 Закону №3543-XII.

Зокрема, згідно з п. 13 ч. 1ст. 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), яким, серед іншого, врегульовано процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Так, відповідно до Додатку 5 вищезазначеного Порядку документами, які підтверджують право на відстрочку за пунктом 13 частини першої статті 23 Закону №3543-XII є:

- для батьків військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи або батьків дружини (чоловіка) військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи - один із таких документів, що підтверджує інвалідність: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики; заява за формою згідно з додатком 15 (у разі потреби) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку вона обирає для здійснення свого утримання;

Таким чином, положення Постанови №560 уточнюють, які документи мають бути подані військовозобов`язаним для реалізації права на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-XII.

Судом встановлено, що підставою для відмови у наданні позивачу відстрочки на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію вказано, перевіркою відомостей зазначених у заяві ОСОБА_3 відповідно до додатку 5 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, підтвердити відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не представилось можливим.

Перевіряючи обґрунтованість вказаних доводів, суд зазначає наступне.

До заяви позивачем було долучено, зокрема копія Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, номер витягу 186/25/202/ВІ, що відповідно до порядку Порядок №560 є самостійним, належним та допустимим доказом, який підтверджує право на відстрочку за пунктом 13 частини першої статті 23 Закону №3543-XII.

Крім того, ані під час розгляду питання про надання відстрочки, ані під час розгляду справи у суді не встановлено наявності інших осіб інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що тягар доведення наявності інших осіб, які можуть здійснювати догляд покладається на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень.

Натомість позивач надав свідоцтво про розірвання шлюбу від 03.04.1998 року, витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №5306 від 16.10.2024, довідку про склад сім`ї, а також копія нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 , відповідно до якої остання вказує, що потребує стороннього догляду та знаходжуся на повному утриманні і догляді свого працездатного сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт НОМЕР_3 , виданий Лозівським МРВ ГУМВС України в Харківській області, 23 серпня 2006 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ). Інших працездатних осіб, які відповідно до закону зобов?язані її утримувати та здійснювати догляд за нею, у тому числі дітей, немає.

Вказані документи, на думку суду, є достатніми для підтвердження відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати ОСОБА_2 .

Оскільки , додаток 5 Порядку №560, який був чинний на момент надання позивачем заяви про відстрочку, окрім надання витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, надання інших обов`язкових документів для підтвердження права на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-XII не передбачав та з огляду на те, що такий документ був наданий позивачем, суд приходить до висновку про визнання протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання відстрочки від призову за мобілізацією ОСОБА_1 , оформленого Повідомленням №8618 від 14.07.2025 р. та протоколом комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 №99 від 09.07.2025 р.

За таких обставин і правового врегулювання суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з врахуванням рішення суду по справі.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) Комісії з розгляду питань з надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄРДПОУ НОМЕР_1 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання відстрочки від призову за мобілізацією ОСОБА_1 , оформленого Повідомленням №8618 від 14.07.2025 р. та протоколом комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 №99 від 09.07.2025 р.

Зобов`язати Комісію з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з врахуванням рішення суду по справі;

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 грн. (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бідонько А.В.