Справа № 726/3214/25
Суддя: Асташев С. А.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3214/25
Провадження №2-а/726/35/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП та Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

У С Т А Н О В И В:

17.09.2025 до Садгірського районного суду м. Чернівці подано адміністративний позов ОСОБА_1 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП та Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у якому позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №?5683845 від 09.09.2025, складену інспектором 2 взводу 2 роти БПП з обслуговування Чернівецького району УПП Чернівецькій області ДПП капрала поліції Столяром Андрієм Юрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн, та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення. Стягнути з бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн.

Вважає оскаржувану постанову такою, що не відповідає вимогам закону, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Свої вимоги мотивує тим, що Правилами дорожнього руху розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. Вказує, що зі змісту п.п. «а» п. 2.1 ПДР обов`язок мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом встановлений для водіїв саме механічних транспортних засобів.

Таким чином заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, вважає, що не є суб`єктом вчинення вказаного правопорушення, оскільки транспортний засіб електроскутер «Fada flit 2» не є механічним транспортним засобом і не підлягає державній реєстрації, адже має потужність двигуна менше ніж 4 кВт, а саме обладнаний електродвигуном потужністю 1 кВт, що підтверджується фабричним маркуванням на лівому боці мотор-колеса транспортного засобу та договором купівлі-продажу даного транспортного засобу.

14.10.2025 на адресу суду надійшов відзив на позов від представника відповідачів Црпи А.В., у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані та не відповідають нормам діючого законодавства.

Вказує, що під час патрулювання в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 184-А, 09.09.2025 року о 14:14 екіпажем патрульної поліції було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій керував двоколісним транспортним засобом FADA FLIT 2 з електродвигуном потужністю 1000 Вт, без посвідчення водія відповідної категорії «Аl», чим порушив п.п. 2.1.а ПДР України. Інспектором було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів. Водій не виконав законну вимогу патрульного та не зміг надати запитувані документи для перевірки з причин їх відсутності у нього. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.1.а України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. ОСОБА_1 були роз`яснені його права та ознайомлено зі змістом постанови, адміністративне стягнення накладене відповідно до санкції статті.

Посилається на «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допустку громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 (надалі - Положення), відповідно до п. 2 якого особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (даті - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з п. 3 Положень керувати мопедами, моторолерами та іншими двоколісними (триколісними) транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт, дозволяється за наявності посвідчення водія категорії А1. Наведеними положеннями встановлений обов`язок водія мати посвідчення категорії Al при керуванні мопедами, моторолерами та іншими двоколісними транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до технічних характеристик електровелосипед FADA FLIT 2, потужність мотору останнього складає 1000 Вт та він має два колеса. Максимальна швидкість вказаного електровелосипеда складає до 48 км/год., а максимальне навантаження дорівнює 165 кг, тобто, вважає, щл вказаний електровелосипед є низькошвидкісним легким електричним транспортним засобом. Таким чином, транспортний засіб FADA FLIT 2, яким керував ОСОБА_1 , має потужність двигуна до 4 кВт, а, тому, є транспортним засобом та вимагає отримання посвідчення водія відповідної категорії на його керування.

27.10.2025 до суду надійшла відповідь на відзив від позивача ОСОБА_1 у якій останній не погоджується із доводами відповідача про те, що до мопеда можна прирівняти будь-який транспортний засіб з електродвигуном потужністю до 4 кВт. Вважає, що електроскутер можливо прирівняти до мопеду лише за наявності у нього елктродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт. Зазначає, що якщо керуватися логікою та доводами відповідача, всі особи, котрі користуються послугами оренди електросамокатів різних компаній (Bolt, Vevi, E-Wing, і т.д.) вчиняють адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, якщо не мають при собі водійського посвідчення А1, адже рухаються на двоколісному транспортному засобі, обладнаному електродвигуном потужністю до 0.4 кВат та призначеному для перевезення людей, вантажів.

Звертає увагу суду на те, що відповідно до чинних технічних характеристик та класифікації транспортних засобів, електроскутер потужністю 1 кВт не відноситься до категорій механічних транспортних засобів, визначених у пункті 1.10 Правил дорожнього руху України, з отже, не підпадає під правове регулювання, яке передбачає обов`язкову наявність посвідчення водія категорії A1.

Згідно із даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 передано на розгляд головуючого судді Асташева С.А.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 22.09.2025 суддя залишив позов ОСОБА_1 без руху.

На виконання цієї ухвали 26.09.2025 до суду надійшла заява нова редакція адміністративного прозову ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 03.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду із викликом сторін на 21.10.2025, яке у зв`язку із надходженням відзиву та наданням строку на подачу відповіді на відзив відкладено на 03.11.2025.

14.10.2025 надійшов відзив на позов, а 27.10.2025 о суду подано відповідь на відзив.

Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог КАС України.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява у якій останній просив суд розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити їх.

Відповідачі не забезпечили участь представника у судовому засіданні, однак скористалися правом на подачу відзиву у справі, у якому виклали свою думку щодо позову.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, в силу ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи надану справу без участі сторін за наявними у справі доказами, суд доходить таких висновків.

Суд встановив, що 09.09.2025 інспектором 2 взводу 2 роти БПП з обслуговування Чернівецького району УПП Чернівецькій області ДПП капралом поліції Столяром Андрієм Юрійовичем, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ЕНА №?5683845 від 09.09.2025, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, за те, що останній 09.09.2025 о 14:14 в м. Чернівцях по вул. Героїв Майдану, 184-А керував двоколісним транспортним засобом FADA FLIT 2 із загальною потужністю двигуна 500 Вт та не мав посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.13, п. 2.1.а ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 гривень.

Позивач долучає до позову копію Договору купівлі-продажу № 5585 від 31.03.2025 та акту прийому-передачі товару від 31.03.2025, відповідно до яких вказані технічні характеристики транспортного засобу марки FADA, 2025 року випуску, модель FDEB 10CLA-72, потужність 1000 Вт. Зазначено, що це є засіб наземного транспорту з допоміжними педалями та встановленим електродвигуном для пересування.

Відповідач вказує про те, що технічні характеристики електровелосипеда FADA FLIT 2 передбачають максимальну швидкість до 48 км/год, а максимальне навантаження до 165 кг.

Разом із відзивом, відповідач долучив відеозаписи із нагрудних відеореєстраторів поліцейських (боді-камер), на якому наявне відео із боді камер № 476885 та № 476075 під час перегляду якого суд встановив, що екіпаж патрульної поліції 09.09.2025 о 13:55 зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення вимог ПДР України. Поліцейський представився водію, повідомив причину запинки та попросив пред`явити документи на підтвердження права керування. ОСОБА_1 надав документи поліцейським, зокрема вказав про наявність у нього посвідчення водія, однак поліцейський вказав на необхідність наявності посвідчення водія категорії «А1». ОСОБА_1 заперечив необхідність наявності посвідчення водія категорії «А1» та не визнав своєї вини у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Після цього поліцейський перейшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення, роз`яснив ОСОБА_1 його права, виніс постанову із якого ознайомив позивача на місці події та вручив її копію.

Вирішуючи заявлені вимоги суд виходить із таких правових норм.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема, передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

За правилами п.1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені ч.2 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Таким чином розгляд справи у таких випадках проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із винесенням постанови у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно із положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.90 КАС України).

Суд встановив, що згідно з обставин наявної в матеріалах справи оскаржуваної постанови, та як вбачається із відзиву на позов, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідач вважає, що позивач повинен був мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «А1», однак позивач заперечує необхідність наявності у нього посвідчення водія на керування електровелосипедом Fada, потужністю 1000 Вт.

Згідно з п 2.13 ПДР України, право на керування мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) може бути надано - з 16-річного віку. Транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Пунктом 1.10 ПДР України наведено перелік термінів, що використовуються у цих Правилах, де розмежовано значення кожного із них.

Так, на відміну від «механічного транспортного засобу», «транспортним засобом» є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Таким чином, Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 278/3362/15-к від 01.03.2018.

Відповідно до п. 1.10 ПДР мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Отже, з порівняння понять «транспортний засіб», «механічний транспортний засіб» та «мопед» вбачається, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт.

Електроскутер можливо прирівняти до мопеду лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт, а транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Аналізуючи вказані вимоги ПДР України, суд доходить висновку, що виключно водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія відповідної категорії та поліс обов`язкового страхування та пред`явити його на вимогу поліцейського (про що чітко вказано у п.2.1. ПДР України)

Механічним транспортним засобом є транспортний засіб, що приводиться в рух електродвигуном потужністю виключно понад 3 кВт. Транспортний засіб із електродвигуном меншої потужності не є механічним транспортним засобом у розумінні ПДР України (п.1.10 ПДР України).

У свою чергу, мопед - двоколісний транспортний засіб, який має електродвигун потужністю до 4 кВт, тобто механічним транспортним засобом він буде вважатись за потужності двигуна від 3 до 4 кВт. Те саме стосується і інших двоколісних транспортних засобів, незалежно від виду та назви (моторолер, скутер, електровелосипед, тощо).

Системний аналіз вимог ПДР України та «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371) дозволяє стверджувати про те, що не підлягають обов`язковій реєстрації в сервісних центрах МВС всі транспортні засоби обладнанні електричними двигунами потужністю до 3 кВт, номерний знак для таких транспортних засобів не присвоюють.

Як встановлено із договору купівлі-продажу № 5585 від 31.03.2025, накладної та акту прийому передачі товару від 31.03.2025, а також відеозапису із нагрудного відео реєстратора працівника поліції, 09.09.2025 ОСОБА_1 керував засобом наземного пересування з допоміжними педалями та електродвигуном (двоколісним електровелосипедом), потужністю 1000 Вт - Fada FDEB 10СLA-72.

Електровелосипед марки «FADA» з електродвигуном потужністю 1000 Вт не є механічним транспортним засобом, за своїми технічними характеристиками його не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів, відповідно, особа, яка керує таким електровелосипедом, не є водієм механічного транспортного засобу, а тому на таку особу не поширюється дія пункту 2.1 (а) Правил дорожнього руху щодо обов`язку мати посвідчення водія відповідної категорії.

Суд також погоджується із доводами позивача та вважає їх доречними, що якщо керуватись логікою уповноважених працівників поліції, яка викладена у відзиві на позов, а також висловлена на місці винесення оскаржуваної постанови, то для керування будь-яким двоколісним засобом пересування потужністю до 3 кВт, необхідним є отримання посвідчення водія категорії А1. Такі міркування є хибними, оскільки у такому разі усі користувачі таких засобів, у тому числі електросамокатів потужністю від 0,25 до 3 кВт, які, зокрема, надаються у користування суб`єктами господарювання та є у публічно доступними для користування громадянами, були б порушниками ПДР України. Тому основним критерієм для визначення обов`язку особи мати посвідчення водія категорії А1, є визначення потужності двигуна чи електродвигуна на такому транспортному засобі, тобто належність транспортного засобу до механічного.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим, і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи вищенаведене, на думку суду, поліцейський діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, однак не з`ясував при розгляді справи про адміністративне правопорушення усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що свідчить про незаконність прийнятої ним постанови.

Згідно зі ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необґрунтоване та безпідставне притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки його транспортний засіб не належить до механічних транспортних засобів у розумінні ПДР України, а отже у нього відсутній обов`язок мати посвідчення водія категорії А1 для керування таким транспортним засобом. Відтак, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а томуоскаржувану постанову потрібно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП щодо позивача закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки це рішення ухвалюється на користь позивача, то, відповідно до ст. 139 КАС України, із Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 605,60 грн, який документально підтверджений (квитанція від 17.09.2025).

На підставі викладеного, Правил дорожнього руху, Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух», керуючись ст.ст. 7, 9, 126, 245, 251-252, 268, 279, 280, 283, 285 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП та Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5683845 від 09.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 гривень 00 копійок скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (юридична адреса: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , понесені ним витрати на оплату судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя С. А. Асташев