Справа № 200/3899/25
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року справа №200/3899/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року по справі №200/3899/25 (суддя І інстанції Загацька Т.В.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод металевих конструкцій» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод металевих конструкцій» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту «б-з» статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (за cписком № 2) за період з листопада 2023 року по квітень 2025 року у сумі 412428,25 грн (чотириста дванадцять тисяч чотириста двадцять вісім гривень 25 коп.).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що приписами чинного законодавства чітко визначено як обов`язок підприємства відшкодовувати органам Фонду фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, які згідно з розрахунками призначені працівникам цього підприємства відповідно до Закону № 1788 та Закону № 1058, так і обов`язок органів Пенсійного фонду України визначати суми відшкодування фактичних витрат.

Застосування судом першої інстанції висновків Верховного суду, викладених у справі № 380/8597/23 вважає безпідставним, оскільки стосувались податкових зобов`язань та застосування Закону України від 21.06.2018 № 2473-VІІІ «Про валюту та валютні операції», яким прямо визначено зупинення перебігу строку розрахунків та нарахування пені відповідно до на весь період дії форс-мажорних обставин (частина шостою статті 13 Закону № 2473-VIIІ). Позивач наголошує на тому, що пенсійне законодавство на відміну від законів України, на підставі яких нараховуються податкові зобов`язання, не передбачає звільнення підприємств від обов`язку відшкодування обов`язкових платежів, а саме витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до Пенсійного фонду України. Сертифікат ТПП лише підтверджує факт форс-мажорних обставин, але не є підставою для списання/прощення боргу.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що колишні працівники Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод металевих конструкцій» перебували на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримували пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за Списком №2.

Позивачем за період з листопада 2023 року по квітень 2025 року були здійсненні витрати на виплату і доставку пенсій призначених відповідно до п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працівникам товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод металевих конструкцій», призначених на пільгових умовах за Списком №2».

Донецька торгово-промислова палата сертифікатом №1400-25-0940 від 06.06.2025 засвідчила для ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), щодо обов`язку (зобов`язання) ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій», а саме: вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у термін: щомісяця до 25 числа, починаючи з червня 2022 року, за п. 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, ст.13 і ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; п.2 Розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до переліку нормативно-правових та локальних документів, які унеможливили виконання обов`язків в зазначені терміни.

Згідно сертифікату №1400-25-0940 від 06.06.2025 період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій»: дата настання: 02.03.2022; дата закінчення: тривають станом на 06.06.2025.

Форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили) у ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» виникли внаслідок: військової агресії рф проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022; бойових дій на території за адресою: м. Краматорськ, вул. Магістральна, буд.15, внаслідок чого були пошкоджені будівлі та пошкоджено/знищено майно ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій»; через неможливість здійснювати виробничу діяльність та тимчасове призупинення дії трудових договорів.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: 1) суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; 2) філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

Відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (зареєстровано в Мінюсті України 16 січня 2004 року за № 64/8663), плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).

Згідно пункту 6.1 Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-IV в таких розмірах: - для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1. Інструкції №21-1 встановлено, що платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Пунктом 6.4 Інструкції №21-1 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

За приписами пункт 6.5 Інструкції № 21-1 розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам .

За пунктом 6.7 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відповідно до пункту 6.8 зазначеної Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на виконання вимог пункту 6.4 Інструкції № 21-1, було визначено розмір сум до відшкодування та сформовані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Загальна сума щодо відшкодування відповідачем фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з листопада 2023 року по квітень 2025 року становить 412428,25 грн..

Твердження відповідача, що позивачем не було направлено відповідачу розрахунки сум відшкодування витрат за період з січня 2024 року спростовуються матеріалами справи.

Ці розрахунки відповідачем оскаржені не були та є узгодженими. За умови вручення відповідачу розрахунків фактичних витрат на виплату та поставку пенсій, які останній добровільно не сплатив, вказана заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку. Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 28.05.2020 у справі № 826/7913/17 та від 18.06.2021 у справі № 812/1926/17.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що наявність у відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підтверджується доказами, наданими позивачем.

Водночас, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод металевих конструкцій» заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з листопада 2023 року по квітень 2025 року у сумі 412428,25 грн..

Відмовляючи у задоволенні позову суд дійшов висновку про те, що Донецька торгово-промислова палата сертифікатом №1400-25-0940 від 06.06.2025 засвідчила для ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), щодо обов`язку (зобов`язання) ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій», а саме: вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, з 02.03.2022 по 06.06.2025. Отже, цим сертифікатом підтверджується причинно-наслідковий зв`язок між військовою агресією рф і неможливістю виконання Товариством своїх зобов`язань з 02.03.2022 по 06.06.2025.

Проте, з таким висновком не може погодитись суд апеляційної інстанції, оскільки наявність сертифіката Торгово-промислової палати України не звільняє відповідача від обов`язку щодо відшкодування Пенсійному фонду здійснених витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, а лише засвідчує факт настання форс - мажорних обставин.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що чинне законодавство України не ставить обов`язок з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у залежність від фінансового становища підприємства.

Застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин правових висновків, викладених в постанові Верховного суду від 4 липня 2024 року у справі № 380/8597/23, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки справи не є тотожними.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод металевих конструкцій» заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту «б-з» статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (за списком № 2) за період з листопада 2023 року по квітень 2025 року у сумі 412428,25 грн., підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року по справі №200/3899/25 задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року по справі №200/3899/25 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод металевих конструкцій» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту «б-з» статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (за списком № 2) за період з листопада 2023 року по квітень 2025 року у сумі 412428,25 грн (чотириста дванадцять тисяч чотириста двадцять вісім гривень 25 коп.) - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод металевих конструкцій» (адреса вул. Магістральна, буд. 15, м.Краматорськ, Донецька область, 84306, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м.Слов`янськ, пл. Соборна, 3) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту «б-з» статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (за списком № 2) за період з листопада 2023 року по квітень 2025 року у сумі 412428,25 грн (чотириста дванадцять тисяч чотириста двадцять вісім гривень 25 коп.).

Повний текст постанови складений 30 жовтня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко