Справа № 560/18732/25
Суддя: Печений Є.В.
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 жовтня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31 жовтня 2025 року звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій просить: "Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 5943/04-16 від 16 вересня 2025 року про утримання з мене надміру виплаченої пенсії в сумі 1651053,44 грн".

Позивачем 31.10.2025 подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить:

" - зупинити дію рішення ГУПФУ у Хмельницькій області №5943/04-16 від 16.09.2025 року до вирішення спору по суті;

- встановити заборону Головному управлінню Пенсійного фонду України у Хмельницькій області проводити з 01 листопада 2025 року будь які утримання з моєї пенсії на підставі рішення №5943/04-16 від 16 вересня 2025 року до вирішення спору по суті;

- зупинити усі утримання (стягнення), які здійснюються або можуть бути здійсненні на підставі рішення ГУ ПФУ у Хмельницькій області №5943/04-16 від 16 вересня 2025 року до вирішення спору по суті".

Вказує, що, у зв`язку з тим, що утримання з його пенсії за віком мають здійснюватися з 01 листопада 2025 року на підставі, на думку позивача, безпідставно прийнятого відповідачем рішення, це утруднить в подальшому процес повернення йому цих коштів, як в судовому так і позасудовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За таких обставин і правових підстав, суд розглядає заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1- 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

На підставі ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із системного аналізу вимог наведених норм випливає, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Законодавець встановив три підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності;

- наявні ознаки очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Верховний Суд в постанові від 28.03.2018 по справі № 800/521/17 вказав, що для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами.

Отже, із аналізу наведеного видно, що обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтована заява сторони в тому рахунку й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та неможливість в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд звертає увагу на ту обставину, що предметом розгляду в адміністративній справі № 560/18732/25 є правомірність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 5943/04-16 від 16 вересня 2025 року.

Як зазначено вище, в заяві про забезпечення позову позивач просить суд: зупинити дію рішення ГУПФУ у Хмельницькій області №5943/04-16 від 16.09.2025 року до вирішення спору по суті; встановити заборону Головному управлінню Пенсійного фонду України у Хмельницькій області проводити з 01 листопада 2025 року будь які утримання з моєї пенсії на підставі рішення №5943/04-16 від 16 вересня 2025 року до вирішення спору по суті; зупинити усі утримання (стягнення), які здійснюються або можуть бути здійсненні на підставі рішення ГУ ПФУ у Хмельницькій області №5943/04-16 від 16 вересня 2025 року до вирішення спору по суті.

Із матеріалів позовної заяви, а саме: оскаржуваного рішення відповідача вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області вирішено повернути з позивача переплату пенсії за вислугу років у розмірі 1 651 053, 44 грн.; визначено, що, у разі ненадходження від пенсіонера коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття цього рішення, утримувати переплату в розмірі 20 % пенсії щомісячно, починаючи з 01.11.2025 до повного погашення.

Вказане рішення прийняте відповідачем, зокрема, на підставі ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Статтею 50 вказаного вище Закону встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З огляду на викладене вище суд вказує на те, що з 01.11.2025 року, на підставі оскаржуваного рішення, відповідач може почати утримання в розмірі 20 % з пенсії за вислугу років, належній позивачеві.

Водночас, суд виходить з того, зазначені вище періодичні списання з соціальної виплати, належній позивачеві, безпосередньо вплинуть на рівень існування ОСОБА_1 та матимуть відчутний соціальний вплив на останнього.

Окрім того, суд виходить з того, що, у разі задоволення у майбутньому позовних вимог ОСОБА_1 і набрання рішенням суду законної сили, повернення проведених відповідачем щомісячних відрахувань з пенсії за вислугу років позивача може бути ускладнено.

Отже, на думку суду, за наявних обставин і правових підстав, наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, передбачені, зокрема, п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України.

Одночасно, суд виходить з того, що вжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору тимчасово відтерміновує виконання оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, але не позбавить відповідача можливості здійснити вказані вище утримання після набрання рішенням суду законної сили, у разі відмови в позові.

При цьому суд зазначає, що застосування заходів забезпечення позову носить тимчасовий характер та не є вирішенням спірних правовідносин чи наданням будь-якої попередньої оцінки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.09.2023 року у справі №420/10012/22.

Підсумовуючи викладені позивачем у заяві про забезпечення позову обставини, з метою попередження настанню для заявника негативних наслідків, суд доходить до висновку, що достатнім та співмірним для захисту прав заявника від можливих порушень буде задоволення заяви про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 5943/04-16 від 16.09.2025 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 560/18732/25;

- заборони Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вчиняти дії з утримання будь-яких сум із пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі рішення № 5943/04-16 від 16.09.2025 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 560/18732/25.

Щодо вимоги про зупинення усіх утримань (стягнень), які здійснюються або можуть бути здійсненні на підставі рішення ГУ ПФУ у Хмельницькій області №5943/04-16 від 16 вересня 2025 року до вирішення спору по суті, то суд вважає за необхідне відмовити у її задовленні через те, що вона фактично дублює першу і другу вимоги заяви про забезпечення позову.

Отже, на думку суду, заявником належним чином обґрунтовано, що до ухвалення рішення в цій справі наразі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам.

Оскільки, правомірність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, то невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Суд звертає увагу, що розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто, виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При обранні способу забезпечення позову суд враховує вимоги ч. 2 ст.151 КАС України, відповідно до якої суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Зважаючи на викладене у сукупності, а також те, що правомірність оскаржуваного рішення буде встановлюватися судом в межах цієї адміністративної справи, суд зробив висновок, що виконання останнього до ухвалення рішення в цій адміністративній справі, створює очевидну небезпеку істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, та, відповідно, неможливість ефективного захисту (поновлення) порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Отже, виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову (зупинення дії рішення відповідача, яке оскаржується позивачем у судовому порядку, та утримання на його підставі), зважаючи на співмірність заходу та наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позову, суд вважає наведені заявником доводи обґрунтованими.

Керуючись статтями 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 560/18732/25 - задовольнити частково.

Зупинити дію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 5943/04-16 від 16.09.2025 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 560/18732/25.

Заборонити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вчиняти дії з утримання будь-яких сум із пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі рішення № 5943/04-16 від 16.09.2025 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 560/18732/25.

У задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 560/18732/25 - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 31.10.2028 року.

Ухвалу направити ОСОБА_1 , до відома.

Ухвалу направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повне судове рішення складене 31 жовтня 2025 року 16:13 год.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Є.В. Печений