Справа № 420/3155/25
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/3155/25

Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Дата і місце ухвалення 07.02.2024р. та 26.02.2024р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря Кніш Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційні скарги Міністерства юстиції України та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила:

- визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. під час виконання повноважень ліквідатора у справі Господарського суду Дніпропетровської області про банкрутство ТОВ НЗСТ ЮТІСТ, з підстав, викладених у скаргах ТОВ ЕЛЕМАШТРАНС від 26.06.2023 №БН, ПП ЛІГАЛ-АВП від 04.07.2023 №БН та повідомленні арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 05.09.2023 №02-02-99/825, відповідно до ст. 20 КУЗПБ, п. 6 розділу ІІ порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражного керуючого, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2019 №3928/5, яка була проведена в період з 10-00 год. 29.10.2024 до 04.11.2024 за місцем знаходження офісу органу контролю та зобов`язання утриматися від вчинення таких дій відносно ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, оформлене протоколом №1/25 від 09.01.2025, в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого і вчинення арбітражним керуючим дисциплінарного проступку та про ініціювання направлення територіальним органом Мін`юсту до органів Національної поліції матеріалів перевірки стосовно порушення законодавства, виявленого під час перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 , яке містить ознаки кримінального правопорушення;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 16.01.2025 №130/5 Про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України наказ Міністерства юстиції України від 03.01.2025 №42/5 Про припинення діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. під час виконання повноважень ліквідатора у справі Господарського суду Дніпропетровської області про банкрутство ТОВ НЗСТ ЮТІСТ, з підстав, викладених у скаргах ТОВ ЕЛЕМАШТРАНС від 26.06.2023, ПП ЛІГАЛ-АВП від 04.07.2023 та повідомленні арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 05.09.2023 №02-02-99/825, яка була проведена у період з 29.10.2024 до 04.11.2024 за місцем знаходження офісу органу контролю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 03.01.2025 №42/5 Про припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 16.01.2025 №130/5 Про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

У задоволенні іншої частини позовних вимог -відмовлено.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 року

Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Стягнуто з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, Міністерство юстиції України та Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) подали апеляційні скарги, в яких посилались на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

Апелянти посилались на те, що у період з 29.10.2024 по 04.11.2024 Управлінням було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. Як вказують апелянти, позивачка була належним чином повідомлена про її проведення.

Щодо перенесення перевірки, Міністерство юстиції України вказало на те, що проведення перевірки може бути перенесено за рішенням органу контролю до початку проведення перевірки виключно у виняткових випадках, якщо з об`єктивних підстав проведення перевірки у встановлений строк є неможливим. В свою чергу, як вказують апелянти, листом Управління повідомлено арбітражного керуючого Сластнікову Г.О. про відсутність підстав для перенесення дати проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого.

Крім того Міністерство юстиції вказувало на те, що арбітражним керуючим Сластніковою Г.О. були надані до перевірки пояснення та копії документів.

Апелянти вказали, що у межах предмету перевірки 29.10.2024 комісією з перевірки направлено на електронну пошту арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. повторно вимогу про надання документів від 29.10.2024, якою повторно зобов`язано в термін до 12 год. 00 хв. 30.10.2024 направити на електронну пошту пояснення та копії документів з питань, викладених у скаргах ТОВ «Елемаштранс» від 26.06.2023 б/н, ПП «ЛІГАЛ-АВП» від 04.07.2023 б/н та повідомленні арбітражного керуючого Вербицького О.В. від 05.09.2023 № 02-02-99/825.

Міністерство юстиції України звертає увагу на те, що повторна вимога не може вважатись перенесенням перевірки в розумінні Порядку № 3928/5, а лиш як додаткова можливість для арбітражного керуючого надати додаткові документи та пояснення, що не є обов`язковим, відповідно відсутні вимоги до направлення такого повідомлення, що вказує на відсутність процедурних порушень у діях Управління, однак вказане не враховано судом.

Апелянти вважають, що з урахуванням наявних документів, наданих скаржниками та арбітражним керуючим, комісією з перевірки правомірно та з дотриманням необхідної процедури встановленні порушення в діяльності позивача, як арбітражного керуючого, що відображено у відповідній довідці та акті перевірки.

Також апелянти вважають безпідставним стягнення на користь позивачки витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що подані позивачем документи містять розбіжності, зокрема щодо суми таких понесених витрат, обсягу виконання робіт, а у поданих документах про надання правничої допомоги відсутні відомості, що адвокатом надавалася допомога саме у справі № 420/3155/25. Також апелянти вважають неспівмірним розмір витрат на правничу допомогу з вказаним у документах об`ємом та якістю документів, а також кількістю підготовлених процесуальних документів у справі № 420/3155/25.

З огляду на викладене апелянти просили скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 у справі № 420/3155/25 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а також скасувати додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 у справі № 420/3155/25 в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити в їх задоволенні клопотання щодо стягнення понесених витрат на правову допомогу в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне:

Судом встановлено, що у період з 27.02.2024 року по 04.03.2024 року Південним міжрегіональним управлінням юстиції (м. Одеса) було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. під час виконання повноважень ліквідатора у справі №904/6023/19 про банкрутство ТОВ Нікопольський завод сталевих труб ЮТІСТ зі підстав, викладених у скаргах ТОВ Елемаштранс від 26.06.2023 б/н, ПП ЛІГАЛ-АВП від 04.07.2023 б/н та повідомленні арбітражного керуючого Вербицького О.В. від 05.09.2025 № 02-02-99/825, за результатами якої складено акт позапланової невиїзної перевірки від 13.03.2024 № 07А.

В подальшому Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих було прийнято рішення, викладене у протоколі №5/24 від 10.06.2024 року, про скасування висновків акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. від 13.03.2024 року №07А, складеного Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Одеса), як такі, що не відповідають вимогам законодавства. Ініціювати проведення територіальним органом Мін`юсту перевірки діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. з питань, викладених у скаргах ТОВ Елемаштранс від 26.06.2023 б/н, ПП ЛІГАЛ -АВП від 04.07.2023 б/н та повідомленні арбітражного керуючого Вербицького О.В. від 05.09.2023 №02-02-99/825, у зв`язку з необхідністю проведення додаткового контролю.

У період з 29.10.2024 року по 04.11.2024 року на підставі доручення Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України № 101828/21.1/32-24 від 17.08.2024 року «Щодо проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Г.О.», скарги ТОВ «Елемаштранс» від 26.06.2023 року б/н, скарги ПП «ЛІГАЛ-АВП» від 04.07.2023 року б/н та повідомлення арбітражного керуючого Вербицького О.В. від 05.09.2023 року № 02-02-99/825 щодо діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. під час виконання нею повноважень ліквідатора у справі господарського суду Дніпропетровської області № 904/6023/19 про банкрутство ТОВ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ», Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Київ) була проведена позапланова невиїзна перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 , за результатами якої складено: довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 04.11.2024 №50/24 та акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого віл 13.11.2023 №65/24.

За результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. щодо додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Кодексу України з процедур банкрутства, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці під час виконання нею повноважень ліквідатора у справі Господарського суду Дніпропетровської області № 904/6023/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Нікопольський завод сталевих труб ЮТІСТ комісією встановлені порушення вимог, усунення яких є неможливим, а саме:

-абзацу четвертого пункту 4 розділу ІІІ Порядку здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2019 № 3928/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12.12.2019 за №1228/34199, а саме, не надано на вимогу комісії пояснень та копій документів, зазначених у вимозі про надання документів від 29.10.2024;

- частини третьої статті 12, абзацу четвертого частини третьої, частин восьмої, одинадцятої статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства, - під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий діяла не добросовісно, не розсудливо та не з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), а саме, арбітражним керуючим організовано проведення засідання комітету кредиторів не за місцезнаходженням боржника та/або за місцем, визначеним зборами кредиторів, не визначено кількісний склад та членів комітету кредиторів та не надано на вимогу голови засідання комітету кредиторів протоколу засідання комітету кредиторів;

- частини четвертої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме, арбітражним керуючим не надавалися комітету кредиторів щомісячні звіти ліквідатора про свою діяльність, інформація про фінансовий стан і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів боржника, а також інша інформація на вимогу комітету кредиторів;

- частини третьої статті 12, частини шостої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства - під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий діяла не добросовісно, не розсудливо та не з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), а саме, не звітувала не менше одного разу на два місяці про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях комітету кредиторів та схвалення звітів комітетом кредиторів;

-частини третьої статті 12, абзацу другого частини першої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, - під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий діяла не добросовісно, не розсудливо та не з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), а саме, не прийняла у своє відання майна банкрута та не вживала заходів по його збереженню;

-частини третьої статті 12, абзаців другого, дванадцятого частиш першої статі 61 Кодексу України з процедур банкрутства - під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий діяла не добросовісно, не розсудливо та не з метою з якою ці права та обов`язки надано (покладено), а саме, не здійснювала вичерпних заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

-абзацу восьмого частини першої статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме, не здійснено заходів щодо скасування арештів, накладених на. майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника;

-абзацу четвертого частин першої етапі 61 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме, ліквідатором не проведено інвентаризацію та не визначено початкову вартість майна ТОВ НЗСТ ЮТІСТ;

-абзацу сьомого частини першої етапі 61 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме, не сформовано ліквідаційну масу ТОВ Нікопольський сталевих труб ЮТІСТ;

-абзацу п`ятого частини першої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме, не проведено аналіз фінансового стану банкрута, не складено висновок про наявність або відсутність ознак доведення до приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення;

-абзацу 8 частини першої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, саме, не здійснено вичерпних заходів щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

-абзацу 18 частини першої етапі 61 Кодексу України з процедур арбітражним керуючим не ведеться реєстр вимог кредиторів згідно з Вимогами до форми та порядку ведення реєстру вимог кредиторів у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затвердженими наказом Міністерства юстиції України 17.08.2023 № 2778/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.08.2020 за №793/34076;

-абзацу першого частини третьої статті 61 Кодексу України з банкрутства, а саме, арбітражним керуючим не використовувався під час пре ліквідаційної процедури лише один (ліквідаційний) рахунок боржника в установі та не здійснено перерахування з інших рахунків залишків коштів ліквідаційний рахунок;

-частини третьої статті 12, абзацу десятого частини першої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, - під час реалізації своїх прав та обоз і арбітражний керуючий діяла не добросовісно, не розсудливо та не з метою, з права та обов`язки надано (покладено), а саме, не повідомила працівників банкрута про звільнення та не здійснила їх звільнення відповідно до законодавства України про працю;

- статті 129-1 Конституції України, частини першої статті 18 Господарського процесуального кодексу України, частини третьої статті 12 та частини другої статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства - під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий діяла не добросовісно, не розсудливо та не з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), а саме, арбітражним керуючим не виконано судове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2023 у справі № 904/6023/19 в частині передачі у 15 ти денний строк з дати прийняття ухвали ліквідатору ТОВ Нікопольський завод сталевих труб ЮТІСТ арбітражному керуючому ОСОБА_2 матеріальні та інші цінності банкрута, печатки і штампи, бухгалтерську та іншу документацію банкрута.

09.01.2025 року Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих було прийнято рішення, оформлене протоколом №1/25 від 09.01.2025, про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого і вчинення арбітражним керуючим дисциплінарного проступку. Також ініційовано направлення територіальним органом Мін`юсту до органів Національної поліції матеріалів перевірки стосовно порушення законодавства, виявленого під час перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 , яке містить ознаки кримінального правопорушення.

Наказом Міністерства юстиції України від 16.01.2025 року №130/5 до арбітражного керуючого ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого; припинено діяльність арбітражного керуючого ОСОБА_1 ; припинено дію Свідоцтва про право на здійснення діяльності керуючого від 26 листопада 2021 року №2026, виданого ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що до прийняття Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих рішення від 09.01.2025 року про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, Міністерством юстиції України був прийнятий наказ від 03.01.2025 року №42/5 Про припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, яким на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2024 року по справі №182/7494/23, що набрала законної сили 21.10.2024, було припинено діяльність арбітражного керуючого ОСОБА_1 , а також припинено дію Свідоцтва про право на здійснення діяльності керуючого від 26 листопада 2021 року №2026, виданого ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з діями по проведенню позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 , а також з прийнятими за її наслідками рішенням Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих та наказом Міністерства юстиції України, а також наказом Міністерства юстиції України від 03.01.2025 року №42/5, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду першої інстанції, в обґрунтування якого вказувала на порушення відповідачами процедури проведення перевірки та прийняття відповідних рішень за її наслідками.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на наступне:

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КузПБ) визначено, що арбітражний керуючий фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України;

Відповідно до статті 10 КУзПБ, арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника.

Одна й та сама особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Кодексу.

Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Кодексом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Відповідно до частини 1 статті 19 КУзПБ, підставою для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Згідно частини 2 цієї статті, дисциплінарним проступком є: 1) факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого; 2) порушення правил професійної етики арбітражного керуючого; 3) невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків; 4) невиконання статуту та рішень саморегулівної організації арбітражних керуючих.

Статтею 20 КУзПБ передбачено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється державним органом з питань банкрутства та саморегулівною організацією арбітражних керуючих.

Державний орган з питань банкрутства здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих шляхом проведення планових і позапланових перевірок у встановленому ним порядку.

Позапланові виїзні та невиїзні перевірки проводяться за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, права, свободи, інтереси яких порушено діями (бездіяльністю) арбітражного керуючого, якщо з таких звернень випливає необхідність здійснення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений у запиті строк арбітражний керуючий надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів (ч. 3 ст. 20 КУзПБ).

За положеннями частини 5 статті 20 КУзПБ, у разі виявлення під час перевірки діяльності арбітражного керуючого порушень норм законодавства державний орган з питань банкрутства може прийняти рішення про тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та передати матеріали на розгляд дисциплінарної комісії для застосування до порушника дисциплінарного стягнення.

Статтею 21 КУзПБ передбачено, що арбітражні керуючі несуть за свої дії та бездіяльність цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.

Арбітражні керуючі несуть дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому цим Кодексом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням дисциплінарної комісії застосовує до арбітражних керуючих дисциплінарні стягнення.

Рішення про застосування дисциплінарного стягнення приймається дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення вноситься запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Згідно ст. 22 КУзПБ, Дисциплінарна комісія утворюється у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку для розгляду питань щодо притягнення арбітражних керуючих до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 КУзПБ, Дисциплінарна комісія:

розглядає подання державного органу з питань банкрутства, саморегулівної організації арбітражних керуючих про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності;

у разі надходження звернень фізичних і юридичних осіб щодо діяльності арбітражних керуючих направляє відповідні звернення на перевірку до державного органу з питань банкрутства чи саморегулівної організації арбітражних керуючих;

приймає рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання державного органу з питань банкрутства чи саморегулівної організації арбітражних керуючих про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

Згідно ч. 5 та 6 ст. 22 КУзПБ, рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданні шляхом голосування простою більшістю голосів членів комісії, які беруть участь у засіданні. Засідання дисциплінарної комісії вважається повноважним, якщо в ньому беруть участь не менше п`яти членів комісії.

Рішення дисциплінарної комісії оформлюється протоколом, який підписують усі члени комісії, які брали участь у її засіданні.

Статтею 23 КУзПБ передбачено, що дисциплінарні стягнення, що застосовуються до арбітражного керуючого: 1) попередження; 2) догана; 3) тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого; 4) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, а також те, чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

Процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих (далі - перевірка), повноваження осіб, які здійснюють перевірки, права й обов`язки арбітражних керуючих під час проведення перевірок, порядок оформлення результатів перевірки, порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (далі - Дисциплінарна комісія) про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності встановлює Порядок здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2019 №3928/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.12.2019 року за №1228/34199 (далі - Порядок №3928/5, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 розділу І Порядку №3928/5 передбачено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих відповідно до цього Порядку здійснюють Мін`юст як державний орган з питань банкрутства та міжрегіональні управління Мін`юсту (далі - територіальні органи Мін`юсту) за згодою Мін`юсту. Мін`юст та його територіальні органи є органами контролю.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Порядку №3928/5, здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів: проведення перевірки; складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка); надання арбітражним керуючим комісії з перевірки пояснень, зауважень, заперечень до Довідки та/або усунення зазначених у Довідці порушень; складання акта перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Акт перевірки) з урахуванням Довідки, пояснень, зауважень, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Пунктами 6, 7 та 9 розділу ІІ Порядку № 3928/5 передбачено, що підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність здійснення контролю.

Предметом позапланової перевірки є додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Кодексу України з процедур банкрутства, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці з питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення такої перевірки.

Позапланову перевірку проводить територіальний орган Мін`юсту за наявності згоди Мін`юсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами четвертим, п`ятим пункту 6 цього розділу.

Пунктами 11 та 12 розділу ІІ Порядку № 3928/5 встановлено, що Мін`юст аналізує заяву, звернення, інформацію, які надійшли на його адресу, та, якщо з них вбачається необхідність здійснення додаткового контролю за діяльністю арбітражного керуючого з боку органу контролю, проводить позапланову перевірку або доручає провести позапланову перевірку територіальному органу Мін`юсту.

З метою об`єктивного вирішення питання щодо необхідності здійснення контролю Мін`юст або територіальний орган Мін`юсту за дорученням Мін`юсту може надіслати арбітражному керуючому письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений у запиті строк арбітражний керуючий зобов`язаний надіслати Мін`юсту або територіальному органу Мін`юсту вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

Мін`юст доручає територіальному органу Мін`юсту провести позапланову перевірку листом структурного підрозділу Мін`юсту, що забезпечує реалізацію повноважень державного органу з питань банкрутства (далі - структурний підрозділ Мін`юсту), за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Згідно з пунктом 25 розділу ІІ Порядку №3928/5, повідомлення про проведення перевірки надсилається арбітражному керуючому електронною поштою на адресу, зазначену в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих України, та цього ж дня надсилається рекомендованим поштовим відправленням за рахунок коштів органу контролю на адресу контори (офісу) арбітражного керуючого або вручається особисто арбітражному керуючому чи його представнику за довіреністю, що посвідчується особистим підписом арбітражного керуючого чи його представника.

У разі відсутності інформації про місцезнаходження контори (офісу) арбітражного керуючого або адреси його електронної пошти, а також за відсутності можливості сповістити арбітражного керуючого про проведення перевірки за допомогою інших засобів зв`язку (поштова адреса, контактний телефон), які забезпечують фіксацію повідомлення, арбітражний керуючий повідомляється про проведення перевірки шляхом опублікування відповідного оголошення на офіційному вебсайті органу контролю із зазначенням дати опублікування.

До повідомлення про проведення позапланової перевірки додається копія звернення, яке стало підставою для її проведення (за наявності).

У повідомленні про проведення перевірки визначаються питання, які будуть перевірені в межах предмета перевірки, місце та час проведення перевірки, перелік документів, які арбітражний керуючий зобов`язаний надати комісії для перевірки, строк, до якого арбітражний керуючий зобов`язаний надати комісії пояснення та копії визначених у повідомленні документів, місце та спосіб їх надання (п. 26 розділу ІІ Порядку №3928/5).

Згідно п. 27 розділу ІІ Порядку №3928/5, арбітражний керуючий вважається повідомленим про проведення перевірки з моменту отримання повідомлення про проведення перевірки особисто арбітражним керуючим або його представником за довіреністю, або через чотири робочих дні з дати відправлення такого повідомлення рекомендованим поштовим відправленням, або у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 25 цього розділу, з моменту опублікування відповідного оголошення на офіційному вебсайті органу контролю. Докази надсилання повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Згідно положень п. 28 розділу ІІ Порядку №3928/5, дату проведення перевірки може бути перенесено у разі неможливості її проведення з підстав, незалежних від органу контролю чи арбітражного керуючого, за вмотивованим рішенням органу контролю.

Арбітражний керуючий письмово повідомляє орган контролю про необхідність перенесення проведення перевірки з об`єктивних підстав з наданням підтверджуючих документів не пізніше робочого дня, який передує першому дню перевірки.

Проведення перевірки може бути перенесено за рішенням органу контролю до початку проведення перевірки виключно у виняткових випадках, якщо з об`єктивних підстав проведення перевірки у встановлений строк є неможливим.

У разі перенесення дати проведення перевірки скасовуються направлення на проведення перевірки та посвідчення на проведення перевірки, про що до графи 8 журналу обліку доручень на проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих та графи 7 журналу обліку посвідчень на проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих заносяться відповідні записи та не пізніше наступного робочого дня повідомляється арбітражний керуючий листом органу контролю за підписом керівника структурного підрозділу Мін`юсту або керівника територіального органу Мін`юсту / заступника керівника територіального органу Мін`юсту або особи, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №3928/5, в останній день перевірки орган контролю складає та підписує довідку про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 7) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, діяльність якого перевіряється, або його представнику, інший зберігається в органі контролю.

За приписами пунктів 3, 13 розділу VI Порядку №3928/5 Комісія готує акт перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 8) протягом: двох робочих днів з дня підписання Довідки, якщо арбітражний керуючий підписав Довідку без зауважень і заперечень; двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень до Довідки.

У разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності, орган контролю обов`язково зазначає про це в Акті перевірки.

У випадку, передбаченому абзацом першим цього пункту, орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання Акта перевірки надсилає до структурного підрозділу Мін`юсту пропозицію щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності. До пропозиції орган контролю додає завірені належним чином копію Акта перевірки та копії усіх документів, що є невід`ємною частиною Акта перевірки.

В розділі VII Порядку №3928/5 визначено, що підставами для внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення Припису чи Розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим Розпорядження в терміни, визначені органом контролю; відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки; грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до порушення прав та законних інтересів боржника та/або кредиторів боржника; встановлення за результатами перевірки факту зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю арбітражного керуючого; встановлення за результатами моніторингу осіб, які пройшли підвищення кваліфікації, факту непроходження арбітражним керуючим підвищення кваліфікації в порядку, встановленому Мін`юстом.

Види дисциплінарних стягнень, що накладаються на арбітражного керуючого, наведені у п. 4 Розділу VII Порядку, а саме: попередження; догана; тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Протягом п`яти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом Мін`юсту від органу контролю пропозиції щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності структурний підрозділ Мін`юсту готує та вносить до Дисциплінарної комісії подання про притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності (далі - Подання), копія якого надсилається арбітражному керуючому до відома. Подання має містити висновок структурного підрозділу Мін`юсту щодо відповідності висновків Акта перевірки або акта про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки законодавству з питань банкрутства. До Подання додається пропозиція органу контролю з усіма додатками.

В межах вказаної справи суд не надавав правову оцінку висновкам позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. щодо додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Кодексу України з процедур банкрутства, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці під час виконання нею повноважень ліквідатора у справі Господарського суду Дніпропетровської області № 904/6023/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Нікопольський завод сталевих труб ЮТІСТ, з огляду на те, що підставою звернення позивача із цим позовом стало порушення порядку призначення та проведення перевірки, а не зміст встановлених порушень.

В якості однієї підстав для визнання протиправною позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, проведеної Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Київ), позивачка посилалась на те, що така перевірка призначена на підставах, які вже були предметом перевірки, за результатами якої складено акт позапланової невиїзної перевірки від 13.03.2024 №07А, тобто перевірка проведена повторно, що не допускається в силу положень п. 8 розділу II Порядку №3928/5.

Слід зазначити, що відповідно до положень пункту 8 Розділу II Порядку № 3928/5, повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадку, передбаченого абзацом шостим пункту 6 цього розділу.

Відповідно до абз. 6 п. 6 Розділу II Порядку № 3928/5, підставою для проведення позапланової перевірки є встановлення Дисциплінарною комісією невідповідності висновків акта перевірки або акта про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки вимогам законодавства та ініціювання здійснення додаткового контролю.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що у період з 27.02.2024 року по 04.03.2024 року Південним міжрегіональним управлінням юстиції (м. Одеса) проводилась позапланова невиїзна перевірка діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. під час виконання повноважень ліквідатора у справі №904/6023/19 про банкрутство ТОВ Нікопольський завод сталевих труб ЮТІСТ зі підстав, викладених у скаргах ТОВ Елемаштранс від 26.06.2023 б/н, ПП ЛІГАЛ-АВП від 04.07.2023 б/н та повідомленні арбітражного керуючого Вербицького О.В. від 05.09.2025 № 02-02-99/825, за результатами якої був складений акт позапланової невиїзної перевірки від 13.03.2024 № 07А.

Однак згідно витягу з протоколу №5/24 від 10.06.2024 року засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, Комісія прийняла рішення про скасування висновків акту перевірки позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. від 13.03.2024 №07А, складеного Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Одеса), як такі, що не відповідають вимогам законодавства та ініційовано проведення територіальним органом Мін`юсту перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 з питань, викладених у скаргах ТОВ Елемаштранс від 26.06.2023 б/н, ПП ЛІГАЛ -АВП від 04.07.2023 б/н та повідомленні арбітражного керуючого ВербицькогоО.В. від 05.09.2023 №02-02-99/825, у зв`язку з необхідністю проведення додаткового контролю (т. 2, а.с.140-141).

Таким чином в даному випадку були наявні обставини, які з огляду на положення п. 8 Розділу II Порядку № 3928/5 та абз. 6 п. 6 Розділу II Порядку № 3928/5, свідчать про можливість проведення позапланової перевірки (як додаткового контролю) з питань, що вже були предметом перевірки.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) мало право на проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку іншим підставам заявлених позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне:

Так, у поданому позові позивач посилалась на те, що вона не була належним чином повідомлені про проведення перевірки та про засідання Дисциплінарної комісії по розгляду матеріалів перевірки.

Судом встановлено, що 29 серпня 2024 року позивачем було отримано від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) супровідний лист №41625/10.-24/вх.42059/10-24 від 09.08.2024 року, повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 08.08.2024 року №58/24 в період з 10-00 год. 29.10.2024 року до 04.11.2024 року та посвідчення про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 08.08.2024 року №58/24.

Після отримання вказаних документів ОСОБА_3 було направлено до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Повідомлення про необхідність перенесення перевірки, обґрунтоване наявністю, на її переконання, об`єктивних підстав, які унеможливлюють проведення перевірки.

В ході судового розгляду даної справи позивач наполягала на тому, що вона не була повідомлена відповідачем про результати розгляду даного повідомлення.

Згідно наявного в матеріалах справи листа Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 28.10.2024 року №54434/10.1-24/вих.59265/10-24 (т. 2 а.с. 238), Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Київ) було розглянуто питання щодо перенесення дати проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого і за наслідком такого розгляду не встановлено підстав для перенесення Управлінням дати проведення перевірки.

В свою чергу докази отримання ОСОБА_1 вказаного листа в матеріалах справи відсутні.

Таким чином відповідачем не надано належних доказів повідомлення позивачки про результати розгляду її повідомлення про необхідність перенесення перевірки, а саме про висновок про відсутність підстав для перенесення дати проведення перевірки.

У відзиві на позов та в апеляційних скаргах відповідачі посилались на те, що у межах предмету перевірки 29.10.2024 року Комісією з перевірки було направлено на електронну пошту арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. - ІНФОРМАЦІЯ_1 а повторно вимогу про надання документів від 29.10.2024 року, якою повторно зобов`язано в термін до 12 год. 00 хв. 30.10.2024 направити на електронну пошту пояснення та копії документів з питань, викладених у скаргах ТОВ «Елемаштранс» від 26.06.2023 б/н, ПП «ЛІГАЛ-АВП» від 04.07.2023 б/н та повідомленні арбітражного керуючого Вербицького О.В. від 05.09.2023 № 02-02-99/825.

Відповідачі вважають, що така повторна вимога не може вважатись перенесенням перевірки в розумінні Порядку № 3928/5.

Щодо вказаних доводів, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що докази отримання ОСОБА_1 вказаної вимоги у матеріалах справи відсутні.

Таким чином необізнаність про результати розгляду її повідомлення про необхідність перенесення перевірки, а також неотримання позивачкою повторної вимоги про надання документів від 29.10.2024 року, на яку посилається відповідач, як на підтвердження факту неперенесення проведення перевірки та продовження проведення такої перевірки, створило для позивачки, на переконання колегії суддів, стан правової невизначеності, що позбавило його можливості у повній мірі реалізувати свої права при проведенні перевірки, зокрема надати відповідні пояснення та докази у їх підтвердження, а для контролюючого органу, відповідно, створило передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. під час виконання повноважень ліквідатора у справі Господарського суду Дніпропетровської області про банкрутство ТОВ НЗСТ ЮТІСТ, з підстав, викладених у скаргах ТОВ ЕЛЕМАШТРАНС від 26.06.2023, ПП ЛІГАЛ-АВП від 04.07.2023 та повідомленні арбітражного керуючого Вербицького О.В. від 05.09.2023 №02-02-99/825, яка була проведена у період з 29.10.2024 до 04.11.2024 за місцем знаходження офісу органу контролю.

Крім того, згідно п. 11 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.09.2019 року № 2993/5 (далі Положення № № 2993/5), основною формою роботи Комісії є засідання, які проводяться у разі потреби. Дату, час і місце проведення засідання Комісії визначає її голова.

Згідно п. 12 Положення № 2993/5, для участі у засіданні Комісії запрошується арбітражний керуючий, стосовно якого розглядатиметься подання, який має право давати додаткові пояснення по суті питання.

У разі необхідності для участі у засіданні Комісії, на якому розглядатиметься подання, внесене структурним підрозділом Мін`юсту або саморегулівною організацією за результатами перевірки діяльності арбітражного керуючого, підставою для проведення якої було звернення фізичної або юридичної особи, може бути запрошений відповідний заявник, який може давати додаткові пояснення по суті питання.

Комісія може прийняти рішення без участі арбітражного керуючого, заявника у засіданні Комісії.

Нормами п. 13 Положення № № 2993/5 встановлено, що структурний підрозділ Мін`юсту повідомляє не пізніше ніж за 10 календарних днів до проведення засідання членів Комісії, арбітражних керуючих, стосовно яких розглядатимуться подання, заявників про порядок денний запланованого засідання, дату, час, місце і спосіб його проведення шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному вебсайті Мін`юсту, а також надає/надсилає членам Комісії необхідні матеріали.

Повідомлення про дату, час, місце і спосіб проведення засідання Комісії додатково надсилається структурним підрозділом Мін`юсту арбітражним керуючим, які запрошуються для участі у засіданні Комісії, заявникам простим поштовим відправленням.

Судом встановлено, що інформація про проведення 09.01.2025 року засідання Дисциплінарної комісії, та відповідно, повідомлення про порядок денний засідання Дисциплінарної комісії, призначеного на 09.01.2025 року, дату, час, місце і спосіб його проведення, не була розміщена на офіційному вебсайті Мін`юсту, як то вимагає п. п. 13 Положення № № 2993/5.

Доказів направлення позивачці повідомлення про дату, час, місце і спосіб проведення засідання Комісії простим поштовим відправленням відповідачем не надано.

Крім того встановлено, що лист від 27.12.2024 року «Щодо участі у засіданні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих», яким Сластнікову Г.О. запрошено до участі у засіданні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих 09.01.2025 року, не був надісланий відповідачем на офіційну електронну адресу позивачки, зазначену у Єдиному реєстрі арбітражних керуючих України. Так, відповідною офіційною адресою позивачки є ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як повідомлення було направлено на адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи викладене позивачка не була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення засідання Дисциплінарної комісії.

світлі спірних правовідносин Верховний Суд наголошує, що при вирішення справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ця норма Основного Закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Колегія суддів наголошує, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що порушення процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Встановлені в ході розгляду справи процедурні порушення, на думку колегії суддів, суттєво впливають на правомірність оскаржуваного рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, оформленого протоколом №1/25 від 09.01.2025 та прийнятого на його підставі наказу Міністерства юстиції України від 16.01.2025 №130/5 Про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Крім того суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що наказ Міністерства юстиції України від 16.01.2025 №130/5 Про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого прийнятий без врахування існування наказу Міністерства юстиції України від 03.01.2025 №42/5 Про припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, та відповідачем застосовано дисциплінарне стягнення до арбітражного керуючого, діяльність якого була вже припинена згідно наказу Міністерства юстиції України від 03.01.2025 №42/5.

Що стосується правомірності наказу Міністерства юстиції України від 03.01.2025 №42/5 Про припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, слід зазначити наступне.

Так, підставою для прийняття Міністерством юстиції України наказу від 03.01.2025 року №42/5 Про припинення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 та дії свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, стала постанова Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2024 року по справі №182/7494/23, яка була залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 21.10.2024 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. на користь держави з позбавленням права займатися діяльністю арбітражного керуючого на строк 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 3 ч. 1 ст. 26 КУзПБ, підставою для припинення діяльності арбітражного керуючого є, зокрема, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого або рішенням суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, яким накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов`язаною з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або діяльністю, що прирівнюється до такої діяльності.

В даному випадку позивачку не було позбавлено взагалі права займатися діяльністю арбітражного керуючого, а згідно судового рішення було позбавлено права займатися діяльністю арбітражного керуючого лише строком на шість місяців.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що незважаючи на те, що постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2024 року по справі №182/7494/23 було позбавлено ОСОБА_1 права займатися діяльністю арбітражного керуючого на строк 6 (шість) місяців, Міністерство юстиції України, без врахування змісту обов`язкового до виконання рішення суду, припинило діяльність арбітражного керуючого Сластнікової Г.О. та дію Свідоцтва про право на здійснення діяльності керуючого безстроково.

З огляду на викладене колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції стосовно протиправності наказу Міністерства юстиції України від 03.01.2025 №42/5 та наявності підстав для його скасування.

Що стосується питання розподілу судових витрат:

Статтею 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 5 статті 143 КАС України встановлено, що у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Частиною першою статті 252 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За положеннями ч. 2 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази.

Судом встановлено, що 16.05.2025 до суду першої інстанції від позивачки надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідачів на її користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 35 000,00 грн.

Відповідачі - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) та Міністерство юстиції України заперечували проти задоволення вказаної заяви.

04.06.2025 року Одеським окружним адміністративним судом, за наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 , було ухвалено додаткове судове рішення про стягнення з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. та стягнення з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00.

Не погоджуючись з вказаним додатковим судовим рішення відповідачі оскаржили його до суду апеляційної інстанції.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення поданої ОСОБА_1 заяви про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на її користь витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 9 000 грн., колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 статті 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вказаною статтею також визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір понесених витрат на правничу допомогу адвоката визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботи.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа East/West Alliance Limited проти України (заява № 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Таким чином документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Положеннями частин 6 та 7 статті 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

При цьому, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України.

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом встановлено, що у підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35000,00 грн. позивачем подано до суду копії: договору про надання правової допомоги від 17.01.2025, укладеного між адвокатом Сінгаєвським А.О. та ОСОБА_1 ; додатку №1 від 17.01.2025 (розмір та порядок оплати гонорару); додатку №2 від 28.01.2025 (додаткова угода №1); рахунку №5 від 30.01.2025; квитанції P24AD3940 про сплату 35 000,00 грн.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до статті 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

У підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем до суду першої інстанції були надані наступні докази: договір про надання правової допомоги від 17.01.2025, укладений між адвокатом Сінгаєвським А.О. та ОСОБА_1 ; додаток №1 від 17.01.2025 (розмір та порядок оплати гонорару); додаток №2 від 28.01.2025 (додаткова угода №1); рахунок №5 від 30.01.2025; квитанція P24AD3940 про сплату 35 000,00 грн.

Частково задовольняючи клопотання позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на правову допомогу у розмірі 35 000 грн не є співмірними із складністю справи і наданими адвокатом послугами.

З урахуванням зазначеного, характеру спірних правовідносин, складності справи, обсягу доказів у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру таких витрат до 9000,00грн., який підлягає стягненню з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про стягнення на користь позивачки витрат на правову допомогу суд першої інстанції вірно врахував ступінь складності даної справи, а також критерій співмірності та пропорційності таких витрат та дійшов обґрунтованого висновку, що присуджена до стягнення сума 9000,00 грн. є співмірною зі складністю справи.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що наданими позивачем документами засвідчується факт надання адвокатом правової допомоги позивачу, а тому підстави для відмови у стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу відсутні.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, та не свідчать по неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

Також суд відхиляє доводи відповідачів про те, що подані до суду процесуальні документи підписані не адвокатом, а самим позивачем особисто, оскільки вказані обставини не спростовують факту надання адвокатом правової допомоги щодо підготовки відповідних процесуальних документів. Обов`язок підготувати позовну заяву, погоджений сторонами в Додаткової угоди № 1 від 28.01.2025 року. Подібний правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, Верховного Суду від 28.12.2019 у справі №924/122/19).

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено рішення та додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції та додаткове рішення суду, суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а судові рішення суду першої інстанції - без змін.

Що стосується розподілу судових витрат у зв`язку зі здійсненням апеляційного перегляду рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 року, колегія суддів зазначає наступне:

25.09.2025 року позивачем було подано до суду апеляційної інстанції клопотання про відшкодування судових витрат.

В обґрунтування поданого клопотання позивач вказав на те, що понесені позивачкою в частині оплати послуг адвоката (інші судові витрати, відповідно до ст. 134 КАСУ) підлягають відшкодуванню в повному обсязі. Позивач посилалась на те, що з доданих до цієї заяви документів вбачається, що заявлені витрати за надання правничої допомог пов`язані з розглядом цієї справи, а розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору з урахуванням значення вирішення спору для позивачки, в тому числі, що результат вирішення справи викликає публічний інтерес арбітражної спільноти.

З огляду на зазначене позивачем було заявлено до відшкодування 32 000 грн.

Відповідачами були подані заяви про зменшення витрат, в яких вони посилались на те, що заявлена до відшкодування сума 32 000 грн. в якості витрат за надання правової допомоги по справі є надто завищеною.

Розглянувши подану заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне:

17.01.2025 року між адвокатом Сінгаєвським А.О. та ОСОБА_1 був укладений договір про надання правничої допомоги, за умовами якого адвокат зобов`язувався надати правову допомогу (захист прав та представництво інтересів Клієнта), у тому числі, за окремими дорученнями Клієнта, у зв`язку з будь-яким порушенням прав Клієнта та з будь-яких правових питань.

Згідно п. 1.2 Договору Адвокат бере на себе обов`язки представляти права та законні інтереси Клієнта в організаціях, установах, підприємствах незалежно від їх форм власності, органах МВС та Прокуратурі, судових установах України, закладах охорони здоров`я та здійснювати професійну діяльність Адвоката згідно з умовами цього Договору та додатковими угодами до нього з усіма правами передбаченими ст.59 Конституції України, ст.ст.47, 55, 59 КАС України ст.45 КПК України, ст.ст.43. 49 ЦПК України, ст. 271 КпАП України.

Згідно Додаткової угоди № 1 від 11.07.2025 р. в межах предмету договору Клієнт доручає Адвокату складання відзиву на апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 та додаткове рішення від 04.06.2025 у справі №420/3155/25 та представництво інтересів Клієнта у П`ятому апеляційному адміністративному суді під час розгляду всіх апеляційних скарг по справі №420/3155/25

Також згідно вказаної угоди Сторони досягли домовленості про відтермінування оплати за надану правничу допомогу в строк, що не перевищує 5 робочих днів після розгляду справи №420/3155/25 та винесення рішення за результатом апеляційного перегляду справи у П`ятому апеляційному адміністративному суді.

Згідно п. 3 Додаткової угоди, Сторони дійшли згоди, що обов`язок подачі до суду та сторонам відзиву на апеляційну скаргу із додатками є обов`язком Клієнта.

Відповідно до наданого позивачем рахунку адвокатом виконані наступні роботи та надані такі послуги, як:

1. складання відзиву на апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.06.2025 у справі 420/3155/25 30 000 грн.

2. Участь у судовому засіданні у зв`язку з представництвом інтересів Клієнта у П`ятому апеляційному адміністративному суді під час розгляду апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.06.2025 у справі 420/3155/25. Вартість послуги розрахована за 1 судове засідання та збільшується пропорційно кількості судових засідань 2000 грн. (1 година).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Колегія суддів враховує, що в ході розгляду справи в суді першої інстанції представником позивача здійснювалось дослідження спірного у даній справі питання, вивчення необхідних документів для підготовки та подання позовної заяви, відповіді на відзив та інших документів, які стосувались розгляду справи, а також підготовка та складання позовної заяви, з огляду на що підготовка відзиву на апеляційну скаргу, який містив доводи апелянта аналогічні заявленим у суді першої інстанції доводам, не потребував витрати значного обсягу часу.

Враховуючи зазначене, зважаючи на заперечення відповідача щодо стягнення визначеної позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до відшкодування розміру витрат стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу у загальному розмір 10 000 грн. на користь позивача, оскільки такий розмір гонорару є співмірним зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час та з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Таким чином, надані до суду докази підтверджують факт понесення позивачем витрат, що відповідачами не спростовано, а тому заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. та стягненню з Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Міністерства юстиції України та Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року залишити без змін.

Стягнути з Міністерства юстиції України (, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. (сім тисяч гривень).

Стягнути з Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (, м.Київ, пров. Музейний 2-Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 (три тисячі гривень).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст виготовлено 31.10.2025 року.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.А. Шевчук