Справа № 380/18931/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/18931/24 пров. № А/857/4431/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року (головуючий суддя: Москаль Р.М. місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, -

встановив:

ОСОБА_1 , 04.09.2024, через засоби поштового зв`язку, звернувся з позовом до суду, в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням страхового та пільгового страхового стажу за Списком № 1 за період його роботи у відокремленому підрозділі шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.08.2020 по 24.05.2022 (день звільнення) з дати її призначення - 24.05.2022;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше проведених виплат) з дати її призначення 24.05.2022 року до проведеного останнього перерахунку 01.05.2024 року (за заявою від 10.05.2024 року) з врахуванням зарахованого страхового стажу та пільгового страхового стажу за Списком № 1 періоду його роботи у відокремленому підрозділі шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.08.2020 по 24.05.2022 (день звільнення), за який сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та з урахуванням вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-УІ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 24.05.2022 ГУ ПФУ у Львівській області призначило пенсію по II групі інвалідності в розмірі пенсії за віком внаслідок каліцтва відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV. Відповідно до записів трудової книжки у спірний період з 01.08.2020 по 24.05.2022 ОСОБА_1 працював у ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» на посаді, що передбачена Списком № 1. Цей період роботи не було зараховано до страхового стажу, до стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею, оскільки за цей період були відсутні відомості про сплату страхових внесків ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови перерахувати ОСОБА_1 розмір пенсії по інвалідності з 24.05.2022 з урахуванням страхового та пільгового страхового стажу за Списком № 1 за період роботи на відокремленому підрозділі шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.08.2020 року по 24.05.2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 24.05.2022 по 01.05.2024, зарахувавши до його страхового та пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 01.08.2020 по 24.05.2022 на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з урахуванням вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що з 24.05.2022 ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок нещасного випадку на виробництві відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV на підставі поданої ним заяви. При призначенні пенсії страховий стаж позивача зарахований по 31.07.2020 відповідно до даних про сплачені підприємством страхові внески та становить 23 роки 07 місяців 04 дні в т.ч. 11 років на підземних роботах за Списком № 1, що дає право на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Період роботи з 01.08.2020 по 24.05.2022 на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» не зараховано до страхового та пільгового/підземного стажу роботи з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1, оскільки підприємством на дату призначення пенсії по інвалідності не сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію по інвалідності, як особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок нещасного випадку на виробництві з 24.05.2022 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії позивача обчислений відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 1058 у розмірі 90 відсотків пенсії за віком, обчисленої з урахуванням положень абзацу 3 частини 1 ст. 28 Закону № 1058 виходячи із коефіцієнта страхового стажу 0,515000 (страховий стаж 618 місяців), розмір пенсійної виплати становив 13777,07 грн., в т.ч. пенсія по інвалідності 13277,07 грн. (27911,72*0,51500*90%).

Відповідно до даних трудової книжки ОСОБА_1 , з 14.07.2008 по 24.05.2022 працював у ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» підземним гірником 3 розряду з повним робочим днем під землею, з 01.06.2012 по 24.05.2022 гірничим очисного забою 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах.

Відповідно до виписки індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 щодо застрахованої особи ОСОБА_1 , станом на момент призначення пенсії по інвалідності, зокрема, за звітні роки 2020-2022 (серпень 2020 травень 2022) роки зазначено відомості про нарахування страхувальником ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» сум заробітку, однак у відповідних графах відсутні дані про сплату страхових внесків за період з 01.08.2020 по 24.05.2022.

З 01.05.2024 за результатами розгляду заяви від 10.05.2024 ГУ ПФУ у Львівській області провело перерахунок пенсії позивача у зв`язку із сплатою страхових внесків ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» з урахуванням відомостей про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків за період із 01.08.2020 по 24.05.2022 відповідно до Закону № 1058. Пенсію обчислено при загальному страховому стажі 55 років 04 місяці 15 днів (зараховано до 24.05.2022 року) та додатково 13 років на підземних роботах за списком № 1, виходячи із коефіцієнта страхового стажу 0,55333 (страховий стаж 664 місяці); розмір пенсійної виплати становив 21169,49 грн., в т.ч. пенсія по інвалідності 14721,29 грн. ((28707,63*0,55333+472,20)*90%) та 5948,20 грн. доплати до пенсії по ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (до 90% від 28707,63 грн*80%).

Позивач 22.05.2024 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою щодо виплати йому різниці недоотриманої пенсії з моменту її призначення (24.05.2022) до моменту останнього перерахунку (01.05.2024), оскільки несплата ЄСВ роботодавцем не повинна впливати на обчислення його страхового та підземного стажу.

Листом № 15081-15487/М-52/8-1300/24 від 10.06.2024 ГУ ПФУ надало інформацію, відповідно до якої за даними пенсійної справи ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності як особі з інвалідністю II групи внаслідок нещасного випадку на виробництві з 24.05.2022 по відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. Повідомлено, що страховий стаж обчислений за даними про сплачені підприємством страхові внески по 31.07.2020 та становить 51 рік 06 місяців 22 дні (23 роки 07 місяців 04 дні та додатковий стаж 27 років 11 місяців 18 днів стаж роботи позивача та додатково зараховано 11 років на підземних роботах за списком № 1). На підставі поданої заяви від 10.05.2024 проведено перерахунок пенсії з урахуванням відомостей про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків за період із 01.08.2020 по 24.05.2022, відповідно до Закону № 1058 з 01.05.2024. Пенсію обчислено при загальному страховому стажі 55 років 04 місяці 15 днів (зараховано до 24.05.2022 року) та додатково 13 років на підземних роботах за списком № 1. Виплату пенсії за червень 2024 року в сумі 21169,49 грн. та доплату з 01.05.2024 по 31.05.2024 в сумі 7392,42 грн. проведено в червні 2024 року. Оскільки на дату звернення за призначенням пенсії (на 24.05.2022) за даними системи персоніфікованого обліку в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків за період з 01.08.2020 по 24.05.2022, тому для перерахунку пенсії з більш раннього строку (тобто з дати призначення пенсії) підстав немає.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови врахувати до страхового стажу та до пільгового/підземного стажу позивача за Списком № 1 період його роботи з 01.08.2020 по 24.05.2022 у ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» з моменту призначення пенсії є протиправними, оскільки несплата страхувальником страхових внесків не повинна порушувати право позивача на соціальний захист.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058).

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі Закон №1058), у солідарній системі відповідно до цього Закону призначається, зокрема, пенсія по інвалідності.

Згідно з частиною першою статті 33 Закону України № 1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 зазначеного Закону.

При цьому, абзац восьмий частини другої статті 33 Закону України № 1058-IV встановлює, що непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України № 1058-IV, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 Закону України №1058-IV, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 Закону України № 1058-IV.

Відповідно до абзаців першого, третього частини першої статті 28 Закону України № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої таким Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Закон України від 02 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон №345) спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у сфері оплати праці, соціального захисту та вирішення соціально-побутових проблем працівників гірничодобувної галузі.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №345, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, а також на працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості відповідно до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Статтею 8 Закону №345 визначено особливості пенсійного забезпечення зазначеної категорії працівників. Так, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше ніж 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків їх заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону №1058, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Крім того, для обчислення розміру пенсії за віком за кожний повний рік роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується один рік.

Аналогічні положення містяться й у абзаці третьому частини першої статті 28 Закону №1058, яким передбачено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону №345, а також працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням таких осіб, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Отже, з аналізу наведених правових норм убачається, що законодавець передбачив спеціальний порядок пенсійного забезпечення для осіб, які працювали на підземних роботах за Списком №1, надаючи їм право на підвищений мінімальний розмір пенсії, а також додаткове зарахування страхового стажу за кожен повний рік підземної роботи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за обставин цієї справи ОСОБА_1 з 24 травня 2022 року встановлено інвалідність ІІ групи. На підставі поданої заяви орган Пенсійного фонду України призначив позивачу пенсію по інвалідності ІІ групи внаслідок нещасного випадку на виробництві відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, починаючи з 24 травня 2022 року.

Визначаючи страховий стаж для призначення пенсії, відповідач виходив із даних про сплату підприємством страхових внесків по 31 липня 2020 року, у зв`язку з чим загальний страховий стаж позивача був обчислений у розмірі 51 рік 6 місяців 22 дні, у тому числі 23 роки 7 місяців 4 дні стажу роботи та додатково 27 років 11 місяців 18 днів, з яких 11 років зараховано як пільговий стаж на підземних роботах за Списком №1.

При цьому орган Пенсійного фонду зарахував до страхового та пільгового стажу періоди роботи позивача по 31 липня 2020 року включно, однак не врахував період його роботи у ВП «Шахта Лісова» ДП «Львіввугілля» з 1 серпня 2020 року по 24 травня 2022 року (1 рік 9 місяців 23 дні), посилаючись на відсутність сплати страхових внесків підприємством за цей час. На підставі таких розрахунків відповідач визначив розмір пенсії по інвалідності у сумі 90 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до абзацу третього частини першої статті 28 Закону №1058-IV.

У подальшому, за результатами розгляду заяви позивача від 10 травня 2024 року, відповідач провів з 1 травня 2024 року перерахунок пенсії з урахуванням нових відомостей про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків за період з 1 серпня 2020 року по 24 травня 2022 року. За результатами перерахунку пенсію було обчислено виходячи із загального страхового стажу 55 років 4 місяці 15 днів та додаткового стажу 13 років на підземних роботах за Списком №1.

Мінімальний розмір пенсії визначено відповідно до положень Закону України №645 та становить 90 відсотків пенсії за віком, обчисленої з урахуванням абзацу третього частини першої статті 28 Закону №1058-IV та статті 8 Закону України №345-VІ. Загальний пільговий стаж роботи ОСОБА_1 за Списком №1 після проведеного перерахунку становить 15 років 9 місяців 15 днів.

Оцінюючи правомірність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового та пільгового (підземного) стажу за Списком №1 періоду роботи ОСОБА_1 з 1 серпня 2020 року по 24 травня 2022 року у ВП «Шахта Лісова» ДП «Львіввугілля» з моменту призначення пенсії, у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату страхових внесків, суд апеляційної інстанції виходить із таких мотивів.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ, трудовий стаж підтверджується трудовою книжкою. У випадках відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній порядок підтвердження трудового стажу встановлюється Кабінетом Міністрів України. На виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно з пунктом 3 Порядку №637, у разі відсутності трудової книжки або наявності неправильних чи неточних записів у ній, для підтвердження трудового стажу можуть прийматися довідки, виписки з наказів, особові рахунки, відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, пункт 20 Порядку №637 передбачає, що у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, необхідні для підтвердження права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, спеціальний трудовий стаж підтверджується уточнюючими довідками підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У таких довідках повинні бути зазначені періоди роботи, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт і номер Списку, до якого віднесено цей період, а також первинні документи, на підставі яких видано довідку.

Аналіз наведених положень свідчить, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж працівника, є трудова книжка. Разом із тим, у разі відсутності в ній відомостей щодо умов праці чи характеру виконуваної роботи, підтвердження спеціального (пільгового) трудового стажу може здійснюватися на підставі уточнюючих довідок, виданих підприємством або його правонаступником.

У випадках, коли підприємства, установи чи організації або їх правонаступники знаходяться на тимчасово окупованій території України чи в районах проведення антитерористичної операції, підтвердження спеціального трудового стажу допускається за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до норм частини 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 щодо застрахованої особи ОСОБА_1 станом на момент призначення пенсії по інвалідності, зокрема, за звітні 2020-2022 (серпень 2020 травень 2022) роки зазначено відомості про нарахування страхувальником ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» сум заробітку, однак у відповідних графах відсутні дані про сплату страхових внесків за період з 01.08.2020 по 24.05.2022. У трудовій книжці позивача , у спірний період з 01.08.2020 по 24.05.2022 зазначено відомості про те, що позивач працював гірничим очисного забою 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах у ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», що передбачено відповідним Списком № 1. 24.05.2022 звільнений з роботи у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я. Отже, період роботи позивача на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» з 01.08.2020 по 24.05.2022 відноситься до трудового стажу та пільгового/підземного стажу Списком № 1, що підтверджується належними та достатніми доказами трудовою книжкою та довідками роботодавця щодо умов праці та атестації робочих місць. Водночас цей період згідно форми ОК-5 не зараховано до страхового стажу з огляду на те, що роботодавець не сплатив за цей період страхові внески.

Відповідач за заявою позивача із 01.05.2024 року здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із сплатою за спірний період страхових внесків ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» та врахував період із 01.08.2020 по 24.05.2022 при розрахунку середньомісячного заробітку. Проте такий перерахунок пенсії відповідач здійснив з 01.05.2024 року, а не з дати призначення пенсії (24.05.2022) мотивуючи своє рішення тим, що на дату звернення за призначенням пенсії за даними системи персоніфікованого обліку в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків за період 01.08.2020 по 24.05.2022, тому для перерахунку пенсії з дати її призначення немає підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що страховий стаж, який безпосередньо пов`язаний зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зараховується починаючи з 1 січня 2004 року.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Аналогічні висновки у подібних спірних правовідносинах викладено у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 144/669/17, від 11 жовтня 2023 року у справі № 340/1454/21.

Крім цього, при вирішенні спору суд апеляційної інстанції вважає за необхідне застосувати правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа № 208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа № 688/947/17), від 30.09.2019 (справа № 316/1392/16-а), відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Слід зазначити, що інших підстав не зарахування до страхового стажу позивача періоду його трудової діяльності з 01.08.2020 по 24.05.2022 відповідач в спірному рішенні не зазначив.

Враховуючи вищенаведе, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового та пільгового (підземного) стажу за Списком №1 періоду роботи ОСОБА_1 з 1 серпня 2020 року по 24 травня 2022 року у ВП «Шахта Лісова» ДП «Львіввугілля» з моменту призначення пенсії є протиправними.

Несплата страхових внесків роботодавцем не може бути підставою для обмеження конституційного права працівника на соціальний захист, гарантованого статтею 46 Конституції України, та не позбавляє його права на зарахування фактично відпрацьованого періоду до страхового і пільгового стажу.

Унаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_1 отримував пенсію в заниженому розмірі за період з 24 травня 2022 року по 1 травня 2024 року, оскільки її було обчислено із застосуванням заниженого коефіцієнта страхового стажу (0,51500 замість 0,55333) та невірно визначеного підземного стажу для цілей застосування Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

З огляду на це, для ефективного відновлення порушеного права позивача відповідач має здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 по інвалідності, починаючи з 24 травня 2022 року дати її первинного призначення, а не з 1 травня 2024 року, як було зроблено органом Пенсійного фонду України.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області підлягає зобов`язанню провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 по інвалідності за період з 24 травня 2022 року по 1 травня 2024 року з урахуванням страхового та підземного стажу, набутого у ВП «Шахта Лісова» ДП «Львіввугілля».

Щодо покликання відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності, то суд апеляційної інстанції не бере такі до уваги, оскільки відповідачем проведено перерахунок пенсії, з урахування у зарахуванням страхового та пільгового (підземного) стажу за Списком № 1 за період з 1 серпня 2020 року по 24 травня 2022 року, з 1 травня 2024 року, а з позовом позивач звернувся 04.09.2024, тобто в межах шестимісячного строку передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі № 380/18931/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін