Справа № 320/30614/25
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року справа №320/30614/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ "Кернел-Трейд" до Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "Кернел-Трейд" (далі - позивач) з позовом до , в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 887/Ж10/31-00-07-04-02-25 від 21.04.2025р., № 888/Ж10/31-00-07-04-02-25 від 21.04.2025р., № 1001/Ж10/31-00-07-04-02-25 від 09.05.2025р., № 1002/Ж10/31-00-07-04-02-25 від 09.05.2025р., № 1003/Ж10/31-00-07-04-02-25 від 09.05.2025р., № 300/Ж10/31-00-04-01-03-27 від 20.02.2025р.

Ухвалою суду від 26.06.2025р. провадження по справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого провадження.

Представником відповідача до суду подано відзив, згідно якого відповідач проти задоволення позову заперечує з підстави його необґрунтованості, наголошує на правомірності спірних рішень, просить позовні вимоги залишити без задоволення.

Ухвалою суду від 01.10.2025р. ухвалено закрити підготовче провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 01.10.2025р. о 12:30 год.

Сторони у судового засідання з`явились.

Суд, за згодою сторін, вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач стверджує, що 09.05.2025р. ним отримано податкові повідомлення-рішення № 887/Ж10/31-00-07-04-02-25 від 21.04.2025р. та № 888/ Ж10/31-00-07-04-02-25 від 21.04.2025р. В якості підстави для надіслання вказаних повідомлень рішень податковим органом зазначено акт податкової перевірки № 1104/ Ж5/31-00-07-04-02-20/31454383 від 18.04.2025р.

20.05.2025р. позивач отримав податкові повідомлення-рішення № 1001/ Ж10/31-00-07-04-02-25 від 09.05.2025р., № 1002/Ж10/31-00-07-04-02-25 від 09.05.2025р., № 1003/Ж10/31-00-07-04-02-25 від 09.05.2025р. В якості підстави для надіслання вказаних повідомлень рішень податковим органом зазначено акт податкової перевірки № 1140/Ж5/31-00-07-04-02-20/31454383 від 18.04.2025р.

24.02.2025р. позивач отримав податкове повідомлення-рішення № 300/ Ж10/31-00-04-01-03-27 від 20.02.2025р. В якості підстави для надіслання вказаного повідомлення рішення податковим органом зазначено акт податкової перевірки № 98/ Ж5/31-00-01-03-22/31454383 від 16.01.2025р.

Позивач не погоджується із правомірністю наведених податкових повідомлень-рішень та висновків контролюючого органу, які послугували підставою для винесення спірних рішень, що і послугувало підставою для його звернення до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Щодо правомірності податкових повідомлень-рішень від 21.04.2025р. за № 887/Ж10/31-00-07-04-02-25, № 888/Ж10/31-00-07-04-02-25.

Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Кернел-Трейд» (код за ) з питань, що стали предметом заперечення від 12.03.2025 № (вх. №3474/6 від 12.03.2025) на акт від 27.02.2024р. № 638/Ж5/31-00-07-04-02-20/31454383 про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питання законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за грудень 2024 року (від 17.01.2025 №) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої складено акт перевірки від 18.04.2025 №1104/Ж5/31-00-07-04-02-20/31454383 (надалі Акт перевірки).

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2024 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення платником податків п. 44.6 ст. 44, п.50.1 ст. 50, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 абз.23 п. п. 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 р. за №159/28289 в результаті чого, у відповідності до п.200.14 статті 200 Податкового кодексу України, контролюючим органом установлено, що позивачем:

1. Завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню податку на додану вартість на розрахунковий рахунок на 196 415 138 грн.;

2. Завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації), що призвело до завищення суми від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 1 014 316,00 грн.

За результатами розгляду акту перевірки, були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 21.04.2025 №888/Ж10/31-00-07-04-02-25, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 196 415 138 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 98 207 569,00 грн.;

- від 21.04.2025 №887/Ж10/31-00-07-04-02-25, яким зменшено суму від`ємного значення податку на додану вартість в розмірі 1 014 316,00 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому. Не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі.

Водночас, із визначеного в ПК України поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податку отримати відповідний економічний ефект, тобто, господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості. Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності.

З`ясування наміру платника податку на отримання економічного ефекту від господарської операції передбачає аналіз умов та обставин її здійснення. При цьому, економічний ефект не повинен полягати виключно в зменшенні податкового навантаження на хоча б одного з учасників операції. Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості. Варто виходити з того, якою в тій чи іншій ситуації має бути поведінка добросовісного суб`єкта господарювання, що за звичайних умов ведення господарської діяльності зацікавлений у найбільшому скороченні своїх витрат.

Документальне обґрунтування наявності ділової мети передбачає наявність документів управлінського обліку, первинних документів, які платник податків використовує в господарській діяльності, зокрема, у перспективі, або коли наявна потреба в здійсненні збиткових операцій з огляду на стратегічні цілі чи несприятливі обставини. Такі документи мають містити загальноприйняті реквізити, такі як дата складання та підписи уповноважених осіб, і можуть бути використані під час перевірки або затребувані в установленому ПК України порядку.

Таким чином, ділова мета може бути відсутня лише в таких операціях: головною ціллю або однією з головних цілей операції є несплата (неповна сплата) суми податків та/або зменшення обсягу оподатковуваного прибутку платника податків; у зіставних умовах особа не була б готова придбати (продати) такі товари, роботи (послуги), нематеріальні активи, інші предмети господарських операцій, відмінні від товарів, у непов`язаних осіб.

Враховуючи принцип превалювання сутності над формою, перевага має надаватися економічній сутності господарських операцій.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 9 Закону № 996-ХIV, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Правилу цієї норми Закону № 996-ХIV, кореспондує зміст пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 (далі - Положення).

Відтак, підтвердженням господарської операції виходячи з визначення Закону № 996-ХIV, є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, натомість первинна документація є відображенням такої операції. При цьому, ПК України та Закон № 996-ХIV, не розглядають невідповідність цивільно-правових повноважень особи на те, щоб діяти від імені юридичної особи, як самостійну підставу неналежності оформлених первинних документів, а складені нею первинні документи не позбавляють правового значення у випадку фактичного руху активів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими відповідно до вимог частини другої статті 9 Закону № 996-ХIV та пункту 2.4 Положення первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону № 996-ХIV, підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Водночас інший платник податків під час використання такого документа у своєму податковому обліку повинен діяти розумно, добросовісно та з належною обачністю, а також не мати достатніх підстав для сумніву в достовірності даних, внесених до відповідного документа своїм контрагентом, у тому числі стосовно даних щодо можливих дефектів правового статусу такого контрагента, а також щодо підпису та інших засобів ідентифікації представників контрагента, які брали участь у господарській операції.

Відповідальність, зокрема, за недостовірність відображених у первинних документах даних покладена саме на ту особу, яка склала та підписала ці документи. Відтак, кожен з учасників господарської операції відповідає лише за ті відомості, які до первинного документа вносив він сам. Таким чином, у приписах частини восьмої статті 9 Закону № 996-ХIV, знайшов відображення принцип індивідуальної відповідальності платника податків.

Водночас, немає жодних підстав перекладати на платника податків відповідальність за внесення до первинних документів недостовірних даних іншою особою. Інакше, це буде суперечити принципу індивідуальної відповідальності та визначеним у статті 16 ПК України, обов`язкам платника податків, до яких не віднесено те, що останній повинен дбати про правомірність податкового обліку контрагента.

При цьому, важливо враховувати фактичну можливість платника податків усвідомлювати той факт, що від імені задекларованого в первинних документах суб`єкта господарювання діють не уповноважені особи. Мають бути наявні докази того, що законними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних первинних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у достовірності складених іншими особами первинних документів. Інакше тлумачення норм податкового законодавства фактично перекладає обов`язок здійснення податкового контролю на самих платників податків.

Відповідно до норм п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені вище в цьому пункті.

До податкового кредиту, згідно з п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а)придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.3. статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 Податкового кодексу України, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

За нормами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Приписами пунктів 201.1, 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, визначено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товару (послуг).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, як документи, що містять відомості про господарську операцію.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зі змісту Акту за № 1104 вбачається, що податкове правопорушення, допущене ТОВ «Кернел-Трейд», полягає в тому, що позивач використав в податковому обліку первинні документи, які не мав права використовувати. Підставою для висновків про відсутність у позивача права використовувати ці первинні документи в податковому обліку податковий орган вважає «безтоварність» господарських операцій між ТОВ «Кернел-Трейд» та рядом його контрагентів-постачальників. Під безтоварністю податковий орган має на увазі те, що товар, роботи чи послуги, зазначені в первинних документах, фактично не передавалися позивачу його постачальниками, а відомості про господарські операції, які внесені позивачем та його контрагентами до первинних документів, не відповідають дійсності.

Суд враховує, що під час перевірки відповідачем не досліджувалися обставини передачі товарно-матеріальних цінностей, відображених в первинних документах, позаяк, податковий орган ігнорує ту обставину, що ТОВ «Кернел-Трейд» не використовує у своїй діяльності власні зернові склади, термінали чи олійні підприємства, адже господарська модель діяльності позивача передбачає використання послуг сторонніх зернових складів, портових терміналів, олійно-екстракційних заводів. Тому більшість документів, які засвідчують передачу ТМЦ від продавців до позивача, створена за участі працівників третіх осіб зернових складів, портових терміналів чи олійно- екстракційних заводів. При цьому, кожна наявна у матеріалах справи залізнична накладна та товарно-транспортна накладна містить відмітку працівника підприємства, який приймав ТМЦ на зберігання чи на переробку на користь позивача.

Іншою обставиною, яка заслуговує на увагу, але яка ігнорується податковим органом, є той факт, що за отриманий товар ТОВ «Кернел-Трейд» сплатило повну вартість, що підтверджується змістом Акту перевірки, який містить відомості про сплату позивачем коштів на користь його постачальників, при цьому факт оплати вартості товару податковий орган не заперечує. Доказів повернення грошових коштів від постачальників до позивача (в готівковій або безготівковій формі) або їх перерахування третім особам за вказівкою позивача, Акт № 887 - не містить.

Варто звернути увагу на те, що до основних видів господарської діяльності ТОВ «Кернел- Трейд» належать виробництво рослинних олій та оптова торгівля продукцією агропромислового комплексу, в тому числі на експорт. За таких обставин, здійснення позивачем закупівель насіння зернових та олійних культур є невід`ємною частиною його господарської діяльності. Господарські ж операції, які оспорюються податковим органом, є саме операціями із закупівлі с/г сировини, яка використовується у його виробничій та торгівельній діяльності.

В якості обґрунтування для висновку про безтоварність господарських операцій позивача з його контрагентами, зазначеними вище, відповідач наводить ряд аргументів, до яких, зокрема, належать відсутність законного джерела отримання товару контрагентом-постачальником позивача.

Слід зауважити, що даний висновок суперечить змісту Акту перевірки, адже останній містить відомості про те, що податковий орган при проведенні перевірки не зміг встановити джерело походження товару, водночас, даних про те, що податковий орган встановив факт походження товару з незаконних джерел, а також доказів цього - Акт не містить.

Суд зауважує на тому, що відсутність у розпорядженні податкового органу даних про первісного виробника продукції жодним чином не може свідчити на користь висновку про відсутність факту передачі товару від продавця до ТОВ «Кернел-Трейд».

Також відповідач вказує на відсутність реальної технічної можливості постачання товару постачальником (відсутність або недостатність земель, с/г техніки, автотранспорту тощо).

Втім, податковий орган не врахував, що продукція, продана ТОВ «Кернел- Трейд» була придбана постачальником у інших виробників, ніж ті що визначені контролюючим органом, а самі операції з перепродажу с/г продукції не вимагають наявності у продавця значної кількості техніки чи персоналу. Всі операції можуть бути реалізовані за наявності грошових ресурсів та незначного переліку засобів зв`язку та оргтехніки. Операції ж, які потребують транспортування, доробки та зберігання с/г продукції можуть реалізуватися із залученням сторонніх надавачів послуг професійних операторів на відповідному ринку послуг (перевізників, зернових складів, тощо).

Таким чином, відсутність у контрагента матеріальних ресурсів для виробництва товару не може бути підставою для висновку про безтоварність (нереальність) господарської операції.

Дана позиція узгоджується зі сталою практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах від 07.08.2018 року у справі №808/760/16, від 15.05.2018 року у справі №810/4391/16 тощо.

При цьому, суд враховує та критично ставиться до того, що наведені висновки податкового органу щодо відсутності у контрагентів матеріальної можливості передати ТОВ «Кернел-Трейд», зазначеної в первинних документах продукції, зроблені виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, в той час як згідно позиції Великої палати ВС з цього приводу, викладеної в п. 114 вже згаданої постанови від 07.07.2022р.:

«Висновки про відсутність у контрагентів трудових та матеріальних ресурсів зроблено контролюючим органом на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, однак така податкова інформація носить виключно інформативний характер. Посилання контролюючого органу на таку інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними, оскільки фактично надані ТОВ «АТБ-маркет» до перевірки первинні документи не були проаналізовані в акті перевірки, а тому така інформація не відповідає критерію юридичної значимості та не є допустимим і достовірним доказом у розумінні процесуального закону. Така інформація сама собою не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень, на які посилається відповідач.».

Щодо посилання відповідача на факт віднесення постачальника рішенням податкового органу до категорії «ризикових» відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 11.12.2019 року №1165.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Постановою КМУ від 11.12.2019 року №1165 врегульовує виключно правовідносини, які виникають між податковим органом та платником податку на додану вартість. При цьому єдиним правовим наслідком визнання платника податку «ризиковим» є виникнення у податкового органу права зупинити реєстрацію податкової накладної платника ПДВ, визнаного «ризиковим». Водночас, чинним на момент виникнення спірних правовідносин податковим законодавством не передбачено інших правових наслідків надання платнику ПДВ статусу «ризикового». Тобто, визнання контрагента-постачальника платника «ризиковим» не може впливати на дійсність його правочинів.

Водночас, перебування платника в статусі «ризикового» чи позбавлення даного статусу не може свідчити про товарність чи безтоварність вчинених таким платником податків господарських операцій через відсутність причинно-наслідкового зв`язку між даними фактами.

Суд враховує, що з боку ТОВ «Кернел-Трейд» для проведення перевірки було надано всі передбачені чинним законодавством України первинні бухгалтерські документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій. Зокрема, при проведенні перевірки працівниками податкового органу було досліджено договори, видаткові накладні, акти приймання-передачі послуг та товарів, платіжні документи, тощо. За результатами дослідження податковим органом не було зафіксовано фактів створення підроблених документів чи фактів внесення до офіційних документів неправдивих відомостей.

Ще одним порушенням відповідач зазначає включення до податкового кредиту ряду податкових накладних, зареєстрованих постачальниками ТОВ «Кернел-Трейд» між липнем 2020 року та груднем 2023 року.

Стосовно ПН, зареєстрованих до 01.01.2022р.

Податковий кодекс України в п.80 підрозділу 2 розділу ХХ визначає, що «Суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/ послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та які до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень" протягом 1095 календарних днів з дати їх складення не були включені до податкового кредиту, включаються до податкового кредиту протягом 365 календарних днів з дати набрання чинності зазначеним Законом, але не пізніше 1095 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.»

Наведений Закон України набув чинності 01.01.2022р., відтак, платник податку мав 365 днів (тобто до 01.01.2023) на те, щоб включити спірні ПН до податкового кредиту. Включення спірних ПН до податкового кредиту відбулося шляхом подання уточнюючого розрахунку до декларацій з ПДВ за податкові періоди, які перебувають в межах зазначеного строку в 365 днів.

Разом з тим, суд погоджується із позивачем відносно твердження, що подання уточнюючих розрахунків до декларацій з ПДВ відбулося з дотриманням строків, визначених податковим законодавством, адже відповідно до положень статті 50 ПКУ та до положень п. 1 розд. IV Порядку № 21 « Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

Статтею ж 102 ПКУ визначено строк давності на рівні 1095 днів, який починає обчислюватися від останнього дня граничного строку подання податкової декларації.

Водночас, позивач подав всі уточнюючі розрахунки в грудні 2024 року, при цьому серед податкових періодів, які уточнювались, максимально віддаленим в часі назад був податковий період квітень 2022р. Тобто позивач здійснив уточнення всіх податкових періодів, зазначених в Акті № 1104, в межах 1095 днів.

Стосовно ПН, зареєстрованих після 01.01.2022р.

Згідно з абз. 4 п. 198.6 ст. 198 ПКУ «У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.»

Включення Спірних ПН до податкового кредиту відбулося шляхом подання уточнюючого розрахунку до декларацій з ПДВ за податкові періоди, які перебувають в межах зазначеного строку в 365 днів.

Водночас, подання уточнюючих розрахунків до декларацій з ПДВ відбулося з дотриманням строків, визначених податковим законодавством, адже відповідно до положень статті 50 ПКУ та до положень п. 1 розд. IV Порядку № 21 « Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

Статтею ж 102 ПКУ визначено строк давності на рівні 1095 днів, який починає обчислюватися від останнього дня граничного строку подання податкової декларації. Водночас, позивач подав всі уточнюючі розрахунки в грудні 2024 року. При цьому серед податкових періодів, які уточнювались, максимально віддаленим в часі назад був податковий період квітень 2022 року. Тобто позивач здійснив уточнення всіх податкових періодів, зазначених в Акті 1104, в межах 1095 днів.

Варто звернути увагу на те, що на сторінка 344 Акту 1104 міститься наступний висновок відповідача:

«Отже, платник податку суму ПДВ, відображену в податковій накладній, яка була зареєстрована в ЄРПН та яку не було включено до податкового кредиту протягом строку, визначеного п. 198.6 ст. 198 Кодексу, може включити до податкового кредиту шляхом подання уточнюючого розрахунку (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу), за той звітний (податковий) період, у якому таку податкову накладну було складено (якщо податкова накладна була вчасно зареєстрована в ЄРПН) або зареєстровано в ЄРПН (якщо податкова накладна була зареєстрована з порушенням строків, визначених Кодексом, для їх реєстрації).».

Відтак, - не заперечуючи право позивача на включення ПН до податкового кредиту шляхом подання уточнюючих розрахунків відповідач наполягає на тому, що таке уточнення є можливим виключно щодо податкового періоду, в якому була зареєстрована така ПН.

Втім, суд зауважує, що подібне обмеження не має нормативного підґрунтя, позаяк чинне податкове законодавство України не містить правової норми, яка б обмежувала право платника податку подавати уточнюючий розрахунок виключно тим податковим періодом, в якому зареєстрована податкова накладна.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, досліджені судом первинні документи розкривають зміст господарських операцій, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами.

У свою чергу всі висновки податкового органу базуються та фактично стосуються не позивача, а його контрагентів, що, не може бути поставлено в провину позивачу, який надав до перевірки всі необхідні документи для підтвердження господарської операції, доцільності її здійснення задля вигодовування тварин на підприємстві для подальшого продажу та технічної можливості зберігати придбаний товар, що не дає суду підстав для визнання прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення законним та таким, що прийняте згідно критеріїв, визначених ст. 2 КАС України, при цьому, тягар доказування правомірності прийняття суб`єктом владних повноважень рішень, покладається на відповідача, який при прийнятті рішень що породжують для особи певні наслідки, має діяти у як найпослідовніший спосіб. Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не доведена, натомість позивачем спростована, правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень від 21.04.2025р. за № 887/Ж10/31-00-07-04-02-25, № 888/Ж10/31-00-07-04-02-25, з урахуванням змісту первинних та інших документів, які в умовах звичайної ділової практики супроводжують та підтверджують фактичне вчинення платником податків господарських операцій, що у сукупності, не дають підстав для сумніву щодо реальності здійснення підприємством господарських операцій чи їх невідповідності з господарською діяльністю позивача, та не свідчать про відсутність у позивача підстав для формування задекларованих позивачем податкових вигод у вказаному періоді.

Відтак, наведені ППР є протиправними, тому підлягають скасуванню.

Щодо правомірності податкових повідомлень-рішень від № 1001/Ж10/31-00-07-04-02-25 від 09.05.2025р., № 1002/Ж10/31-00-07-04-02-25 від 09.05.2025р., № 1003/Ж10/31-00-07-04-02-25 від 09.05.2025р.

Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинах з ТОВ «БЦ Агролідер» () за вересень та жовтень 2017 року, ПП «Зерно-15» () за лютий 2017 року, ТОВ «Діканька Зерно» () за грудень 2017 року, ТОВ «Зерно Трест» () за травень-липень, жовтень, грудень 2017 року з відповідним відображенням показників декларації з податку на додану вартість за лютий, травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року та за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств, за результатами якої складено акт перевірки від 25.04.2025 № 1140/Ж5/31-00-07-04-02-20/31454383 (надалі Акт перевірки №1140).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Кернел-Трейд» вимог:

1. п.44.1 ст. 44 пп.134.1.1. п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами, ст.1, ст.3, ст.9, ст.11, ст.12 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України, п.5, п. 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, в результаті чого:

- занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 9 866 166,0 гривень, в тому числі:

- 1 квартал 2017 рік 1 519 082 грн.

- за півріччя 2017 рік 1 923 409 грн.

- за три квартали 2017 рік 4 053 245 грн.

- рік 2017 9 866 166 грн.

2. п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 у відповідності до п.200.14 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, із змінами, в результаті чого:

завищено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню в періоді, що перевірявся всього на суму 2 162 190 грн., у тому числі за період:

- лютий 2017 1 687 869 грн.;

- травень 2017 369 307 грн.;

- червень 2017 79 944 грн.;

- липень 2017 188 304 грн.

завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 8 800 217 грн., в тому числі по періодам:

- лютий 2017 35 729 грн.;

- травень 2017 315 831 грн.;

- жовтень 2017 4 254 429 грн.;

- листопад 2017 3 902 207 грн.;

- грудень 2017 292 020 грн.

За результатами розгляду акту перевірки, були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

від 09.05.2025 №1001/Ж10/31-00-07-04-02-25, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 10 879 477,00 грн, в т.ч. за податковим зобов`язанням 9 866 166,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 013 311,00 грн.;

від 09.05.2025 №1002/Ж10/31-00-07-04-02-25, яким зменшено суму від`ємного значення податку на додану вартість в розмірі 8 800 217 грн;

від 09.05.2025 №1003/Ж10/31-00-07-04-02-25, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 2 162 190 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 081 095,00 грн.

Перевіркою достовірності і правильності визначення показників декларацій з ПДВ сформованих ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» в частині показників по взаємовідносинах з ТОВ «БЦ Агролідер» () за вересень та жовтень 2017 року, ПП «Зерно-15» () за лютий 2017 року, ТОВ «Діканька Зерно» () за грудень 2017 року, ТОВ «Зерно Трест» () за травень-липень, жовтень, грудень 2017 року при розрахунку суми податкового кредиту (рядок 17 (колонка Б) Декларацій) встановлено його завищення на -10 962 408,0 грн.

Проведеною перевіркою відображеного показника по взаємовідносинах ТОВ «Кернел трейд» з ТОВ «БЦ Агролідер» () за вересень та жовтень 2017 року, ПП «Зерно-15» () за лютий 2017 року, ТОВ «Діканька Зерно» () за грудень 2017 року, ТОВ «Зерно Трест» () за травень-липень, жовтень, грудень 2017 року в межах даної перевірки на підставі таких документів:

- отриманих податкових накладних;

- договорів з додатками;

- видаткових накладних;

- товарно-транспортних накладних; виписок з банківських рахунків; аналізу рахунку 631 тощо;

встановлено завищення задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 10.1 Декларацій „придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) з ПДВ на митній території України товарів/послуг та необоротних активів з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою показників за період з 01.02.2017 по 31.12.2017 всього 10 962 407 грн., в тому числі за періоди:

лютий 2017 1 687 869 грн.;

травень 2017 369 307 грн.;

червень 2017 79 944 грн.;

липень 2017 188 304 грн.;

жовтень 2017 4 254 429,02грн.;

листопад 2017 3 902 207,31 грн.;

грудень 2017 480 347,0 грн.

Перевіркою встановлено порушення п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту за період з 01.11.2017 по 31.05.2018 в сумі 10 962 407 грн. за рахунок не підтвердження господарських операцій первинними документами для відображення їх в бухгалтерському обліку в зв`язку з невідповідністю первинних документів змісту операцій та не відповідності вимогам податкового законодавства щодо визначення первинних документів.

ТОВ «Кернел-Трейд» внаслідок завищення показника у рядку 10.1 (колонка Б) Декларацій, через відображення податкового кредиту, всупереч п.198.1 ст. 198, п.198.2, п.198.3 і п.198.6 ст. 198 ПК України, за нереальними операціями з придбання товарів, робіт, послуг у контрагентів-постачальників ТОВ «БЦ Агролідер» () за вересень та жовтень 2017 року, ПП «Зерно-15» () за лютий 2017 року, ТОВ «Діканька Зерно» () за грудень 2017 року, ТОВ «Зерно Трест» () за травень-липень, жовтень, грудень 2017 року.

Проаналізувавши Акт перевірки № 1140, слід зауважити на тому, що об`єктивна сторона податкового правопорушення, яке допущене ТОВ «Кернел-Трейд», полягає в тому, що позивач використав в податковому обліку первинні документи, які не мав права використовувати. Підставою ж для своїх висновків про відсутність у Позивача права використовувати ці первинні документи в податковому обліку податковий орган вважає «безтоварність» господарських операцій між ТОВ «Кернел-Трейд» та рядом його контрагентів-постачальників. Під безтоварністю податковий орган має на увазі те, що товар, роботи чи послуги, зазначені в первинних документах, насправді не передавалися позивачу його постачальниками, а відомості про господарські операції, які внесені позивачем та його контрагентами до первинних документів, не відповідають дійсності.

При цьому, досліджені судом матеріали справи свідчать про те, що під час перевірки відповідачем не належним чином досліджені обставини передачі товарно-матеріальних цінностей, відображених у первинних документах, позаяк основним аргументом на користь висновку про безтоварність операцій між ТОВ «Кернел-Трейд» та ТОВ «БЦ «Агролідер» відповідач наводить припущення про неспроможність деяких із постачальників ТОВ «БЦ Агролідер» поставити на користь останнього сільськогосподарську продукцію, таких як ТОВ «Мрія-К», ПП «Українське Поле», ТОВ «Лугове-Юг», СТОВ «Ліщинівське», Сільськогосподарське ТОВ «Агросвіт», СВК «Гірниківський».

Даний аргумент суд критично сприймає, як доказ безтоварності господарських операцій позивача, адже даний перелік постачальників ТОВ «БЦ Агролідер» не є вичерпним. Зокрема, Акт перевірки № 1140 (стор. 26) містить інформацію про те, що вказані підприємства є «основними» постачальниками насіння соняшника на користь ТОВ «БЦ Агролідер». При цьому, податковий орган проігнорував «не основних» (додаткових) постачальників, які мали спроможність реально передавати продукцію на користь ТОВ «БЦ Агролідер» наряду зі згаданими постачальниками.

Відтак, застосування принципу вибірковості серед постачальників при проведенні перевірки послугувало підставою для висновку про безтоварність спірних господарських операцій позивача.

При цьому Акт № 1140 не містить підтверджених доказами арґументів на підтвердження того, що ТОВ «БЦ Агролідер» не мало змоги придбати товар, проданий в подальшому на користь позивача.

Водночас, Акт № 1140 не містить чітких претензій до основних постачальників ТОВ «БЦ Агролідер», адже всі вони зводяться до того, що при проведенні перевірки відповідач не зміг встановити першоджерело отримання насіння соняшника, яке було предметом купівлі-продажу між ТОВ «БЦ Агролідер» та його контрагентами, а в подальшому - ТОВ «Кернел-Трейд», що не може слугувати достатньою та самостійною підставою для висновку про безтоварність господарських операцій позивача.

Окрім того, відповідач посилається наявність кримінального провадження №10000090, предметом дослідження якого є, серед іншого, діяльність ТОВ «Мрія-К». Однак, посилаючись на наявність кримінального провадження, яке було порушено в 2017 році, відповідач станом на момент проведення перевірки (через вісім років після порушення провадження) не наводить інформацію про вирок суду в даному провадженні чи інший процесуальний документ, який містить результати даного провадження. При цьому, позивач не може нести відповідальності за порушення вчиненні його контрагентами.

Аналіз змісту Акту № 1140 дозволяє дійти висновку, що на обґрунтування висновку про безтоварність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Диканька-Зерно», ТОВ «Зерно-Трест», ПП «Зерно-15» відповідач використовує аналогічні аргументи тим, які застосовано щодо господарських операцій з ТОВ «БЦ Агролідер», у зв`язку із чим суд критично ставиться, тому не може врахувати такі доводи з огляду на висновок, наведений судом вище.

Підсумовуючи наведене, суд вважає необґрунтованими висновки податкового органу про безтоварність господарських операцій, зазначених а Акті № 1140, а ППР, які винесені на підставі вказаного Акта протиправними, такими, що підлягають скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 20.02.2025р. № 300/Ж10/31-00-04-01-03-27.

Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість щодо виявлених помилок (порушень) ТОВ «Кернел Трейд» () за квітень 2022 року, за результатами якої складено акт перевірки від 16.01.2025 № 98/ Ж5/31-00-04-01-03-22/31454383 (надалі Акт камеральної перевірки).

Актом камеральної перевірки, з врахуванням відповіді Центрального МУ ДПС №2037/6/31-00-04-01-03-06 від 14.02.2025 на заперечення ТОВ «Кернел-Трейд» стосовно висновків, викладених в акті від 16.01.2025 № 98/Ж5/31-00-04-01-03- 22/31454383 встановлено, що платником завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду декларації з податку на додану вартість в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2022 року (реєстраційний № від 07.01.2025) з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків на 410 008,3 грн.

За результатами розгляду акту камеральної перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.02.2025 №300/Ж10/31-00-04-01-03-27, яким зменшено суму від`ємного значення податку на додану вартість в розмірі 410 008 грн.

07.01.2025 року ТОВ «КЕРНЕЛ ТРЕЙД» подано Уточнюючий розрахунок за квітень 2022 року, згідно з яким у Додатку 1 «Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних / розрахунках коригування до податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), про коригування податкових зобов`язань за операціями з вивезення за межі митної території України у митному режимі експорту окремих видів товарів, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1)» до уточнюючого розрахунку за квітень 2022 року ТОВ «Кернел Трейд» включено до складу податкового кредиту податкові накладні та розрахунки коригування, терміни включення по яким перевищують терміни (1 316 - 1 640 днів), визначені п. 198.6 ст. 198 ПКУ, з урахуванням п. 102.9 ст. 102 (в редак. до 01.08.2023 року), п. 80 підрозд. 2 розд. XX, п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПК України, детальний перелік яких зазначено в Акті.

Відповідач стверджує, що на дату подання ТОВ «КЕРНЕЛТРЕЙД» Уточнюючого розрахунку за квітень 2022 року (07.01.2025 року), 1 095 днів з дати складання податкових накладних (лютий 2019 грудень 2019 року), минуло.

Оскільки, на підставі п. 198.6 ст. 198 ПК України, терміни 365 днів з дати набрання чинності зазначеним Законом, для включення у звітний період квітень 2022 року, сплинули, 1 095 днів з дати виписки податкових накладних, з урахуванням термінів зупинення, передбачених п. 80 підрозд. 2 розд. ХХ «Перехідні положення» п.п. 69.9 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України, припиняються на період 523 дні, тому відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України граничний термін для подання уточнюючого розрахунку щодо включення податкових накладних настав у липні 2023 року, серпні 2023 року, березні 2024 року, травні 2024 року.

ТОВ «КЕРНЕЛ ТРЕЙД» 30.01.2025 року подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2022 року (вх. № ) (рядок 10.1) та зменшено податковий кредит у зв`язку із виключенням зі складу податкового кредиту податкових накладних оформлених з ТОВ «КОРАДО КАННІНГ ІНКОРПОРЕЙТЕД» за період лютий 2019 року на суму ПДВ 112 795,77 грн.

Враховуючи викладене, за результатами розгляду заперечення ТОВ «Кернел-Трейд» (), з урахуванням даних уточнюючого розрахунку за квітень 2022 року (вх. № від 30.01.2025), відповідачем було прийнято рішення, висновки акту від 16.01.2025 № 98/Ж5/31-00-04-01-03-22/31454383 «Про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість щодо виявлених помилок (порушень) ТОВ «Кернел Трейд» () за квітень 2022 року» викладено в наступній редакції: «Платником завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду декларації з податку на додану вартість в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2022 року (реєстраційний № від 07.01.2025) з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків на 410 008,3 грн».

Суд виходить із того, що відповідно до п. 192.1.2., п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, особливості визначення бази оподаткування в окремих випадках (порядок коригування податкових зобов`язань та податкового кредиту) якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку.

Отримувач має право збільшити суму податкового кредиту лише після реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Статтею 191 Кодексу визначено перелік функцій контролюючих органів, в тому числі функції проведення перевірок.

Пунктом 75.1 статті 75 ПКУ передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПКУ).

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що її проведення не потребує наказу керівника податкового органу або іншого спеціального дозволу чи направлення, згоди платника податків та його присутності. Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичних та/або методологічних помилок або інших відомостей, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання чи інших порушень. Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей камеральною перевіркою не охоплюється. А відтак, камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

Відповідно до п.п. 76.1-76.3 ст. 76 ПК України (в редакції станом на момент проведення перевірки) камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Згідно з пунктом 69.2 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України (в редакції Закону № 2120-IX від 15.03.2022; із змінами, внесеними згідно із Законами № 2142-IX від 24.03.2022, № 2173-IX від 01.04.2022) - податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: камеральних перевірок декларацій або уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, показники яких сформовані на підставі податкових накладних та/або розрахунків коригування, складених та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або митних декларацій, за виключенням товарів (продукції), визначених підпунктами 215.3.1, 215.3.2, 215.3.2-1 та 215.3.3-1 пункту 215.3 статті 215 Кодексу.

Така камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена протягом 90 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Відповідно до пункту 69.2 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України (в редакції Закону № 2120-IX від 15.03.2022; із змінами, внесеними згідно із Законами № 2142-IX від 24.03.2022, № 2173-IX від 01.04.2022; в редакції Закону № 2260-IX від 12.05.2022) податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім:

а) камеральних перевірок; (Абзац другий підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX набирає чинності з 2 червня 2022 року в частині камеральних перевірок декларацій та уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування);

б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

в) фактичних перевірок.

Аналіз наведених норм, встановлених судом обставин та змісту Акту № 98 свідчить на користь висновку про те, що, на думку відповідача, ТОВ «Кернел-Трейд» протиправно включило до складу податкового кредиту податкові накладні (ПН) та розрахунки-коригування, термін включення по яким перевищує терміни, визначені п.198.6 ст. 198 ПКУ.

Податковий кодекс України в п.80 підрозділу 2 розділу ХХ визначає, що «Суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/ послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та які до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень" протягом 1095 календарних днів з дати їх складення не були включені до податкового кредиту, включаються до податкового кредиту протягом 365 календарних днів з дати набрання чинності зазначеним Законом, але не пізніше 1095 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.»

Наведений вище Закон України набув чинності 01.01.2022, тому платник податку мав 365 днів (тобто до 01.01.2023) на те, щоб включити спірні ПН до податкового кредиту.

Варто звернути увагу на ту обставину, що включення спірних ПН до податкового кредиту відбулося шляхом подання уточнюючого розрахунку до декларації з ПДВ за податковий період квітень 2022 року (тобто в податковому періоді, який перебуває в межах зазначеного строку в 365 днів).

Разом з тим, відповідно до положень статті 50 ПКУ та до положень п. 1 розд. IV Порядку № 21 « Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

Статтею ж 102 ПКУ визначено строк давності на рівні 1095 днів, який починає обчислюватися від останнього дня граничного строку подання податкової декларації.

Відтак, з огляду на те, що мало місце уточнення декларації за квітень 2022 року то останнім днем граничного строку подання декларації з ПДВ за квітень 2022 року є 20 травня 2022 року.

Отже, строк на уточнення даного податкового періоду має розпочинати свій відлік з 21 травня 2022 року, тому приймаючи до уваги те, що уточнюючий розрахунок було подано позивачем 07.01.2025 року, то уточнення податкового періоду квітень 2022 року відбулося в межах строку в 1095 днів, визначеного законодавством України.

З наведеного слідує, що висновки, викладені в Акті № 98, про порушення позивачем податкового законодавства є помилковими, показники податкового обліку визначені позивачем вірно, що вказує на безпідставність винесення ППР від 20.02.2025р. № 300/Ж10/31-00-04-01-03-27, у зв`язку із чим таке рішення визнається судом протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 КАС України.

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, провулок Тараса Шевченка, 3; ) до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3; ) про визнання протиправними та скасування рішень, - задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3; ) № 887/Ж10/31-00-07-04-02-25 від 21.04.2025р., № 888/Ж10/31-00-07-04-02-25 від 21.04.2025р., № 1001/Ж10/31-00-07-04-02-25 від 09.05.2025р., № 1002/Ж10/31-00-07-04-02-25 від 09.05.2025р., № 1003/Ж10/31-00-07-04-02-25 від 09.05.2025р., № 300/Ж10/31-00-04-01-03-27 від 20.02.2025р., якими Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, провулок Тараса Шевченка, 3; ) визначено суму грошового зобов`язання на суму 318 970 010,00 грн.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, провулок Тараса Шевченка, 3; ) за рахунок бюджетних асигнувань з Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3; ) судові витрати - судовий збір в сумі 30 280,00 грн. (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень).

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.