Справа № 240/1142/25
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 240/1142/25

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови здійснити з 01.11.2024 року перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі довідки, виданої ТУ ДСА України в Житомирській області №194/22 від 21.01.2022 року, виходячи із розрахунку 54% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді - протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01.11.2024 перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі довідки, виданої ТУ ДСА України в Житомирській області №194/22 від 21.01.2022 року, виходячи із розрахунку 54% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді з урахуванням фактично виплачених сум, без обмеження граничним розміром.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з листопада 2019 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує довічне грошове утримання у розмірі 50% від грошового утримання. Позивач звернувся із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання у розмірі 54% на підставі довідки ТУ ДСА України в Житомирській області, оскільки на час звільнення із посади судді у відставку стаж його роботи на посаді судді був визначений у кількості 22 років 9 місяців та 11 днів. Проте відповідач відмовив у такому перерахунку щомісячного грошового утримання. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, що зумовило звернення до суду.

Ухвалою суду позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у відзиві просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що чинним законодавством передбачено збільшення щомісячного довічного грошового утримання саме за роботу на посаді судді й не передбачено врахування до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання за денною формою на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, а також періодів роботи на посадах слідчого та консультанта місцевого районного суду. Оскільки страховий стаж позивача становить 30 років 7 місяців 23 дні, в тому числі 14 років 7 місяців 2 дні на посадах судді, відповідно щомісячне довічне грошове утримання встановлено у розмірі 50% від суддівської винагороди судді, а тому підстави для перерахунку пенсії згідно зі статтею 142 Закону №1402 відсутні.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці, якому призначено та виплачується щомісячне довічне грошове утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

28.10.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки, виданої ТУ ДСА України в Житомирській області №194/22 від 21.01.2022 року, виходячи із розрахунку 54% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді.

За результатами розгляду заяви, відповідач листом №28619-26964/Н-02/8-0600/24 від 25.11.2024 повідомив про відмову в перерахунку довічного грошового утримання, зазначивши, що страховий стаж позивача становить 30 років 7 місяців 23 дні, в тому числі 14 років 7 місяців 2 дні на посадах судді, тому щомісячне довічне грошове утримання встановлено у розмірі 50% від суддівської винагороди.

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частинами першою та другою статті 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 130 Конституції України розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Спеціальним законом, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд є Закон № 1402-VIII.

Відповідно до положень статті 4 Закону № 1402-VІІІ судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Згідно із положеннями статті 135 Закону № 1402-VІІІ суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин другої статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

У Рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013р. (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

У даній справі спірним є питання щодо визначення стажу роботи позивача на посаді судді при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Суд враховує, що відповідно до пункту 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIІІ судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Як встановлено судом, позивача було призначено суддею Овруцького районного суду Житомирської області відповідно до Указу Президента України №476/2005 від 16.03.2005 та з 30.03.2005 зараховано до штату суду.

Отже, на час призначення позивача на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку, регулювалося частиною четвертою статті 43 Закону України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ "Про статус суддів" (далі - Закон № 2862-ХІІ) та Указом Президента України від 10.07.1995 № 584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" (далі - Указ №584/95).

Згідно ч.4 ст.43 Закону №2862-ХII до стажу роботи, що давав право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, також підлягав зарахуванню і час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також пунктом 1 Указу №584/95 передбачалось, що до стажу роботи, що давав судді право на відставку та одержання ним щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до підпункту 3-1 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.11.2021 у справі №9901/15/21 вказала: "…при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж роботи судді в галузі права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №9901/302/19).

Також частина друга статті 137 Закону №1402-VІІІ визначає, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, означає, що до стажу роботи на посаді судді і прирівняних до нього стажів роботи (абзац четвертий пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VІІІ) додається (може додаватися) ще один вид (чи види) роботи (професійної діяльності), який раніше не охоплювався поняттям стажу роботи на посаді судді. Під цим стажем у вимірі чинного законодавчого визначення поняття "стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді", треба розуміти за якісними властивостями вид (види) певної роботи (професійної діяльності) в галузі права, який відрізняється від суддівської і прирівняної до неї роботи та має часові (кількісні) межі (строк роботи) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 8 жовтня 2020 року у справі №9901/537/19).

Відповідно до ст.7 Закону №2862-ХII (в редакції, що діяла на час призначення позивача суддею) на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Проаналізувавши наведені норми, суд резюмує, що при обрахуванні позивачу стажу роботи на посаді судді слід було застосувати законодавство, яке було чинним на момент призначення особи на посаду судді, а тому до стажу в обов`язковому порядку підлягає зарахуванню час роботи на посадах слідчого, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, період проходження строкової військової служби та стаж (досвід роботи) професійної діяльності у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення (в даному випадку на посаді консультанта суду).

Даний висновок узгоджується із правовою позицією, що викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2018 у справі №9901/382/18, Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №127/20301/17, від 20.03.2018 у справі №520/5814/17, від 16.07.2021 у справі №200/9113/20-а.

Крім того суд звертає увагу відповідача, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Зазначена правова позиція неодноразово застосовувалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 23.06.2022 у справі №420/1987/21, від 09.11.2018 у справі №243/4794/17, від 11.12.2018 у справі №522/5168/17 та від 30.01.2020 у справі №592/3694/17.

Як видно із копії виданої Овруцьким районним судом Житомирської області довідки №01-40/37/2019 від 11.11.2019 про розрахунок стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на відставку та отримання ним щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, цей стаж позивача був обчислений у кількості 22 років 9 місяців та 11 днів.

Зокрема, до нього, окрім роботи на посаді судді у період з 30.03.2005 по 07.11.2019 (що становить 14 років 07 місяців та 08 днів), також були зараховані період проходження позивачем строкової військової служби (з 17.10.1986 по 08.01.1989), навчання на денному відділенні Національної академії внутрішніх справ (з 01.08.1994 по 27.07.1998), час роботи на посаді слідчого у Слідчому відділенні Овруцького РВ УМВС (з 27.07.1998 по 17.07.1999), на посаді консультанта місцевого Овруцького районного суду (з 01.04.2002 по 29.03.2005).

При цьому, суд враховує те, що даний розрахунок стажу роботи позивача, який надавав право на відставку був перевірений Вищою радою правосуддя при прийнятті рішення від 22.10.2019 №2781/0/15-19 про його звільнення з посади судді у відставку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність дій Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення розміру стажу позивача на посаді судді з 22 років 9 місяців та 11 днів до 14 років 07 місяців та 08 днів та відповідно зменшення відсоткового розміру його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 54% до 50% .

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України. (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 3-1 заява про призначення/перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (додаток 1) подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 3-1 до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додаються, зокрема довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) / довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді Конституційного Суду України), видана судом, з якого суддя вийшов у відставку, або Конституційним Судом України (далі - відповідний суд), з урахуванням суддівської винагороди (винагороди судді) судді, який працює на відповідній посаді.

Розділ IV Порядку № 3-1 встановлює перерахунок щомісячного довічного грошового утримання органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частини другої статті 27 Закону України "Про Конституційний Суд України" органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Пенсійний фонд України протягом трьох робочих днів після отримання повідомлення інформує органи, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, про підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та про необхідність підготовки списків одержувачів щомісячного довічного грошового утримання (далі - список).

Органи, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, протягом 5 робочих днів з дня надходження інформації Пенсійного фонду України складають списки за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку та подають їх відповідним судам, ліквідаційним комісіям, що здійснюють заходи із ліквідації відповідних судів, або територіальним органам Державної судової адміністрації України (далі - відповідні органи).

На підставі списків відповідні органи видають довідки про суддівську винагороду працюючого судді/довідки про винагороду працюючого судді Конституційного Суду України за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди/винагороди судді Конституційного Суду України, що враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, для кожного судді, зазначеного в списку.

Додатком 2 до Порядку № 3-1 затверджена форма Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Як зазначалось, 28.10.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області з заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки, виданої ТУ ДСА України в Житомирській області №194/22 від 21.01.2022 року, виходячи із розрахунку 54% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді.

У вказаній довідці вказано, що станом на 01.01.2022 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні щомісячного грошового утримання суддям у відставці, складає 94590 грн., в тому числі посадовий оклад 63060 грн. та доплата за вислугу років (50%) 31530 грн, що узгоджується із вимогами ч.2 ст.135 та ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII.

З урахуванням наведених висновків, суд вважає, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у здійсненні з 01.11.2024 року перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі довідки, виданої ТУ ДСА України в Житомирській області №194/22 від 21.01.2022 року, виходячи із розрахунку 54% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді.

Належним способом захисту порушеного права є зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області провести з 01.11.2024 перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі довідки, виданої ТУ ДСА України в Житомирській області №194/22 від 21.01.2022 року, виходячи із розрахунку 54% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді з урахуванням фактично виплачених сум.

Щодо зазначення у рішенні про необмеження граничним розміром суд вважає є передчасним, оскільки наразі перерахунок грошового утримання не проведено.

Згідно із ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи відсутність документально-підтверджених судових витрат, їх розподіл судом не проводиться.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирський район, Житомирська область, 10003. РНОКПП/) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити з 01.11.2024 року перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі довідки, виданої ТУ ДСА України в Житомирській області №194/22 від 21.01.2022 року, виходячи із розрахунку 54% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 з 01.11.2024 перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі довідки, виданої ТУ ДСА України в Житомирській області №194/22 від 21.01.2022 року, виходячи із розрахунку 54% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст складено: 31 жовтня 2025 р.

31.10.25