Справа № 753/2820/25
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 753/2820/25 Суддя (судді) першої інстанції: Осіпенко Л.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Штульман І.В.

суддів: Кобаля М.І.,

Черпака Ю.К.,

при секретарі: Красновій О.Р.,-

за участю: Латонової Т.А. , - представника відповідача,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття справи про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

06 лютого 2025 року адвокат Бондюк Богдан Володимирович в інтересах ОСОБА_2 , через підсистему «Електронний суд», звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач, Укртрансбезпека) про скасування постанови від 05 листопада 2024 року серії ПС №001795 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) (а.с.1-8).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 квітня 2025 року поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду та відкрито провадження у справі за його позовом (а.с.55-56).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року, Державна служба України з безпеки на транспорті через "Електронний суд" 18 вересня 2025 року подала апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, представник відповідача зазначає, що 19 серпня 2024 року о 16 год 40 хв, перебуваючи у зоні габаритно-вагового контролю, за адресою м. Київ Столичне шосе (дорога-дублер біля АЗК «Амік»), водій ОСОБА_3 , керуючи вантажним автомобілем марки «SCANIA» державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 ) відмовився від проходження габаритно-вагового контролю, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З огляду на що 05 листопада 2024 року прийнято постанову серії ПС №001795 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Оспорювана постанова відповідає вимогам діючого законодавства та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 132-1 КУпАП.

Представник позивача в письмових поясненнях зазначає, що доводи, наведені в апеляційній скарзі, не відповідають фактичним обставинам справи. Оскаржуване рішення суду першої інстанції від 11 вересня 2025 року у справі №753/2820/25 прийнято відповідно до норм матеріального права, а Дарницьким районним судом м. Києва повно та всебічно з`ясовано і враховано всі обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

За змістом частини п`ятої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи.

За приписами частини другої статті 309 КАС України, у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду, з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

Представник відповідача у судовому засідання підтримала доводи апеляційної скарги, просила суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове про відмову у задоволенні позову.

Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи суду не направляли, про причини неявки апеляційний суд не повідомили.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті необхідно залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 серпня 2024 року о 16 год 40 хв, перебуваючи в зоні габаритно-вагового контролю за адресою м. Київ, Столичне шосе (дорога-дублер біля АЗС «Амік»), водій ОСОБА_3 , керуючи вантажним автомобілем марки «SCANIA» державний номерний знак НОМЕР_1 , відмовився від проходження габаритного вагового контролю.

19 серпня 2024 року посадовими особами відповідача прийнято рішення про супроводження автомобільного транспортного засобу, оскільки наявні ознаки порушення вагових та габаритних нормативів (завантаження транспортного засобу вище бортів кузова, просідання вузлів підвіски транспортного засобу) (а.с. 89).

Відповідно до акту про блокування/розблокування автомобільного транспортного засобу 19 серпня 2024 року о 16 год 45 хв транспортний засіб марки «SCANIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , було заблоковано через ознаки порушень нормативів вагових або габаритних параметрів до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кіломентів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також заборону подальшого руху такого транспортного засобу (а.с. 90).

Перебування автомобіля марки «SCANIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, Столичне шосе (дорога-дублер біля АЗС «Амік») підтверджується фотознімками, зробленими на місці вчинення адміністративного правопорушення (а.с.80, 82, 86, 92, 94, 98).

Факт відмови водія ОСОБА_3 від проходження габаритного вагового контролю зафіксовано у Акті №002325 від 19 серпня 2024 року (а.с.88).

Під час проведення працівниками відповідача рейдової перевірки (перевірки на дорозі) здійснювалось використання засобу відео фіксації процесу перевірки та виявленого правопорушення, що підтверджується доповідною запискою старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті Антона Баранцова б/н від 19 серпня 2024 року (а.с.79).

З листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) №31/26-9071 від 10 вересня 2024 року (вх.№38333/0/22-24 від 02 жовтня 2024 року) вбачається, що транспортний засіб марки «SCANIA» моделі «R420», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуває на реєстраційному обліку та належить позивачу ОСОБА_2 , дата реєстрації 15 травня 2013 року (а.с.107).

Відповідно до товарно-транспортної накладної №140173 від 19 серпня 2024 року, вантажовідправником є ТОВ «ДБУ «МЕГАПОЛІС» (, адреса місцезнаходження: 04053, Україна, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок, 3/5, офіс, 4) (а.с.87).

05 листопада 2024 року Відділом державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті розглянуто протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 132-1 КУпАП.

За результатами розгляду справи 05 листопада 2024 року відповідачем прийнято постанову ПС №001795, якою визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 132-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51000,00 грн (а.с.14).

Вважаючи постанову відповідача від 05 листопада 2024 року серії ПС №001795 протиправною, адвокат Бондюк Богдан Володимирович в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва із цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення позивача ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 132-1 КУпАП.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-279-8 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до статті 229 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил користування автомобільним транспортом, і, зокрема, про адміністративні правопорушення, які передбачені частиною другою статті 132-1 КУпАП, розглядають органи автомобільного транспорту.

Відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями частини третьої статті 132-1 КУпАП передбачено, що ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, частиною першою статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

За змістом статті 38 КУпАП, початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення або день виявлення триваючого правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містять визначення поняття «триваюче» правопорушення.

Разом із тим, у теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності.

В цьому випадку, що був предметом судового розгляду у справі №753/2820/20 порушення частини третьої статті 132-1 КУпАП не є триваючим.

Пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

Згідно статті 284 КУпАП, справа підлягає закриттю за наявності обставин, передбачених статтею 247 даного Кодексу.

Оскільки вказане порушення виявлено 19 серпня 2024 року і станом на час ухвалення оспорюваної постанови серії ПС №001795 від 05 листопада 2024 року минув двохмісячний строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 132-1 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.

Отже, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_2 та скасування постанови від 05 листопада 2024 року серії ПС №001795 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 132-1 КУпАП, проте вважає за необхідне змінити в правильному по суті заявлених вимог рішенні мотиви задоволення позову - у зв`язку із закінченням на момент розгляду відповідачем 05 листопада 2024 року справи про адміністративне правопорушення, вчинене 19 серпня 2024 року, двохмісячного строку з дня його вчинення, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно частини четвертої статті 117 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року підлягає зміні у мотивувальній частині щодо мотивів задоволення позову ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 вересня 2025 року по справі №753/2820/25 - змінити в мотивувувальній частині, щодо мотивів задоволення позову ОСОБА_2 .

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: М.І. Кобаль

Ю.К. Черпак