Справа № 300/7082/25
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" листопада 2025 р. справа № 300/7082/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій головного державного виконавця щодо винесення постанови та скасування постанови від 19.09.2025 ВП №77690547 про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 гривень, -
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - позивач, Управління, боржник, орган пенсійного забезпечення, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) звернулося в суд з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі по тексту також - відповідач, орган державної виконавчої служби, Управління ДВС, ДВС) про визнання протиправними дій головного державного виконавця щодо винесення постанови та скасування постанови від 19.09.2025 ВП №77690547 про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 гривень.
Підставою звернення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із вказаним позовом є протиправно винесена Управлінням забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанова у виконавчому провадженні №77690547 про накладення штрафу від 19.09.2025.
Ухвалою суду від 07.10.2025 позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без руху у зв`язку із невідповідністю адміністративного позову вимогам, встановлених частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України, Кодекс).
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 14.10.2025 відкрив провадження в даній адміністративній справі за правилами, передбаченими статтею 287 КАС України, призначено судовий розгляд на "03" листопада 2025 р. о 10:20 год., про що сторін повідомлено повістками про виклик.
У поданих поясненнях Управління зазначило, що постановою Верховного суду від 15.10.2025 у справі №300/5459/24 касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Ухвалою суду від 03.11.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 26.10.2025 про залучення до участі у справі, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відмовлено.
Згідно наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа, ухвалу про відкриття провадження від 14.10.2025 у справі №300/7082/25 надіслано одержувачу Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції засобами електронного зв`язку через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, котру доставлено до електронного кабінету останньої 14.10.2025 о 20:42 годині.
Відповідно до частини 1 статті 174 КАС України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу.
Днем вручення судового рішення, серед іншого, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (пункт 2 частини 6 статті 251 КАС України).
З урахуванням вказаного ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.10.2025 вважається врученою відповідачу належним чином.
Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на дату ухвалення цього судового рішення, не скористалась правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений ухвалою про відкриття провадження від 14.10.2025.
В силу вимог частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання повістки та ухвали суду від 14.10.2025 в Електронний кабінет Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд", причини неявки суду невідомі.
Представник позивача у судове засідання також не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав клопотання про розгляд справи №300/7082/25 без участі представника ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень частини 1 і 2 статті 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина 3 статті 268 КАС України). На підставі вказаного судом розглянуто справу без участі представників сторін.
Адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі.
У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду (частина 4 статті 287 КАС України).
Враховуючи неявку позивача і відповідача в судове засідання, розглянувши клопотання позивача про розгляд справи без його участі, у зв`язку із не наведенням сторонами у справі будь-яких обґрунтованих обставин, які звужують їх право на належний судовий розгляд адміністративної справи, беручи до уваги коментовані вище норми процесуального закону, суд вважає за необхідне продовжити розгляд даної справи за відсутності сторін з урахуванням наявності у матеріалах справи всіх необхідних доказів для її розгляду.
Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина 9 статті 205 КАС України).
За змістом частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно із довідкою секретаря судового засідання Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.11.2025, викликані учасники даної адміністративної справи в судове засідання не з`явилися, у зв`язку із чим, звукозапис технічними засобами не здійснювався.
Таким чином, наявні всі процесуальні підстави розглянути справу в письмовому провадженні без здійснення звукозапису технічними засобами. Потреби заслухати свідка чи експерта немає.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши зміст позовної заяви органу пенсійного фонду, письмові пояснення, дослідивши і оцінивши в сукупності докази, наявні у матеріалах даної адміністративної справи, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти них, судом встановлено наступні обставини.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №300/5459/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій задоволено повністю:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, як інваліду війни ІІ групи з 01.06.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області поновити з 01.06.2024 ОСОБА_1 виплату пенсії по інвалідності, як інваліду війни ІІ групи, призначену відповідно до Закону №2262-ХІІ (https://reyestr.court.gov.ua/Review/122651668).

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 28.02.2025 у справі №300/5459/24 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківського області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 в адміністративній справі №300/5459/24 залишив без задоволення, а вказане рішення суду - без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125512846).

Згідно відомостей Автоматизованої системи документообігу спеціалізованого суду "Діловодство" Івано-Франківським окружним адміністративним судом 18.03.2025 видано виконавчий лист №300/5459/24 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області поновити з 01.06.2024 року ОСОБА_1 виплату пенсії по інвалідності, як інваліду війни ІІ групи, призначену відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночком В.О. розглянуто заяву про примусове виконання з виконавчого листа №300/5459/24 від 18.03.2025 та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2025 ВП №77690547.

ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на виконання вимоги державного виконавця від 24.06.2025 за №8480 листом від 16.07.2025 за №0900-0802-5/36144 повідомило про те, що органом пенсійного забезпечення подано до Пенсійного фонду України запит про роз`яснення виконання рішення суду від 23.10.2024 у справі №300/5459/24 та надання дозволу на опрацювання пенсійної справи ОСОБА_1 за допомогою функції "Макетна обробка".

Головним державним виконавцем 19.09.2025 з підстав "станом на 22.08.2025 рішення суду не виконано фактично, хоча є чітким і зрозумілим. ГУ ПФУ в Івано-Франківській області безпідставно припинило виплату пенсії ОСОБА_2 по інвалідності, як інваліду війни з 01.06.2024 і тому повинні відновити виплату з цього ж числа. Виплата пенсії не стосується щомісячного довічного утримання судді у відставці, оскільки фінансується з різних джерел" у виконавчому провадженні №77690547 винесено постанову про накладення на боржника (Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області) штраф на користь держави у розмірі 10 200,00 гривень.

Постановою Верховного суду від 15.10.2025 у справі №300/5459/24 касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/131019129).

Позивач, як боржник у виконавчому провадженні ВП №77690547, вважаючи дії державного виконавця протиправними щодо винесення постанови про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 гривень, звернувся з цим позовом до суду за захистом порушеного права, з огляду на те, що у спірному випадку не мало місце не виконання рішення суду без поважних причин.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує положення Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за №1404-VIII (надалі по тексту також - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню за правилами вимог частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII визначено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 Закону №1404-VIII, перевіряє виконання рішення боржником (частина 1 статті 63 Закону №1404-VIII).

Як визначено частиною 2 статті 63 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За приписами частин 1 і 2 статті 75 Закону №1404-VIIІ, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

"Поважними", в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

В першу чергу, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови від 19.09.2025 державний виконавець визначив єдину мотивацію наступного змісту "станом на 22.08.2025 рішення суду не виконано фактично, хоча є чітким і зрозумілим. ГУ ПФУ в Івано-Франківській області безпідставно припинило виплату пенсії ОСОБА_2 по інвалідності, як інваліду війни з 01.06.2024 і тому повинні відновити виплату з цього ж числа. Виплата пенсії не стосується щомісячного довічного утримання судді у відставці, оскільки фінансується з різних джерел".

Переходячи до суті публічно-правового спору і вирішуючи спір у даній справі, суд керується наступними мотивами.

Як зазначалось вище, предметом виконання у виконавчому провадженні №77690547 є виконавчий лист у справі №300/5459/24, виданий судом 18.03.2025 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області поновити з 01.06.2024 року ОСОБА_1 виплату пенсії по інвалідності, як інваліду війни ІІ групи, призначену відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Коментований виконавчий лист видано з виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №300/5459/24 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2025.

Статтею 75 Закону №1404-VIII передбачено відповідальність саме за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Невиконання судового рішення, яким боржника зобов`язано вчинити певні дії, у встановлений виконавцем строк без поважних причин означає, що боржник не здійснив необхідних дій для реалізації припису суду, попри реальну можливість його виконання. Така поведінка фактично свідчить про бездіяльність боржника у виконанні обов`язку, покладеного судом, і розцінюється як ухилення від виконання рішення.

Поважними причинами можуть бути лише ті обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання рішення у визначений строк та не залежать від волі чи організації роботи боржника.

Установлений законом обов`язок виконати судове рішення передбачає активну поведінку боржника, а не пасивне очікування або формальне реагування на вимоги державного виконавця. Невиконання без належних причин свідчить про недобросовісне ставлення до припису суду та може спричинити застосування заходів відповідальності, спрямованих на забезпечення реальності та невідворотності виконання судового акту.

За невиконання судового рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин, до боржника застосовується штраф. Такий штраф є реакцією на протиправне ухилення від виконання рішення суду та спрямований на забезпечення його реального виконання. Він накладається у разі, коли боржник мав можливість виконати рішення, але не вжив необхідних дій, не довів наявність об`єктивних перешкод та фактично допустив прострочення виконання.

Застосування штрафу у цьому випадку є засобом впливу на боржника для забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення, що має обов`язковий характер.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 1 статті 40 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

В даному випадку, постановою Верховного суду від 15.10.2025 у справі №300/5459/24 касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/131019129).

У зв`язку зі скасуванням судових рішень, на виконання яких було видано виконавчий лист №300/5459/24 від 18.03.2025, відпали правові підстави для існування обов`язку боржника щодо їх виконання. Відтак, виконавчий документ, виданий на виконання скасованих судових рішень, не може вважатися належним та таким, що підлягає подальшому примусовому виконанню.

Оскільки застосування штрафу державним виконавцем ґрунтується на факті невиконання чинного судового рішення, скасування такого рішення виключає можливість покладення на боржника відповідальності за його невиконання. За цих обставин постанова державного виконавця від 19.09.2025 ВП №77690547 про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 гривень підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд зазначає, що 21.03.2025 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу за № 0900-0804-7/15791 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2025 у справі № 300/5459/24, в якій одночасно просило зупинити виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2025 у справі № 300/5459/24 до розгляду касаційної скарги Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду (а.с.8-10).

Ухвалою від 20.05.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року у справі №300/5459/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

В ухвалі від 20.05.2025 Верховний Суд зазначив, що у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року у справі №300/5459/24, яке буде розглянуто судом у порядку підготовки справи до касаційного розгляду відповідно до статті 340 КАС України.

Враховуючи те, що Верховний Суд на даний час не зупинив виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2025 у справі №300/5459/24, в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області станом на 19.09.2025 не було правових підстав для невиконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 в справі №300/5459/24.

В свою чергу, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не заперечило обставини невиконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2025 у справі №300/5459/24 станом на дату винесення постанови від 19.09.2025 ВП №77690547 про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 гривень

Таким чином, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночком В.Ю. правомірно прийнято постанову від 19.09.2025 ВП №77690547 про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 гривень, оскільки така постанова прийнята з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження", відтак не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправними дій державного виконавця в частині спірної постанови.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що державний виконавець на час винесення постанови про накладення штрафу діяв з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та в межах наданих йому повноважень.

Водночас, оскаржувана постанова від 19.09.2025 у ВП №77690547 про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 гривень підлягає скасуванню як така, що втратила правове підґрунтя.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги ГУ ПФУ в Івано-Франківській області підлягають до часткового задоволення.

Інші доводи учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, суд звертає увагу, що в розумінні пункту 7 частини 1 статті 4, частини 2 статті 139 і 287 КАС України Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у спірних правовідносинах не являється суб`єктом владних повноважень як відповідач (рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується в суді), а є боржником як сторона виконавчого провадженні та позивачем, яким ініційовано розгляд і вирішення даної адміністративної справи за правилами статті 287 КАС України.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

У зв`язку із вказаним, підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача (боржника - сторони виконавчого провадження) понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1514,00 гривень, сплаченого згідно платіжної інструкції №4256 від 24.09.2025, що пропорційно становить 50 відсотків від задоволених позовних вимог.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночка Валентина Юрійовича від 19.09.2025 ВП №77690547 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області штрафу в розмірі 10200,00 гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ідентифікаційний код юридичної особи 43316386) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1514,00 гривень (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять гривень нуль копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його виготовлення в повному обсязі.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018;

відповідач - Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ідентифікаційний код юридичної особи 43316386), вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76019.

Суддя Чуприна О.В.

Рішення складене в повному обсязі 03 листопада 2025 року.