Справа № 490/7307/25
Суддя: Костюченко Г. С.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/7307/25
Провадження № 2-а/489/162/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03 листопада 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Костюченка Г.С.,

із секретарем судового засідання Савковою К.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Костюкової І.В.,

представника відповідача Долганюк Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області про визнання неправомірним та скасування рішення

встановив.

Позивач через свого представника звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області про визнання неправомірним та скасування рішення.

Просив суд скасувати рішення Миколаївського сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області від 06.08.2025 про примусове видворення ОСОБА_1 з території України.

Ухвалою суду від 13.10.2025 позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

На адресу суду 16.10.2025 надійшов відзив від представника відповідача. Зазначав наступне.

Миколаївській області виявлено та доставлено в Миколаївський сектор УДМС у Миколаївській області (далі Миколаївський сектор УДМС у Миколаївській області) громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лев Толстой, Липецької області, Російської Федерації.

Під час виявлення ОСОБА_1 не надав документів, що посвідчують його особу, підтверджують його громадянську належність до будь-якої держави, дають право на законне перебування на території України, дають право на виїзд з України. За обліками Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України «АРКАН» встановлено, що ОСОБА_1 здійснив перетин державного кордону України в бік виїзду 27.01.2020 року через контрольно-пропускний пункт «Бачівськ».

Однак, за обліками Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України «АРКАН» інформація про перетин державного кордону України в бік в`їзду з того часу відсутня. Зі слів ОСОБА_1 він в`їхав в Україну 19.01.2022 року через контрольно пропускний пункт «Харьків» та по теперішній час територію України не покидав. За результатами перевірок встановлено, що гр. ОСОБА_1 проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у шлюбі з громадянкою України, офіційно непрацевлаштований.

За обліками територіальних органів ДМС України не значиться, отже посвідкою на постійне/тимчасове проживання не документований, паспортом громадянина України або паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документований, за обліками реєстрації не значиться, із заявою про продовження строку перебування на території України та із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні не звертався, рішень про примусове повернення/видворення, заборону в`їзду в Україну стосовно іноземця не приймалось.

На підставі ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Миколаївським сектором УДМС у Миколаївській області прийнято рішення від 06.08.2025 року № 000510 про примусове видворення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Миколаївського сектору УДМС у Миколаївській області від 06.08.2025 року іноземця було поміщено до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України».

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 08.08.2025 року по справі № 490/6383/25, залишеним без змін П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 року, затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення з України строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Отже, зважаючи на сукупність усіх обставин, а саме: відсутність паспортного документа в момент виявлення особи; відсутність документа, що дає право на перебування на території України в особи на момент виявлення; відсутність документа, що дає право на перетин державного кордону України в особи на момент його виявлення; відсутність офіційного працевлаштування; порушення правил перебування на території України, перебування на території України після встановленого строку; невжиття особою заходів з метою легалізації свого перебування на території України; не порушення особою питання щодо встановлення статусу особи без громадянства; не підтвердження інформації щодо факту перетину кордону, громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалий час продовжує грубо порушувати правила перебування на території України та чинне міграційне законодавства України.

З урахуванням того, що іноземець тривалий час перебуває на території України нелегально, є обґрунтовані підстави вважати, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 самостійно не покине територію України та ухилитиметеся від виїзду, подальших підстав для законного його перебування на території України не має.

Враховуючі, що у ОСОБА_1 відсутній паспортний документ та будь-які інші документи для перетину кордону, в умовах відсутності дипломатичних представництв держави-агресора (Російської Федерації) в Україні, прийняття рішення про примусове повернення є недоцільним, та суперечить вимогам ч. 2 п. 4 Розділу ІІ «Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 22.01.2018 № 38/77) (далі - Інструкція), відповідно до якої у разі прийняття рішення про примусове повернення в паспортному документі іноземця скасовується віза, вилучаються документи, що підтверджують законні підстави перебування в Україні, та проставляється штамп , зразок якого наведено в додатку 4 до цієї Інструкції.

В судовому засіданні позивач, представник позивача вимоги підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважав необхідним відмовити в задоволенні позовної заяви.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Миколаївській області виявлено та доставлено в Миколаївський сектор УДМС у Миколаївській області (далі Миколаївський сектор УДМС у Миколаївській області) громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лев Толстой, Липецької області, Російської Федерації.

Під час виявлення ОСОБА_1 не надав документів, що посвідчують його особу, підтверджують його громадянську належність до будь-якої держави, дають право на законне перебування на території України, дають право на виїзд з України. За обліками Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України «АРКАН» встановлено, що ОСОБА_1 здійснив перетин державного кордону України в бік виїзду 27.01.2020 року через контрольно-пропускний пункт «Бачівськ».

Однак, за обліками Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України «АРКАН» інформація про перетин державного кордону України в бік в`їзду з того часу відсутня. Зі слів ОСОБА_1 він в`їхав в Україну 19.01.2022 року через контрольно пропускний пункт «Харьків» та по теперішній час територію України не покидав. За результатами перевірок встановлено, що гр. ОСОБА_1 проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у шлюбі з громадянкою України, офіційно непрацевлаштований.

За обліками територіальних органів ДМС України не значиться, отже посвідкою на постійне/тимчасове проживання не документований, паспортом громадянина України або паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документований, за обліками реєстрації не значиться, із заявою про продовження строку перебування на території України та із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні не звертався, рішень про примусове повернення/видворення, заборону в`їзду в Україну стосовно іноземця не приймалось.

В результаті проведеної перевірки було встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушив правила перебування іноземців в Україні ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування в Україні, проживає без документів на право проживання в Україні та які б надавали право на в`їзд/виїзд в Україну та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення міграційного законодавства.

ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.203 КУпаП (адміністративний протокол від 13.05.2025, складений Вітовським відділом Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області). В матеріалах адміністративної справи Вітовського відділу Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення законодавства про порядок перебування іноземців в Україні, міститься копія національного паспорта громадянина Російської Федерації, виданого на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 20.04.2015, термін дії якого закінчився 20.04.2025 року. Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , вказаний паспорт ним було втрачено у 2022 році. Разом з тим, 06.08.2025 року до Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області надійшло подання відділення поліції № 4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП за вихідним № стосовно законності перебування в Україні громадянина РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наявної інформації, до органів національної поліції неодноразово надходили звернення громадян, в тому числі колективне звернення мешканців с.Мішково-Погорілове, відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про порушення ним громадського порядку, перебування в Україні з порушенням законодавства та необхідності прийняття відповідних заходів з боку компетентних органів України.

За результатами проведеної перевірки, за порушення встановлених правил перебування на території України, громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 203 КУпАП.

Миколаївським сектором УДМС у Миколаївській області відносно іноземця було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР ММК 001842 від 06.08.2025 року та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 06.08.2025 року ПН ММК 001842.

На підставі ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Миколаївським сектором УДМС у Миколаївській області прийнято рішення від 06.08.2025 року № 000510 про примусове видворення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Миколаївського сектору УДМС у Миколаївській області від 06.08.2025 року іноземця було поміщено до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України».

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 08.08.2025 року по справі № 490/6383/25, залишеним без змін П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 року, затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення з України строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Отже, зважаючи на сукупність усіх обставин, а саме: відсутність паспортного документа в момент виявлення особи; відсутність документа, що дає право на перебування на території України в особи на момент виявлення; відсутність документа, що дає право на перетин державного кордону України в особи на момент його виявлення; відсутність офіційного працевлаштування; порушення правил перебування на території України, перебування на території України після встановленого строку; невжиття особою заходів з метою легалізації свого перебування на території України; не порушення особою питання щодо встановлення статусу особи без громадянства; не підтвердження інформації щодо факту перетину кордону, громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалий час продовжує грубо порушувати правила перебування на території України та чинне міграційне законодавства України.

З урахуванням того, що іноземець тривалий час перебуває на території України нелегально, є обґрунтовані підстави вважати, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 самостійно не покине територію України та ухилитиметеся від виїзду, подальших підстав для законного його перебування на території України не має.

Враховуючі, що у ОСОБА_1 відсутній паспортний документ та будь-які інші документи для перетину кордону, в умовах відсутності дипломатичних представництв держави-агресора (Російської Федерації) в Україні, прийняття рішення про примусове повернення є недоцільним, та суперечить вимогам ч. 2 п. 4 Розділу ІІ «Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 22.01.2018 № 38/77) (далі - Інструкція), відповідно до якої у разі прийняття рішення про примусове повернення в паспортному документі іноземця скасовується віза, вилучаються документи, що підтверджують законні підстави перебування в Україні, та проставляється штамп , зразок якого наведено в додатку 4 до цієї Інструкції.

Відповідно до ч. 14 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Для оформлення посвідки на тимчасове проживання іноземець або особа без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України або які під час перебування на законних підставах на території України, подають визначений законодавством пакет документів.

Позивач не дотримався вимог законів України, щодо продовження строків перебування на території України, проявив явну бездіяльність в частині дотримання вимог міграційного законодавства, у зв`язку з чим рішення про примусове видворення Позивача до країни походження або третьої країни відповідає критеріям пропорційності легітимності переслідування - втручанню у право Позивача на повагу до сімейного життя.

Факт перебування позивача у зареєстрованому шлюбі із громадянинкою України, не є правовою підставою для автоматичного залишення його на території України поза межами встановлених строків та чинним законодавством не передбачено виключень із загальних для всіх іноземців правил перебування на території України.

Отже наявність сім`ї не звільняє особу від відповідальності за вчинення порушення міграційного законодавства України.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі території України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців.

Виходячи з вищезазначеного суд вважає, що рішення про примусове видворення громадянина Російської Федераці ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам законодавства України та скасуванню не підлягає.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги те, що заявником не доведено правових підстав для задоволення позову, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 44, 47, 55, 59, 60, 162, 269, 288 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області про визнання неправомірним та скасування рішення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце тимчасового перебування: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 144. .

Повний текст судового рішення складено «03» листопада 2025 року.

Суддя Г.С. Костюченко