Справа № 363/4957/25
Суддя: Лукач О. П.
Дата ухвалення: 2025-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

03.11.25 363/4957/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Крюкової В.Є.,

представника позивача адвоката Горбенка К.О. (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вишгород, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №812 від 12.05.2025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2025 до Вишгородського районного суду Київської області, через систему «Електронний суд» (зареєстровано судом 25.08.2025), представником позивача адвокатом Железняк Н.М. подано вказаний адміністративний позов, у якому, з урахуванням позовної заяви у новій редакції, поданої до суду 05.09.2025 представником позивача адвокатом Горбенком К.О. на виконання вимог ухвали суду від 01.09.2025, сторона позивача просить визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №812 від 12.05.2025 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у адміністративній справі закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, судові витрати покласти на відповідача, не зазначаючи його попередній (орієнтовний) розрахунок.

Разом із позовом у первинній його редакції, представником позивача було подано заяву про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, із зазначених причин його пропуску.

Так, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01.09.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху та надано представнику позивача строк для усунення недоліків, зазначених у вказаному судовому рішенні, протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Залишення позову без руху було зумовлено необхідність конкретизації змісту та вимог позову позивачем (представником).

05.09.2025, на виконання вимог ухвали суду від 01.09.2025, до суду, через систему «Електронний суд», представником позивача адвокатом Горбенко К.О. подано позовну заяву у нові редакції, в обґрунтування якого зазначено, що позивач вважає необґрунтованою та незаконною постанову відповідача від 12.05.2025 №812 про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки у встановлений законодавством спосіб належним чином оформленої повістки про виклик до територіального центру та соціальної підтримки ні особисто, ні засобами поштового зв`язку не отримував і не міг знати про дату та місце його прибуття за повісткою, а також мету такої явки, що є обов`язковою умовою для притягнення військовозобов`язаного до адміністративної відповідальності. Позивач стверджує, що ніяких поштових відправлень від ІНФОРМАЦІЯ_2 він не отримував і про наявність постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності дізнався випадково. Щодо неналежного оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці №2557203 на 02.03.2025 о 14 год. 00 хв, зазначено, що згідно трекінгу «Укрпошта» (ідентифікатор 034), який наявний на описі поштового вкладення, наданому відповідачем на підтвердження нібито надіслання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на відділення пошти 07300 (м. Вишгород) вона надійшла тільки 06.03.2025, що виключало можливість позивача з`явитися за викликом, а також протягом трьох днів повідомити про поважності причин неприбуття. В цей же день 06.03.2025, працівниками АТ «Укрпошта» нібито було встановлено, що Одержувач нібито відсутній за вказаною адресою (незважаючи на те, що це був робочий день і позивач був на роботі), і в цей же день відбулося повернення поштового відправлення відповідачу шляхом вручення за довіреністю. Позивач, посилаючись на положення пункту 82 Постанови КМУ № 270 від 05.03.2009 «Про затвердження правил надання послуг поштового зв`язку» вказує, що днем повернення мало б бути 12.03.2025, враховуючи три робочі дні на повідомлення Одержувача і здійснення повернення Адресату на наступний робочий день після спливу цього строку. Також, працівниками АТ «Укрпошта», крім недотримання порядку і строків вручення повістки ТЦК, допущено порушення Правил надання послуг поштового зв`язку: не проставлено відбитку поштового пристрою (КШ календарного штемпелю) на місці, де зроблена відмітка «Адресат відсутній за зазначеною адресою»; опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення №034 (яким нібито направлялась повістка №2557203) не містить ні підпису, ні штемпелю відповідального працівника поштового відділення, що ставить під сумнів факт направлення повістки таким відправленням; рекомендоване повідомлення (Ф. 119) до поштового відправлення №034 містить інформацію про дату подання - 19.02.2025, 19:14 (тоді як дата накладання кваліфікованого електронного підпису на повістку №2557203, яка нібито відправлялась цим поштовим відправленням - 20.02.2025); та про місце подання 07300 (м. Вишгород), тоді як згідно трекінгу Укрпошти, це поштове відправлення було направлено 22.02.2025 з поштового відділення 05300 (м. Київ). На думку позивача, порушення, допущені працівниками АТ «Укрпошта» під час вручення йому повістки №2557203, зумовили його неявку до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а також відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. У матеріалах справи №812 про адміністративне правопорушення відсутнє повідомлення позивача про місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення та докази направлення позивачеві повідомлення про це, що призвело до здійснення розгляду справи у відсутності позивача і грубого порушення відповідачем вимог статті 268 КУпАП. У зв`язку із викладеним, позивач вважає, що постанова №812 від 12.05.2025 р., складена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 підлягає скасуванню. Як до позову у первинній його редакції, та і у новій, долучено докази про його надсилання та доставку до Електронного кабінету відповідача у ЄСІТС.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.09.2025 клопотання про поновлення строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено та поновлено строк на оскарження постанови №812 від 12.05.2025 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а також відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 14:00 03.10.2025, про що учасників провадження повідомлено у порядку, встановленому КАС України.

За клопотанням представника позивача, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.09.2025 постановлено судові засідання у справі проводити за участі представника позивача адвоката Горбенка О.М. у режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.

Судове засідання, призначене на 03.10.2025, не відбулося у зв`язку із відсутністю головуючого судді через тимчасову непрацездатність (лікарняний). Наступну дату судового засідання визначено 31.10.2025 о 12:00, про що учасників провадження повідомлено у порядку, встановленому КАС України.

У судовому засіданні 31.10.2025 у режимі відеоконференції взяв участь представник позивача. Відповідача свого представника до суду не направив, поважності причин неявки не повідомив, при цьому, отримавши 10.09.2025 ухвалу суду від 09.09.2025 про відкриття провадження у справі, не скористався правом подати відзив на адміністративний позов, у строк встановлений судом.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності представника позивача, суд врахував, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, проте про поважність причин неявки суд не повідомив, відсутність заперечень у представника позивача, який вказав, що відсутність відзиву на позов, свідчить про його визнання відповідачем.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, стверджуючи про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та про наявність порушень, допущених працівника «Укрпошта» під час вручення повістки про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до права, визначеного у частині першій статті 5 КАС України, кожна особа може в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до статті 19 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 12.05.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №812, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500 грн. (а.с. 12).

Як зазначено у вказаній постанові, громадянин ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним під час дії особливого періоду та проведення мобілізації, а саме: о 14 год 00 хв. 02.03.2025 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці №2557203 для уточнення даних, яка була направлена через АТ «УКРПОШТА» та протягом трьох днів не повідомив поважності причин неприбуття. Зазначаючи у постанові про обов`язок ОСОБА_1 з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, що передбачено частиною першою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також, з посиланням на положення п.41 Постанови КМ України №560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації», враховуючи, що за відміткою працівників УКРПОШТИ громадянин ОСОБА_1 був відсутній за своїм місцем проживання, відповідач дійшов висновку, що він вважається таким, що був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не виконав покладений на нього обов`язок. З огляду на встановлені обставини, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

На підставі заяви начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 від 16.07.2025, відкрито виконавче провадження №78751569 щодо примусового виконання постанови №812, виданої 12.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та 04.08.2025 стягнуто з ОСОБА_1 кошти у розмірі 56306, 00 грн (а.с. 13, 34).

Як убачається із копії матеріалів адміністративної справи №812 щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, долученої представником позивача до позову, згідно опису вкладення у матеріалах адміністративної справи містяться: постанова (1 арк), повістка(1 арк), повідомлення(1 арк) та заява (1 арк) (а.с. 28-28 на звороті).

Так, згідно повістки №2557203 від 20.02.2025, надісланої на адресу: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 необхідно було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 02.03.2025 о 14:00, для уточнення даних (а.с. 30).

У матеріалах адміністративної справи міститься опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення №034 на ім`я ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , - повістка №2557203 від 20.02.2025 (а.с. 30 на звороті), при цьому, на вказаному описі вкладення відсутні відповідні відмітки поштового відділення про його прийняття/відправлення та підпису посадової особи.

Крім цього, дослідивши рекомендоване повідомлення (Ф. 119) до поштового відправлення №034, копію конверту Укрпошта №034, адресованого ОСОБА_1 із відміткою про відсутність його за адресою, та трекінг Укрпошта до поштового відправлення за №034, судом встановлено невідповідність вказаного поштового відправлення, яке датовано 19.02.2025, та датою повістки №2557203 20.02.2025 про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була відправлена цим поштовим повідомленням, а також різні місце подання 07300 (м. Вишгород), тоді як згідно трекінгу Укрпошти, це поштове відправлення було направлено 22.02.2025 р. з поштового відділення 05300 (м. Київ), про що зазначалося у позовній заяві (а.с. 31-32, 38).

Судом встановлено відсутність у матеріалах адміністративної справи відомостей щодо здійснення відповідачем виклику ОСОБА_1 для розгляду справи про адміністративне правопорушення, призначений на 12.05.2025, а також супровідного листа до постанови №812 від 12.05.2025, яка направлялася ОСОБА_1 . Водночас, у матеріалах адміністративної справи містяться трекінг відстеження поштового відправлення Укрпошта №753, адресованого ОСОБА_1 20.05.2025, яке йому також не було вручено з причин «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 32 на звороті, 39).

ОСОБА_1 , в особі представників, не погоджуючись із постановою №812 від 12.05.2025 про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, вказуючи на порушення, допущені як працівниками поштового відділення так і відповідачем під час здійснення відправлення повістки про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом, вказуючи, що повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних не отримував та не міг з`явитися до відповідача 02.03.2025 з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно із статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 293 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Так, згідно зі статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи, серед іншого, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Частиною першою статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію

А частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Диспозиція статті 210-1 КУпАП має бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме правила військового обліку, встановлені конкретними нормативно-правовими актами порушено особами, які є призовниками, військовозобов`язаними, резервістами порушено у період особливого стану.

За змістом постанови №812 від 12.05.2025 ОСОБА_1 інкриміновано порушення частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Отже, на дату події, яка інкримінується позивачу, діяв особливий період.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних регламентовано Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, Порядком оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559, Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154.

Відповідно до частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Отже, військовий обов`язок включає, зокрема, дотримання правил військового обліку, зокрема, уточнення даних та з`явлення за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у конкретно визначених випадках.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», порушення якої інкриміновано позивачу оскаржуваною ним постановою, громадяни зобов`язані, зокрема:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Крім цього, вказаною статтею Закону встановлено, що громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Згідно із частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Процедура перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу підчас мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі Порядок №560).

Згідно із пунктом 22 Порядку № 560, резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Згідно із пунктом 28 Порядку № 560, виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1)

Пунктами 29, 30, 30-1, 30-2, 30-3, 31, 34 Порядку № 560 встановлено вимоги до змісту та форми повістки, порядок її надсилання, в тому числі, засобами поштового зв`язку, та вручення.

Так, пунктом 34 Порядку № 560 визначено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Суд звертає увагу, що Постановою КМУ №1147 від 08.10.2024 внесено зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку.

У пункті 82 Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, зокрема, що «Рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

«Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника».

Відповідно до пункту 41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи № 812, судом встановлено, що відповідачем при винесенні оскаржуваної позивачем постанови не доведено належними, достатніми та допустимими доказами факт того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а отже наявності у його діях адміністративного правопорушення.

Крім цього, суд бере до уваги доводи сторони позивача щодо порушення відповідачем прав позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням такого.

Так, відповідно до частини першої статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно частини першої статті 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною першою статті 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив наступні висновки:

«Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за несвоєчасного повідомлення особи, про дату розгляду адміністративної справи, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку:

«Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

З урахуванням аналізу викладених вище положень нормативних актів, з огляду на досліджені у судовому засіданні докази, судом встановлено, відсутність у матеріалах справи належних доказів своєчасного вручення позивачу повістки з зазначенням часу і дати явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, а також доказів надсилання та вручення виклику для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).

Суд зауважує, що відповідач не скористався правом надати суду відзив на адміністративний позов, виклавши свої заперечення щодо вимог позивача та довести правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а також на спростування доводів позивача, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотрималася вимог 280 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 і їх задоволення, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, згідно вимог пункту 1 статті 247 КУпАП.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Так, ОСОБА_1 , через представника та у електронному вигляді, звертаючись до суду із адміністративним позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн (1211,20 х 0,8) (а.с. 20), які просить стягнути на відповідача.

Вирішуючи згідно з вимогами пункту2 частини п`ятої статті 246 КАС України питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн..

Таким чином, враховуючи встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн, позивачу при пред`явленні даного позову у електронному вигляді з урахування коєфіцієнта 0,8, необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 484,48 грн.

З урахуванням викладеного, витрати по сплаті судового збору у сумі 484,48 гривень, понесені позивачем, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Інша частина судового збору за подання адміністративного позову, як надмірно сплачена, може бути повернена позивачу у відповідності до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Міністерством Фінансів України від 03.09.2013 року № 787.

Керуючись статтями 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №812 від 12.05.2025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №812 від 12.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення на нього стягнення штрафу в розмірі 25500 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 484,48 грн.

З урахуванням положень частини четвертої статті 286 КАС України, рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя О.П.Лукач