Справа № 320/14011/24
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2025-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року № 320/14011/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, в якій позивач просить суд стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 20.05.2020 по 14.10.2020 у розмірі 164 626, 93 грн.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року у справі № 369/11467/16-а позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправним і скасовано розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. від 08.11.2016 №350-к «Про звільнення ОСОБА_1 ; поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради з 10 січня 2012 року.

Позивач вважає, що враховуючи факт наявності затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, останній має право на отримання середнього заробітку за час затримки виконання такого рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві, наголошує на відсутності обставин порушення ним вимог законодавства у межах спірних правовідносин.

Такі доводи заперечені позивачем у наданій суду відповіді на відзив.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року у справі № 369/11467/16-а позов задоволено частково: визнано протиправним і скасовано розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. від 08.11.2016 №350-к "Про звільнення ОСОБА_1 "; поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради з 10 січня 2012 року; зобов`язано Кам`янець-Подільського міського голову Хмельницької області винести розпорядження про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради; стягнуто з Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 10 січня 2012 року по 14 листопада 2018 року в сумі 371 891 грн 52 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року змінено шляхом стягнення з виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області на користь ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 10 січня 2012 року по 14 листопада 2018 року в сумі 627 003 грн 47 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.10.2020 касаційну скаргу виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради вирішено задовольнити та скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В подальшому, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.08.2024 вирішено позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково:

- визнати протиправним і скасувати розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича Михайла Євстафійовича № 350-к від 08 листопада 2016 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

- поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради з 10 січня 2012 року.

- зобов`язати Кам`янець-Подільського міського голову винести розпорядження про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради, забезпечити позивача умови праці та можливість виконання повноважень директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради.

- стягнути з Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 2 961 027, 52 грн.

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради, стягнення з Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за 1 місяць.

Так, питання оплати вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника регламентовано статтею 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

За приписами даної статті, у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Тобто, ключовою умовою для винесення органом, який розглядав трудовий спір (в даному випадку Київський окружний адміністративний суд), рішення про виплату працівнику середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, є незаконне звільнення працівника.

Проте, у даному випадку вищевказана умова була відсутня у період з 20.05.2020 по 14.10.2020, про який позивач зазначає у поданому позові, оскільки звільнення позивача визнано незаконним у судовому порядку лише рішенням суду від 28.08.2024, в той час як рішення суду першої інстанції від 14.11.2018 було скасовано Верховним Судом 15.10.2020.

Вказане унеможливлює застосування до спірних правовідносин приписів статті 236 КЗпП України щодо виплати позивачу середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача, оскільки відсутня обставина його незаконного звільнення у період, за який позивач просить стягнути зазначену виплату.

Відповідно, судом не встановлено наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Натомість, на думку суду, у разі встановлення обставин затримки виконання рішення суду про поновлення позивача після набрання законної вили рішенням у справі № 369/11467/16-а (після 28.08.2024), позивач матиме визначене статтею 236 КЗпП України право на звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.